Справа № 737/38/16-ц
Провадження № 2/737/40/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и
10 березня 2016 року смт.Куликівка
Куликівський районний суд Чернігівської області в складі:
судді - Іванець С.В.,
за участі секретаря Медвідь А.Д.,
за участі позивача-відповідача ОСОБА_1, представника позивача
ОСОБА_2, представника третьої особи - служби у
справах дітей Куликівської РДА Коляди Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа - служба у справах дітей Ніжинської районної державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини та відібрання дитини та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1, третя особа - служба у справах дітей Куликівської районної державної адміністрації про визначення місця проживання дитини,
27 січня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4, в якому, після зменшення розміру позовних вимог, просила визначити місце проживання їхнього малолітнього сина ОСОБА_5, 2007 року народження, з нею - ОСОБА_1, стягнути з відповідача на її користь судові витрати в розмірі 551 грн. 20 коп., посилаючись на те, що після розірвання шлюбу вона проживала разом з сином ОСОБА_5 за місцем проживання її матері в с.Велика Кошелівка Ніжинського району, потім батько дитини - відповідач ОСОБА_4 без її згоди забрав сина проживати до себе, згоди про місце проживання дитини між ними не досягнуто, що послужило підставою для звернення до суду з цим позовом.
Позивачка зазначала, що вона має роботу, самостійний дохід, постійне місце проживання, позитивно характеризується та добре відноситься сина, не перебуває на обліку і лікаря-психіатра та лікаря-нарколога, а відповідач не працює та залишає дитину у своїх родичів, не здійснюючи самостійно догляд за сином.
11 лютого 2016 року ОСОБА_4 подав до суду зустрічну позовну заяву, яка була прийнята судом до провадження з первісною позовною заявою, до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини, в якому просив, визначити місце проживання сина ОСОБА_5 разом з ним.
Ухвалою Куликівського районного суду Чернігівської області від 10 березня 2016 року позовна заява ОСОБА_4 до ОСОБА_1, третя особа служба у справах дітей Куликівської РДА про визначення місця проживання дитини, залишена судом без розгляду на підставі п.3 ч.1 ст.207 ЦПК України.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник позов підтримали та просили його задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та вказуючи, що позивач любить дитину і як мати може краще здійснювати її виховання.
Відповідач ОСОБА_4, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, двічі в судове засідання не зявлявся, про причини неявки не повідомляв.
Представник служби у справах дітей Куликівської районної державної адміністрації в судовому засіданні зазначала, що обоє батьків можуть забезпечити рівні умови для проживання дитини, тому у вирішенні спору покладалася на розсуд суду.
Представник служби у справах дітей Ніжинської районної державної адміністрації в судове засідання не з'явився, та надав заяву про розгляд справи у його відсутності та про підтримання позовних вимог ОСОБА_1.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.
По справі встановлено, що позивач ОСОБА_1 є матір'ю, а відповідач ОСОБА_4 - батьком, малолітнього ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 08 листопада 2007 року(а.с.8).
Після розірвання шлюбу та на час розгляду справи у суді малолітній ОСОБА_5 проживає з матірю ОСОБА_1.
Частиною 1 статті 160 СК України встановлено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.
Згідно частини 1 статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.
Частиною 2 статті 161 СК України встановлено, що орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.
В ході судового розгляду справи судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 працює в ТОВ «Ніжинський консервний завод » підсобним робітником салатного виробництва, тобто має самостійний дохід.
Відповідач ОСОБА_4 на час розгляду справи не працює, тобто самостійного доходу не має.
Позивач ОСОБА_1 проживає в кв.АДРЕСА_1, де відповідно до акту обстеження умов проживання від 13.01.2016(а.с.45) має задовільні умови для проживання.
Відповідно до договору дарування житлового будинку від 24.12.2002 ОСОБА_1 на праві власності має ? частину будинку АДРЕСА_2.
Відповідач ОСОБА_4 проживає в будинку АДРЕСА_3, який відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов проживання перебуває в задовільному санітарному стані.
Відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку від 06 квітня 2009 року та з витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно ОСОБА_4 має на праві власності житловий будинок АДРЕСА_3.
Позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_4 не перебувають на обліку в лікаря нарколога, що підтверджується відповідними довідками Куликівської ЦРЛ від 11.12.2015 та Куликівської ЦРЛ від 08.02.2016.
Позивач ОСОБА_1 за місцем роботи та місцем проживання характеризується позитивно. Відповідач ОСОБА_4 відповідно до довідки-характеристики №03-05/83 від 08.02.2016 характеризується позитивно.
Згідно акту обстеження умов проживання ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 встановлено, що в будинку за зазначеною адресою створені житлово-побутові умови, в яких може проживати неповнолітня дитина.
Зважаючи на наведене, суд приходить до висновку, що як позивач, так і відповідач мають можливість до забезпечення належних умов виховання та проживання дитини.
Вік малолітнього ОСОБА_5, 2007 року народження, не дозволяє визначити його особливу прихильність до кожного з батьків.
Відповідно до висновку щодо визначення місця проживання малолітньої дитини, затвердженого розпорядженням голови Ніжинської райдержадміністрації Чернігівської області від 14.01.2016 №2 орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_5, 2007 року народження з матірю ОСОБА_1
Дослідивши фактичні обставини справи та ухвалюючи рішення суд керується наступним.
Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.
У відповідності до ст. 3 „Конвенції про права дитини" в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до ст. 18 „Конвенції про права дитини", батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Відповідно до ст. 7 Сімейного Кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.
Також згідно принципу 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 р., малолітню дитину не слід, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучати зі своєю матір'ю.
Наявність виключних обставин, за яких слід розлучати дитину з матір'ю в судовому засіданні не доведено, батько дитини ОСОБА_4 не має самостійного доходу, що відповідно до положень ч.2 ст.161 СК України унеможливлює передачу дитини для проживання з батьком, тому суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову та визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_5 разом з їх матір'ю ОСОБА_1.
Керуючись ст. 7, 160, 161 СК України, принципом 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 р., ст. 3, 18 Конвенції про права дитини, ст.10-11, 60, 209, 212 - 215, 224, 294, ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа - служба у справах дітей Ніжинської районної державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини та відібрання дитини задовольнити.
Визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з матір'ю - ОСОБА_1.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 551 грн 21 коп..
Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його постановив за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом 10 днів з дня отримання копії рішення по справі.
Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Чернігівської області через Куликівський районний суд, шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.В.Іванець