Ухвала

іменем україни

25 травня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Дем'яносова М.В.,
суддів: Леванчука А.О., Маляренка А.В., Парінової І.К., Ступак О.В.,
розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, державного нотаріуса Другої Херсонської державної нотаріальної контори Кравченко Ірини Олегівни, ОСОБА_8, третя особа - ОСОБА_9, про визнання недійсними договорів купівлі-продажу, скасування запису про державну реєстрацію, за касаційною скаргою ОСОБА_9 на рішення апеляційного суду Херсонської області від 17 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року ОСОБА_5 звернулася до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що вона у грудні 2011 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_6 про поділ майна подружжя. Ухвалою суду від 9 грудня 2011 року було накладено арешт на майно, що належить ОСОБА_6, в тому числі на житловий будинок АДРЕСА_1. Даний вид обтяжень був внесений до реєстру за реєстраційним № 11959772 13 грудня 2011 року. Указаний житловий будинок та земельна ділянка, на якій він розташований, були придбані ОСОБА_6 у період перебування з нею у шлюбі, який було зареєстровано 24 лютого 1996 року. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Херсона від 13 вересня 2012 року було визнано мирову угоду між нею та ОСОБА_6, але умови мирової угоди відповідачем виконані не були. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було встановлено, що право власності ОСОБА_6 на житловий будинок та земельну ділянку, які знаходяться за вищевказаною адресою, було припинено 29 січня 2014 року на підставі укладених ним з ОСОБА_8 (покупцем) договорів купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки, посвідчених державним нотаріусом Другої Херсонської державної нотаріальної контори Кравченко І.О.

Позивач ОСОБА_5 зазначала, що вищевказані договори купівлі-продажу були укладені в період дії заборони на відчуження нерухомого майна. Крім того, посвідчуючи нотаріально договори купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки, державним нотаріусом було порушено її право на частку у спільному майні подружжя.

У зв'язку з цим позивач ОСОБА_5 просила визнати недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 від 29 січня 2014 року, посвідчений державним нотаріусом Другої Херсонської державної нотаріальної контори Кравченко І.О.; скасувати запис про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на житловий будинок, який знаходиться за вказаною адресою, індексний номер 10441737 від 29 січня 2014 року; визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_3, яка знаходиться за тією ж адресою, посвідчений державним нотаріусом Другої Херсонської державної нотаріальної контори Кравченко І.О.; скасувати запис про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на вказану земельну ділянку індексний номер 10441737 від 29 січня 2014 року.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 10 серпня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_5 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Херсонської області від 17 листопада 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення у справі про задоволення позову ОСОБА_5 Визнано недійсними договори купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 та земельної ділянки за цією ж адресою, укладені між ОСОБА_6 та ОСОБА_8, посвідчені державним нотаріусом Другої Херсонської державної нотаріальної контори Кравченко І.О. Скасовано записи про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на вищезазначений жилий будинок та земельну ділянку. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати рішення, ухвалене судом апеляційної інстанції, і залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення апеляційним судом норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та вивчивши обставини справи, вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами. Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

За вимогами ст. ст. 213, 214, 316 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

При ухваленні рішення суд зобов'язаний з'ясувати питання, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обов'язково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Вказані вимоги апеляційним судом не дотримано.

Під час розгляду справи судом було встановлено, що з 21 липня 1996 року ОСОБА_5 та ОСОБА_6 перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 19 жовтня 2011 року шлюб між ними було розірвано.

Відповідно до ухвали Дніпровського районного суду м. Херсона від 13 вересня 2012 року, яка набрала законної сили, у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, треті особи: ПАТ «УкрСиббанк», ПАТ «ВіЕйБі Банк», ПАТ «СЕБ Банк», про поділ майна подружжя, між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було визнано мирову угоду, відповідно до умов якої ОСОБА_6 передає у власність ОСОБА_5 грошові кошти у розмірі 130 000 грн, що еквівалентно 16 000 доларів США, ОСОБА_6 передає у власність ОСОБА_5 земельну ділянку площею 0,15 га, призначену для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташовані на території Щасливцівської сільської ради Генічевського району Херсонської області, державний акт серії НОМЕР_4, що належить ОСОБА_6 на праві приватної власності. Строк передачі грошових коштів встановлюється в один місяць, перебіг починається з наступного дня після визнання судом даної мирової угоди. Строк укладення цивільно-правового договору, що підтверджуватиме перехід права власності на земельну ділянку, встановлюється в два місяці, перебіг якого починається з наступного дня після визнання судом даної мирової угоди. У свою чергу ОСОБА_5 відмовляється від своїх позовних вимог до ОСОБА_6, а саме: визнання права власності на Ѕ частини житлового будинку АДРЕСА_1, визнання права власності на Ѕ частини земельної ділянки площею 0,15 га, призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташовані на території Щасливцівської сільської ради Генічевського району Херсонської області, визнання права власності на Ѕ частини запчастин до сільськогосподарської техніки, що зберігаються по АДРЕСА_2, стягнення коштів у розмірі 2 000 грн, витрачених на надання правової допомоги та послуг адвоката, визнання права власності на Ѕ частини автомобіля «Субару Форестер», державний номерний знак НОМЕР_1, та автомобіля ЗАЗ 110557, державний номерний знак НОМЕР_2, визнання права власності на Ѕ частини будівлі майстерні з навісом, що розташована по АДРЕСА_3 Великоолександрівського району Херсонської області, визнання права власності на Ѕ частини комплексу будівель № 1, механізовану ділянку, що розташована на території Правдинської сільської ради Білозерського району Херсонської області, визнання об'єктом спільної сумісної власності подружжя доходів (дивідендів), одержаних від діяльності ПП «Комерційна фірма «Агро-мир», ПП «Агро-меркет-юг», приватної підприємницької діяльності ПП ОСОБА_6, визнання права власності на Ѕ частини одержаних доходів ОСОБА_6 в результаті діяльності ПП «Комерційна фірма «Агро-мир», ПП «Агро-меркет-юг», приватної підприємницької діяльності ПП ОСОБА_6, визнання права власності на Ѕ частини одержаних доходів ПП ОСОБА_6 в результаті діяльності ПП «Комерційна фірма «Агро-мир», ПП «Агро-меркет-юг» за період 2009 року і покладення обов'язку на відповідача компенсувати частку в грошовому еквіваленті, визнання права власності на Ѕ частини одержаних доходів від зайняття підприємницької діяльності ПП ОСОБА_6 за період 2009 року і покладення обов'язку на відповідача компенсувати частку в грошовому еквіваленті, визнання права власності на Ѕ частини спільно набутих грошових коштів, які розміщені на рахунках, відкритих відповідачем у банківських установах м. Херсона, про стягнення витрат на судовий збір. Сторони також у мировій угоді зазначили, що після підписання сторонами даної мирової угоди жодна зі сторін немає будь-яких претензій як майнового, так і морального характеру один до одного у цій справі. У зв'язку із визнанням цієї мирової угоди провадження у справі було закрито на підставі ст. 175, п. 4 ч. 1 ст. 205, ст. 206 ЦПК України (а. с. 71-73).

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 71635780, виданої 1 жовтня 2014 року, право власності ОСОБА_6 на житловий будинок АДРЕСА_1 було припинено 29 січня 2014 року на підставі укладення договору купівлі-продажу житлового будинку, серія та номер 1-118 від 29 січня 2014 року, посвідченого державним нотаріусом Другої Херсонської державної нотаріальної контори Кравченко І.О.; підставою внесення вказаного запису є рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 10441737 від 29 січня 2014 року; право власності ОСОБА_6 на земельну ділянку, яка знаходиться за тією ж адресою, було припинено 29 січня 2014 року на підставі укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки, серія та номер 1-119 від 29 січня 2014 року, посвідченого державним нотаріусом Другої Херсонської державної нотаріальної контори Кравченко І.О.; підставою внесення вказаного запису є рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 10441737 від 29 січня 2014 року (а. с. 9-14).

Відповідно до свідоцтва від 17 грудня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_10, зареєстрованого в реєстрі за № 4587, виданого на підставі акта про проведення прилюдних торгів, затвердженого начальником державної виконавчої служби Дніпровського району м. Херсона 13 грудня 2007 року, ОСОБА_6 належать на праві власності житловий будинок та земельна ділянка площею 0,0620 га, які розташовані по АДРЕСА_4. Майно було придбано за 319 252 грн (а. с. 47, 64).

За договором купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами до нього від 29 січня 2014 року, посвідченим державним нотаріусом Другої Херсонської державної нотаріальної контори Кравченко І.О., ОСОБА_6 продав, а ОСОБА_8 придбав вищезазначений житловий будинок за 157 093 грн. (а. с. 40).

У цей же день ОСОБА_6 та ОСОБА_8 уклали нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,0620 га, яка розташована за тією ж адресою (а. с. 54-55).

Визнаючи недійсними вищезазначені договори купівлі-продажу з підстав, передбачених ч. 3 ст. 65 СК України, ч. 1 ст. 203, ст. 215 ЦК України, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що наявні у справі докази свідчать про неправомірність укладення спірних договорів, оскільки під час їх укладення були порушені права ОСОБА_5 на спільне майно, набуте у шлюбі.

Однак такий висновок суду є передчасним.

В обґрунтування заявленого до суду позову ОСОБА_5 посилалася на невиконання відповідачем мирової угоди, відповідно до умов якої спільне сумісне майно подружжя було поділено.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-274цс15, згідно зі ст. 175 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обов'язків сторін та предмета позову.

У разі укладення сторонами мирової угоди суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Закриваючи провадження у справі, суд за клопотанням сторін може постановити ухвалу про визнання мирової угоди.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» виконанню державною виконавчою службою підлягають ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, кримінальних провадженнях та справах про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

Вимоги до виконавчого документа закріплено у ст. 18 цього Закону.

Однією з підстав відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження є невідповідність виконавчого документа вимогам, передбаченим ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» (п. 6 ч. 1 ст. 26 цього Закону).

Відповідно до п. 5 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 21 квітня 1999 року) було передбачено, що мирові угоди, які затверджені судом, відносяться до рішень, що підлягають виконанню державною виконавчою службою.

Однак Законом України від 18 листопада 2003 року № 1255 «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» положення п. 5 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» виключено.

Отже, на момент постановлення ухвали суду про визнання мирової угоди вона не належала до рішень, що підлягають виконанню державною виконавчою службою.

З результату системного аналізі зазначених норм вбачається, що у разі невиконання однією зі сторін зобов'язань за умовами мирової угоди інша сторона угоди не позбавлена можливості звернутися до суду з позовом про спонукання до виконання мирової угоди. При цьому звернення заінтересованої особи до суду із зазначеним позовом без попереднього отримання постанови державного виконавця про відмову у відкритті виконавчого провадження не є підставою для відмови в задоволенні указаного позову.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_5 та визнаючи недійсними договори купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки по вул. Промисловій, 24а у м. Херсоні, апеляційний суд не звернув уваги на те, що вказаною вище ухвалою Дніпровського районного суду м. Херсона від 13 вересня 2012 року про визнання мирової угоди та закриття провадження у справі, яка набрала законної сили, було вирішено питання щодо вказаного житлового будинку та земельної ділянки, які у подальшому були відчужені відповідачем, і позивач відмовилася від своїх позовних вимог до відповідача в частині визнання права власності на Ѕ його частини.

Отже, вирішуючи даний спір, апеляційний суд не врахував вищезазначених обставин та правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-274цс15, та дійшов передчасного висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_5 з підстав, зазначених у позові.

У зв'язку із цим, оскільки неповнота з'ясування обставин у справі та порушення зазначених норм процесуального права унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення спору, і ці порушення були допущені апеляційним судом, то рішення цього суду підлягає скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 344, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_9 задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Херсонської області від 17 листопада 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

М.В. Демяносов А.О. Леванчук А.В. Маляренко І.К. Парінова Головуючий Судді:
О.В.Ступак