АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 666/5096/15-ц Головуючий в І інстанції: Дорошинська В.Е.
Провадження №22-ц/791/1815/2016 Доповідач: Радченко С.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого Радченка С.В.

суддів: Вербицької Л.І.

Колісниченко А.Г.

секретар Сікора О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Дніпровського районного суду м.Херсона від 13 жовтня 2015 року у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства «Кредо Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2015 року публічне акціонерне товариство «Кредо Банк» (далі - Банк) звернулося до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог Банк зазначав, що 16.04.2013 року між Банком та відповідачем було укладено кредитний договір НОМЕР_1, відповідно до умов якого відповідачка отримала від Банку кредитні кошти у сумі 5841,73 грн строком до 20.08.2016 року. Відповідно умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, відповідач повинен надавати банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідачка зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала, внаслідок чого станом на 12.06.2015 року утворилась заборгованість в сумі 8021,71грн., що складається з: 5841,73 грн - заборгованість за кредитом; 1806,55 грн - заборгованість по відсоткам; 245,55 грн - прострочена сума комісії за адміністрування кредиту; 127,88 грн - сума пені. Посилаючись на наведене, просили стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та сплачену суму судового збору.

Заочним рішенням Дніпровського районного суду м.Херсона від 13 жовтня 2015 року, з виправленнями внесеними відповідно до ухвали Херсонського міського суду Херсонської області від 10 серпня 2016 року, позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Банку заборгованість за кредитним договором НОМЕР_1 від 16.04.2013 року в сумі 8021,71грн. Вирішено питання щодо судового збору.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Письмові заперечення на апеляційну скаргу до суду не надходили.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що внаслідок неналежного виконання боржником своїх зобов'язань за кредитним договором по своєчасному та повному погашенню необхідних платежів, утворилась заборгованість, яка підлягає примусовому стягненню з боржника.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

З матеріалів справи вбачається, що 16.04.2013 року між ПАТ «Кредо Банк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір НОМЕР_1, відповідно до умов якого, Банк надав відповідачу кредит в сумі 5841,73грн., на умовах щомісячної виплати заборгованості за кредитом з кінцем терміном погашення 20.08.2016 року (а.с.11-12).

Позивач належним чином виконав свої зобов'язання щодо надання кредитних коштів, відповідачка, в свою чергу, зобов'язання за кредитним договором повертати кредит вчасно, сплачувати проценти за користуванням кредитом не виконує, внаслідок чого, станом на 12.06.2015 року у неї перед Банком утворилась заборгованість в сумі 8021,71грн., що складається з: 5841,73 грн - заборгованість за кредитом; 1806,55 грн - заборгованість по відсоткам; 245,55 грн - прострочена сума комісії за адміністрування кредиту; 127,88 грн - сума пені (а.с.8,9).

Відповідно до п.п.1.10, 1.11, 1.12 кредитного договору позичальник зобов'язався повернути одержаний кредит та сплатити проценти, комісії та інші платежі у порядку та в терміни, встановлені договором.

Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч.2 ст.1054, ч.1 ст.1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Відповідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Таким чином, дійшовши висновку, що позичальником порушено умови кредитного договору, у зв'язку із чим виникла прострочена заборгованість за кредитом, яка відповідачкою не погашена, суд дійшов вірного висновку про наявність передбачених ст.ст.554, 1050, 1054 ЦК України підстав для стягнення з позичальника заборгованості за кредитним договором відповідно до наданого позивачем розрахунку, правильність якого перевірена судом та належними доказами не спростована.

Доводи апеляційної скарги колегією суддів до уваги не приймаються як такі, що не ґрунтуються на вимогах закону, що регулюють спірні правовідносини, не підтверджені належними доказами та не спростовують мотивованих висновків суду.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстави для його скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Заочне рішення Дніпровського районного суду м.Херсона від 13 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий С.В. Радченко

Судді: Л.І. Вербицька

А.Г. Колісниченко