КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/212/16-ц
Провадження № 2/552/418/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.03.2016 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Васильєвої Л.М.

при секретарі Орламенко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,-

В С Т А Н О В И В:

19 січня 2016 року позивач, ОСОБА_1, звернувся до Київського районного суду м.Полтави з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики. Посилався на те, що 08 грудня 2013 року між ним та ОСОБА_2 був укладений договір позики, за умовами якого відповідач отримав від нього суму коштів у розмірі 5 000 грн., кінцевий строк повернення позики 08 жовтня 2014 року. Факт отримання відповідачем коштів підтверджується розпискою від 08.12.2013 року. Відповідач суму позики у розмірі 5 000 грн. не повернув, від зустрічей з ним та спілкування щодо повернення боргу ухиляється. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до розрахунків розмір процентів складає 1 349 грн. 38 коп., розмір 3% річних за весь час прострочення складає 175 грн. 07 коп. та розмір нарахованих інфляційних втрат становить 2 705 грн. Просив, стягнути з ОСОБА_2 на його користь суму основного боргу у розмірі 5 000 грн., 3% річних у розмірі 175 грн. 07 коп., проценти у сумі 1 349 грн. 38 коп., індекс інфляції у розмірі 2 705 грн., а всього 9 229 грн. 45 коп. та понесені витрати на сплату судового збору в розмірі 487 грн. 20 коп.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити. Пояснив, що в рахунок повернення боргу відповідач у січні 2014 року перерахував на його банківську картку 300 грн.

Відповідач позовні вимоги визнав частково, надав суду квитанції про перерахування в рахунок повернення боргу позивачеві від 28.01.2014 року у розмірі 300 грн., від 06.03.2014 року у сумі 250 грн. Визнав, що він винен позивачеві 4 450 грн., а тому саме із цієї суми боргу повинні бути нараховані відсотки , річні та інфляційні витрати.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Установлено, що 08 грудня 2013 року між ним та ОСОБА_2 був укладений договір позики, за умовами якого відповідач отримав від нього суму коштів у розмірі 5 000 грн., кінцевий строк повернення позики 08 жовтня 2014 року.

У даному випадку суб»єктами договору позики є фізичні особи правовідносини яких регулюються нормами ст. ст. 1046 - 1048 ЦК України.

Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідач не заперечує факт укладення такого договору та отримання коштів по договору позики, що також підтверджується власноручно написаною відповідачем розпискою.

Відповідач надав суду дві квитанції від 06.03.2014 року на суму 250 грн. та від 28.01.2014 року на суму 300 грн., які підтверджують факт перерахування на банківську картку позивач 550 грн. в рахунок повернення боргу.

Позивач визнав тільки ту обставину, що отримав від відповідача в рахунок повернення боргу, у січні 2014 року, на його банківську картку 300 грн., щодо суми 250 грн. він не пам»ятає отримання вказаної суми.

Надані відповідачем квитанції про сплату боргу у розмірі відповідно 300 та 250 грн. суд приймає як належні докази повернення боргу у розмірі 550 грн.., оскільки із квитанцій банку про перерахування коштів на банківську картку позивача убачається, що саме 28.01.2014 року відповідач перерахував позивачеві 300 грн., а 06.03.2014 року 250 грн.

Позивач не надав доказів , які б спростовували достовірність інформації банку про перерахування на його картку 06.03.2014 року 250 грн. відповідачем.

За таких обставин підлягає стягненню сума боргу за договором позики у розмірі 4450 грн.

Частиною першою статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Оскільки договором позики, що укладений між сторонами, розмір і порядок одержання процентів не встановлений, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

З урахуванням суми боргу, яка підлягає стягненню , 4450 грн. розмір процентів за користування позиченими коштами розраховується наступним чином.

Розмір облікової ставки Національного банку України, яка протягом періоду прострочення боржника становила: з 09.10.2014року по 12.11.2014 року 12.5% річних, з 13.11.2014 року по 05.02.2015 рік 14% річних, з 06.02.2015 року по 30.03.2015 року 19.5% річних, з 04.03.201 року по 27.08.2015 року 30% річних, з 28.08.2015 року по 24.09. 2015 року 27% річних, з 25.09. 29.2015 року по 08.12.2015 року 22 % річних. Протягом період прострочення боржника кількість днів у відповідних роках не змінювалася, а саме 2014 рік 365 днів, 2015 рік 365 днів.

Нарахування процентів проводиться за такою формулою ПП= ОС*КДП*РОБ/КДР*100 де, ПП проценти за окремий період, ОС- розмір облікової ставки НБУ за період, КДП кількість днів у періоді, РОБ розмір основного боргу, КДР кількість днів у році та становить:

- з 09.10.2014 р. по 12.11.2014 р. 35 днів ( 12.5 х35х4450:365х100 = 53.39 грн.)

- з 13.11.2014 р. по 06.02.2015 р. 85 днів ( 14х85х4450: 365х100 =145.08 грн.)

- з 06.02.2015 р. по 03.03.2015 р. 26 днів ( 19.5х26х4450:365х100= 61.81 грн.)

- з 04.03.2015 р. по 27.08.2015 р. 177 днів ( 30х177х4450:365х100 = 647. 38 грн.)

- з 28.08.2015р. по 24.09.2015 р. 28 днів ( 27х28х4450:365х100=92.17 грн.)

-з 25.09.15 по 08.12.2015р. 75 днів ( 22х75х4450:365х100=201.03 грн., а всього підлягає до стягнення процентів за користування коштами 1839.34 грн.

Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина перша стаття 1049 ЦК України).

Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу (частина перша стаття 1050 ЦК України). За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки відповідач у вказаний в договорі строк не повернув борг він повинен сплатити борг з урахуванням 3 відсотків річних та інфляційних витрат.

Розмір 3 відсотків річних становить:

Розмір основного боргу 4450 грн. х на 520 кількість днів прострочення виконання зобов»язання х 3 відсотки річних : на 365 днів х 100 відсотків = 190 грн. 19 коп.

Розмір інфляційних витрат становить 4450 грн. х 154.1 індекс інфляції : 100 4450 грн. = 2407.45 грн.

Всього підлягає до стягнення сума боргу з урахуванням процентів за користування коштами , 3 відсотків річних та інфляційних витрат у розмірі 8886.98 грн.

Підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 551 грн. 20 коп.

Керуючись ст., ст. 526, 527, 530, 554, 1050, 1054 ЦК України . ст.10, 11, 60, 88, 209, 213-215 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг за договором позики від 18 грудня 2013 року у розмірі 8886.98 грн. (4450 грн. основного боргу, 1839.34 грн. процентів за користування коштами, 190, 19 грн. 3-х відсотків річних, 2407 грн. 45 коп. інфляційних витрат) та 551 грн. 20 коп. судового збору, а всього 9438 грн. 18 коп. ( дев»ять тисяч чотириста тридцять вісім грн.. 18 коп.)

Рішення може бути оскаржене протягом 10 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Полтавської області через Київський районний суд м. Полтави.

Головуючий суддя Л.М. Васильєва