Ухвала

іменем україни

25 травня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Дем'яносова М.В.,
суддів: Леванчука А.О., Маляренка А.В., Парінової І.К., Ступак О.В.,
розглянувши у судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Київ» до ОСОБА_5, третя особа - ОСОБА_6, про звернення стягнення на предмет іпотеки та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Київ», треті особи: ОСОБА_6, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Якименко Валентина Онисимівна, відділ реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві, про визнання недійсним договору іпотеки та зобов'язання вчинити дії, за касаційною скаргою ОСОБА_5, поданою представником ОСОБА_8, на рішення апеляційного суду м. Києва від 16 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2014 року публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний банк «Київ» (далі - ПАТ «АКБ «Київ») звернулось до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 30 травня 2007 року між Акціонерно-комерційним банком «Київ» (далі - АКБ «Київ»), правонаступником якого є ПАТ «АКБ «Київ», та ОСОБА_6 було укладено договір про надання кредиту № 66, відповідно до умов якого останній отримав кредит на загальну суму 4 536 000 доларів США зі сплатою 11,8 % річних та терміном повернення коштів до 29 травня 2012 року.

У подальшому між сторонами були укладені додаткові угоди, згідно з якими вносилися зміни щодо розміру кредиту, валюти кредиту, порядку сплати відсотків, сплати комісійної винагороди, зміни номера рахунка для зарахування заборгованості.

На забезпечення виконання кредитних зобов'язань за кредитним договором 31 травня 2008 року між АКБ «Київ» та ОСОБА_5 було укладено нотаріально посвідчений договір іпотеки майнових прав на трикімнатні квартири АДРЕСА_1

У зв'язку з невиконанням ОСОБА_6 своїх зобов'язань за договором кредиту та додатковими угодами станом на 17 березня 2014 року утворилася заборгованість у розмірі 2 576 110,03 доларів США, 4 633 541,69 євро та 17 906 098 грн 92 коп., що за офіційним курсом Національного банку України становило 104 401 871 грн 40 коп. У зв'язку із цим позивач просив суд в рахунок стягнення заборгованості за кредитним договором звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу вказаних квартир з прилюдних торгів та задовольнити за рахунок коштів, отриманих від реалізації квартир, що належать ОСОБА_5, встановивши спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження».

У липні 2014 року ОСОБА_5 звернулася до суду із зустрічним позовом, в якому просила визнати недійсним договір іпотеки, укладений між нею та АКБ «Київ» 31 травня 2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Якименко В.О., зареєстрований в реєстрі за № 266п; визнати недійсною заборону відчуження майнових прав на трикімнатні квартири АДРЕСА_1, яка була накладена 31 травня 2007 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Якименко В.О. та зареєстрована в реєстрі за № № 71, 72; виключити з Державного реєстру іпотек запис про обтяження іпотекою майнових прав на вказані квартири, виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна записи про заборону відчуження майнових прав на вказане нерухоме майно, які були внесені з 1 травня 2007 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Якименко В.О., зареєстровані в реєстрі за № № 71, 72, та зобов'язати відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості про зняття заборони відчуження майнових прав, припинення іпотеки та зняття обтяження майнових прав на квартири.

На обґрунтування зустрічного позову ОСОБА_5 зазначала, що при укладенні договору іпотеки було порушено вимоги ст. 5 Закону України «Про іпотеку» (в редакції, чинній станом на 1 жовтня 2007 року), оскільки майнові права на окремі приміщення в житловому будинку не могли бути предметом іпотеки.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 24 липня 2015 року у задоволенні позову ПАТ «АКБ «Київ» відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_5 задоволено частково, визнано недійсним договір, укладений 31 травня 2007 року між нею та ПАТ «АКБ «Київ», посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Якименко В.О., зареєстрований в реєстрі за № 266п. Зобов'язано відділ реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості про зняття заборони відчуження майнових прав, припинення іпотеки та зняття обтяження майнових прав на трикімнатну квартиру № АДРЕСА_1, загальною площею 133,06 кв. м, на трикімнатну квартиру № 257 у будинку АДРЕСА_1, загальною площею 128,20 кв. м, які належать ОСОБА_5, заборону на які було накладено 31 травня 2007 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Якименко В.О., зареєстровано в реєстрі за № № 71,72. У задоволенні інших вимог за зустрічним позовом ОСОБА_5 відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 16 грудня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення у справі про задоволення позову ПАТ «АКБ «Київ». Звернуто стягнення на предмет іпотеки - майнові права, які є об'єктом інвестування в об'єкті будівництва, а саме: майнові права на трикімнатну квартиру № АДРЕСА_1, загальною площею 133,06 кв. м; майнові права на трикімнатну квартиру № 257 у будинку АДРЕСА_1, загальною площею 128,20 кв. м, які передані в іпотеку ПАТ «АКБ «Київ» за договором іпотеки від 31 травня 2007 року та належать на праві власності ОСОБА_5, в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_6 за кредитним договором від 30 травня 2007 року № 66 у розмірі 2 576 110,03 доларів США, з яких: 1 121 850 доларів США - прострочена заборгованість за кредитом, 779 445,42 доларів США - прострочена заборгованість за відсотками, 6 165,56 доларів США - поточна заборгованість за відсотками, 409 475,25 доларів США - пеня за несвоєчасне повернення кредиту, 259 173,80 доларів США - пеня за несвоєчасну сплату відсотків за кредитом, шляхом проведення прилюдних торгів в межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», за початковою ціною предмета іпотеки 3 762 144 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_5 відмовлено.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати рішення, ухвалене судом апеляційної інстанції, і залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення апеляційним судом норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та вивчивши обставини справи, вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами. Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

За вимогами ст. ст. 213, 214, 316 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

При ухваленні рішення суд зобов'язаний з'ясувати питання, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обов'язково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Указані вимоги апеляційним судом не дотримано.

Під час розгляду справи судом було встановлено, що 30 травня 2007 року між АКБ «Київ», правонаступником якого є ПАТ «АКБ «Київ», та ОСОБА_6 було укладено договір про надання кредиту № 66, відповідно до умов якого останній отримав кредит на загальну суму 4 536 000 доларів США зі сплатою 11,8 % річних та терміном повернення коштів до 29 травня 2012 року.

У подальшому між сторонами були укладені додаткові угоди від 31 травня 2007 року № № 1, 2, від 3 жовтня 2007 року № 3, від 4 жовтня 2007 року № 4, від 26 лютого 2008 року № 5, від 14 липня 2008 року № 6, від 18 грудня 2008 року № 7, від 6 січня 2009 року № 8, якими за домовленістю сторін вносилися зміни до договору про надання кредиту щодо розміру кредиту, валюти кредиту, порядку сплати відсотків, сплати комісійної винагороди, зміни номера рахунка для зарахування заборгованості.

На забезпечення виконання ОСОБА_6 зобов'язань за кредитним договором 31 травня 2008 року між АКБ «Київ» та ОСОБА_5 було укладено нотаріально посвідчений договір іпотеки майнових прав на трикімнатні квартири АДРЕСА_1 які є об'єктом інвестування в об'єкті будівництва.

Відповідно до п. 1.2 вказаного договору предметом іпотеки є майнові права на квартири, які є об'єктом інвестування в об'єкті будівництва, а саме: майнові права на трикімнатну квартиру № АДРЕСА_1, загальною площею 133,06 кв. м; майнові права на трикімнатну квартиру № 257 у будинку АДРЕСА_1, загальною площею 128,20 кв. м.

Згідно з п. 1.4 договору іпотеки майнові права іпотекодавця на предмет іпотеки підтверджується: договором про участь у фонді фінансування будівництва від 17 серпня 2005 року № 031/8-2005 з додатком, додатковою угодою до нього від 29 червня 2006 року № 1, договором про відступлення права вимоги від 30 травня 2007 року.

Апеляційний суд, посилаючись на положення ст. 1, ч. 2 ст. 5 Закону України «Про іпотеку», вважав, що в даному випадку наявність у позивача договору про участь у фонді фінансування будівництва від 17 серпня 2005 року № 031/8-2005 з додатком, додаткової угоди до нього від 29 червня 2006 року № 1, договору про відступлення права вимоги від 30 травня 2007 року, який передбачає передачу їй у власність житлових приміщень у майбутньому, свідчить про можливість укладення нею договору іпотеки і не суперечить вимогам Закону України «Про іпотеку».

Однак такий висновок суду щодо можливості укладення договору іпотеки, предметом якого є майнові права, суперечить правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 2 грудня 2015 року у справі № 6-1502цс15, відповідно до якої майнові права на об'єкт незавершеного будівництва віднесені до предмета іпотеки згідно із Законом України від 25 грудня 2008 року № 800-VI «Про запобігання впливу світової фінансової кризи на розвиток будівельної галузі та житлового будівництва», яким були внесені зміни до законодавчих актів України, у тому числі до Закону України «Про іпотеку». У справі, яка переглядається, спірні договори іпотеки майнових прав на не закінчені будівництвом квартири були укладені 1, 2 та 16 липня 2008 року, отже, ці договори були укладені з порушенням вимог Закону України «Про іпотеку» (у редакції, яка була чинною на час укладення цих договорів), у зв'язку із чим відповідні пункти указаних договорів підлягають визнанню недійсними. За правилами статті 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред'явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності. У справі, яка переглядається, за змістом договору купівлі-продажу майнових прав позивач отримала лише право на набуття права власності, а не саме право власності на нерухоме майно. Отже, підстав для визнання за нею майнових прав на об'єкт інвестування на підставі статей 331, 392 ЦК України немає.

Крім того, апеляційний суд, встановивши, що ОСОБА_6 належним чином свої зобов'язання за кредитним договором від 30 травня 2007 року № 66 та додатковими угодами до нього не виконав, унаслідок чого станом на 17 березня 2014 року утворилася заборгованість у розмірі 2 576 110,03 доларів США, з яких: 1 121 850 доларів США - прострочена заборгованість за кредитом, 779 445,42 доларів США - прострочена заборгованість за відсотками, 6 165,56 доларів США - поточна заборгованість за відсотками, 409 475,25 доларів США - пеня за несвоєчасне повернення кредиту, 259 173,80 доларів США - пеня за несвоєчасну сплату відсотків за кредитом, та в рахунок стягнення цієї заборгованості звертаючи стягнення на предмет іпотеки, не звернув увагу на правову позицію Верховного Суду України, викладену у постанові від 1 квітня 2015 року у справі № 3-29гс15, відповідно до якої пеня обчислюється і стягується лише у національній валюті - гривні.

Отже, оскільки неповнота з'ясування обставин у справі та порушення зазначених норм процесуального права унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення спору, і ці порушення були допущені апеляційним судом, то рішення цього суду підлягає скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 344, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5, подану представником ОСОБА_8, задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду м. Києва від 16 грудня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

М.В. Демяносов А.О. Леванчук А.В. Маляренко І.К. Парінова Головуючий Судді:
О.В.Ступак