Справа № 194/90/16-ц
Провадження№2/194/195/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2016 року м.Тернівка

Тернівський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Пономаренко І.П.

за участю секретаря судового засідання Сафонової А.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Тернівського міського суду Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядженні майном, суд, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядженні майном. Свої позовні вимоги мотивує тим, що він 30 грудня 2015 року придбав у відповідача квартиру за адресою: АДРЕСА_1. Відповідач зобовязувався знятися з реєстраційного обліку та виїхати з квартири до 11 січня 2015 року, але цього не зробив, на телефонні дзвінки не відповідає. Реєстрація відповідача в зазначеній квартирі заважає йому повноцінно володіти та розпоряджатися своїм майном. У звязку з чим просить усунути йому перешкоди в користуванні квартирою № 5 в буд. № 27-б по вул. Перемоги в м. Тернівка Дніпропетровської області шляхом зняття з реєстраційного обліку відповідача з квартири АДРЕСА_2; зобовязати державну міграційну службу України в м. Тернівка зняти з реєстраційного обліку відповідача з квартири АДРЕСА_2.

Позивач надав до суду письмову заяву, в якій просить позовні вимоги задовольнити та розглядати справу за його відсутності.

Відповідач надав до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить розглядати справу за його відсутності.

У звязку з чим, згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.2 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час виникнення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом порушених або оспорюваних прав, свобод та інтересів.

Ст.4 ЦПК України закріплено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст.ст.10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема, звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Згідно ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обгрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

У відповідності до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Ст. 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 р. відповідно до ЗУ «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» від 17.07.1997 р., закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ч.1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч.1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Згідно ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

В судовому засіданні встановлено, що власником квартири АДРЕСА_2 є ОСОБА_1, що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 30 грудня 2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Тернівського міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_3 (а.с. 12-13).

Відповідно до довідки абонентського відділу КП ТЖКП від 19 січня 2016 року ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.14).

Таким чином, в судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2, а відповідач до теперішнього часу залишається в ній зареєстрованим, та у добровільному порядку знятися з реєстрації місця проживання не бажає, чим заважає позивачу вільно розпоряджатися своїм майном, а тому позов підлягає частковому задоволенню, та слід усунути ОСОБА_1 перешкоди в користуванні квартирою № 5 в буд. № 27-б по вул. Перемоги в м. Тернівка Дніпропетровської області шляхом зняття з реєстраційного обліку ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_2.

Разом з тим, не підлягають задоволенню позовні вимоги в частині зобов»язання державної міграційної служби України в м. Тернівка зняти з реєстраційного обліку ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_2, так як зазначений орган не є відповідачем по справі, а саме усунунення перешкоди в користуванні квартирою шляхом зняття з реєстраційного обліку вже є підставою для зняття відповідача з реєстраційного обліку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядженні майном, - задовольнити частково.

Усунути ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) перешкоди в користуванні квартирою № 5 в буд. № 27-б по вул. Перемоги в м. Тернівка Дніпропетровської області шляхом зняття з реєстраційного обліку ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2) з квартири АДРЕСА_2.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Тернівський міський суд на протязі десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддя І.П.Пономаренко