Ухвала

іменем україни

02 березня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

КолодійчукаВ.М., Умнової О.В. , Фаловської І.М.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на дії та бездіяльність державного виконавця, зобов'язання вчинити певні дії, за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на ухвалу апеляційного суду Харківської області від 05 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 звернулась до суду з указаною скаргою, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що протягом 2006-2012 років до Ленінського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції (далі - Ленінський ВДВС Харківського МУЮ) неодноразово подавались на виконання дублікати виконавчого листа від 20 листопада 1989 року, частина з яких була втрачена. На теперішній час у Ленінському ВДВС Харківського МУЮ перебуває на виконанні дублікат виконавчого листа. Заявник неодноразово зверталась до начальника Ленінськомого ВДВС Харківського МУЮ з проханням надати їй відповідь щодо ходу виконання вказаного виконавчого листа, копію постанови про відкриття виконавчого провадження або про відмову у його відкритті, проте, такої постанови вона не отримала. Враховуючи викладене, ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 просила зобов'язати Ленінський ВДВС Харківського МУЮ винести постанову, якою задовольнити її скаргу від 07 жовтня 2013 року або відмовити у її задоволенні.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 15 жовтня 2014 року скаргу ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 задоволено. Зобов'язано Ленінський ВДВС Харківського МУЮ виконати передбачені законом дії, а саме: винести постанову у відповідності з ч. 8 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження», яким або задовольнити її скаргу від 07 жовтня 2013 року, або відмовити у її задоволенні, видати відповідну процесуальну відповідь заявникові.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 05 жовтня 2015 року ухвалу суду першої інстанції скасовано та постановлено нову ухвалу, якою в задоволенні скарги ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, просить скасувати ухвалу апеляційного суду та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що 07 жовтня 2013 року ОСОБА_5 звернулась зі скаргою до Ленінського ВДВС Харківського МУЮ та просила поновити виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа від 20 листопада 1989 року, виданого Московським районним судом м. Харкова, про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 аліментів на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ј частини з усіх видів заробітку щомісячно і до повноліття дитини.

10 жовтня 2013 року начальником Ленінського ВДВС Харківського МУЮ на вказане звернення ОСОБА_5 була направлена відповідь (а. с. 93).

27 березня 2014 року ОСОБА_5 звернулась до Ленінського ВДВС Харківського МУЮ з повторною скаргою і просила надати відповідь на її скаргу від 07 жовтня 2013 року. У той же день, 27 березня 2014 року, начальником Ленінського ВДВС Харківського МУЮ надана відповідна відповідь на повторну скаргу (а. с. 58).

Звертаючись до суду зі скаргою на дії та бездіяльність державного виконавця, зобов'язання вчинити певні дії, ОСОБА_5 зазначала, що її скарга не розглянута Ленінським ВДВС Харківського МУЮ.

Скасовуючи ухвалу місцевого суду та постановляючи нову ухвалу про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4, апеляційний суд, відповідно до норм статей 10, 11, 60 ЦПК України дослідивши всі наявні у справі докази в їх сукупності та надавши їм належну оцінку, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, дійшов вірного висновку, що державною виконавчою службою заява ОСОБА_5, яка діяла в інтересах ОСОБА_4, була розглянута у порядку, передбаченому ч. 8 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження», і надана відповідь у порядку та строки, передбачені вказаним Законом.

Встановлено, що апеляційний суд, всебічно та повно дослідив обставини справи та дійшов вірного висновку про відмову в задоволенні скарги представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5

Докази та обставини, на які посилається заявник у касаційній скарзі, були предметом дослідження судом апеляційної інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Доводи касаційної скарги на правильність висновків апеляційного суду не впливають та їх не спростовують.

Керуючись статтями 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Харківської області від 05 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: В.М. Колодійчук

О.В. Умнова

І.М. Фаловська