Березівський районний суд Одеської області
Справа № 494/360/16-ц
Провадження №2/494/225/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2016 р. м. Березівка

Березівський районний суд Одеської області у складі:

Головуючого судді Лебединського С.Й.,

За участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 «Про стягнення заборгованості за договором позики»

в с т а н о в и в:

Позивач, звернувшись до суду із цим позовом, просив стягнути з відповідача на свою користь борг за договором позики в період з червня 2012 р. по березень 2016 р., який складається з 10% місячних за період з червня 2012 р. по березень 2016 р., 3% річних за період з червня 2012 р. по березень 2016 р., та індексу інфляції, у загальній сумі 1 463 437 (один мільйон чотириста шістдесят три тисячі чотириста тридцять сім) гривень, та судовий збір по справі.

На обґрунтування поданого позову представник позивача вказував, що 25 листопада 2009 р. між позивачем і відповідачем був фактично укладений договір позики, на підтвердження якого позивач передав відповідачу суму у розмірі 3 000 гривень під 10% річних, а відповідач був зобовязаний повернути борг до 30 квітня 2010 р.. Але відповідач добровільно свої зобовязання не виконує. Рішенням апеляційного суду Одеської області від 03 квітня 2013 р. з відповідача був стягнутий борг за договором позики в розмірі 2 800 гривень, 10% за користування грошима за період з серпня 2010 р. по травень 2012 р. включно, у розмірі 6 042 гривень, а всього 8 842 гривень, також був стягнутий судовий збір в сумі 916 гривень. Проте, жодної гривні на погашення боргу відповідач не сплатив.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити на підставах викладених у позові і обставинах встановлених у судовому засіданні.

Відповідач неодноразово повідомлявся належним чином, але у судове засідання не зявився. Проте, відповідач повідомив суд, що до зали суду зявлятись не буде, боржником себе не вважає позовні вимоги до себе не визнає повністю.

Таким чином суд вважає, що відповідач, будучи повідомленим належно, розпорядився своїми правами згідно ст..ст. 10, 11, ч.2 ст.158 ЦПК України на власний розсуд, і його неявка не перешкоджає прийняттю судом рішення.

У судовому засіданні встановлено наступне.

Позивач ОСОБА_2 і відповідач ОСОБА_3 перебувають у фактичних договірних стосунках за договором позики.

На виконання існуючих між сторонами стосунків по договору позики, позивач надав відповідачу 25 листопада 2009 р. гроші в сумі 3 000 гривень під 10% річних, а відповідач зобовязався повернути борг на протязі -5-ти місяців, тобто до 30 квітня 2010 р.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 03 квітня 2013 р. з відповідача був стягнутий борг за договором позики в розмірі 2 800 гривень, 10% за користування грошима за період з серпня 2010 р. по травень 2012 р. включно, у розмірі 6 042 гривень, а всього 8 842 гривень, також був стягнутий судовий збір в сумі 916 гривень.

Відповідачем зобовязання за фактично існуючим договором позики добровільно не сплачені.

У звязку з невиконанням відповідачем свого обовязку по поверненню боргу розмір боргу збільшився і складає згідно наданого представником позивача розрахунку 1 463 437 (один мільйон чотириста шістдесят три тисячі чотириста тридцять сім) гривень.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши думку представника позивача по справі на підставі наданих суду доказів і доведення їхньої переконливості суд дійшов до висновку про задоволення поданого позову виходячи з наступного.

Як було встановлено у судовому засіданні між позивачем і відповідачем існують правовідносини з приводу договору займу, борг відповідача по якому станом на 01квітня 2016 р. складає 1 463 437 (один мільйон чотириста шістдесят три тисячі чотириста тридцять сім) гривень.

Відповідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність іншій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Укладеним договір вважається з моменту передання грошей.

Відповідно до ч.1 ч.2 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцю позику (грошові кошти) у той же кількості, у строк і у порядок встановлений договором.

Згідно абз.2 ч.1 ст.1048 ЦК України у разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісячно до дня повернення позики.

Згідно ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязується сплатити грошову суму відповідно до ст..625 ЦК України. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобовязаний сплатити неустойку відповідно до ст.ст. 549-552 ЦК України, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати відсотків, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України.

Як встановлено у судовому рішенні апеляційного суду Одеської області від 03 квітня 2013 р., станом по травень 2012 р., відповідно до укладеного між сторонами договору позики борг відповідача складає 8 842 гривні.

Згідно до положень ч.3 ст.61 ЦПК України обставини встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ці самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.

Згідно до положень ст..624 ЦК України якщо за порушення зобовязання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який построчив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

Виходячи з вищенаведеного суд погоджується із представленим представником позивача розрахунком і підставами проведення його нарахування.

Суд вважає, що відповідач порушив прийняті на себе зобовязання по фактично укладеному договору позики із позивачем по поверненню позичених грошей, є підстави для нарахування неустойки та відсотків.

Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання.

З огляду на вищенаведене суд вважає, що права позивача через невиконання відповідачем умов фактично укладеного договору позики є порушеними і підлягають судовому захисту.

Щодо вимог про стягнення судових витрат суд вважає що до судових витрат згідно ст.79 ЦПК України відносяться сплата судового збору.

Згідно ч.2 ст.88 ЦПК України, якщо сторона на користь якої ухвалено рішення була звільнена від сплати судового збору, з другої сторони судові витрати стягуються на користь сторони яка їх понесла.

Таким чином і враховуючи що позивач згідно до положень п.8 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» є звільненим від сплати судового збору, то суму судового збору слід стягнути з відповідача на користь держави Україна.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 «Про стягнення заборгованості за договором позики» - задовольнити .

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що мешкає по вул. Леніна, 54 с. Маринове, Березівського району Одеської області, інд.67333, РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2, що мешкає по вул. Ільфа і Петрова, 17 кв.44 м. Одеси, інд. 65104, РНОКПП НОМЕР_2 борг за договором позики в період з червня 2012 р. по березень 2016 р., який складається з 10% місячних за період з червня 2012 р. по березень 2016 р., 3% річних за період з червня 2012 р. по березень 2016 р., та індексу інфляції, у загальній сумі 1 463 437 (один мільйон чотириста шістдесят три тисячі чотириста тридцять сім) гривень, , та судовий збір в розмірі 6 890 гривень.

На рішення може бути подана апеляція протягом 10 днів з дня його проголошення, а особам які не приймали участь по справі у той же час з моменту отримання копії рішення суду.

Суддя:_________________________________________-