Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 серпня 2016 року Рівненський міський суд Рівненської області

в особі судді Музичук Н.Ю.,

при секретарі Кулінець С.В.

за участю позивача ОСОБА_1

представника третьої особи ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засідання в м. Рівному справу за позовом ОСОБА_1 до Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», про звільнення заставного майна з-під арешту,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Рівненського міського суду з позовом, в якому просить суд звільнити належний їй на праві власності транспортний засіб марки Ford, модель S-MAX TREND, 2007 року випуску, кузов №WF0SXXGBWS7C14681, державний номерний знак НОМЕР_1, свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії ВКС, №022361, видане 1-им МРВ ДАІ м. Рівне 27.04.2007 р. (далі по тексту - автомобіль марки «Ford»), з-під арештів, накладних постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №29697309 від 01.08.2012 р., державним виконавцем ВДВС Рівненського МУЮ ОСОБА_3 та постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №46644323 від 23.02.2015 р., державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_4

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 27.04.2007 року між нею та ПАТ «Укрсоцбанк» був укладений договір кредиту на купівлю автотранспортних засобів №738/28-А, за яким вона отримала грошові кошти в сумі 35976,00 доларів США 00 центів зі сплатою 11,6 процентів річних, та кінцевим терміном погашення заборгованості до 26.04.2014 року.

В якості забезпечення виконання зобовязань за вказаним договором кредиту між нею та ПАТ «Укрсоцбанк» укладено договір застави №738/28-А-1 від 27.04.2007 р., предметом застави якого є згаданий автомобіль марки «Ford». Обтяження вказаного заставного рухомого майна зареєстровано у Держаному реєстрі у порядку, встановленому Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень».

У звязку із невиконанням нею зобовязань визначених договором кредиту, ПАТ «Укрсоцбанк» звернулося до суду з відповідним позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, який був задоволений. Виконавчий документ у подальшому направлений до відділу державної виконавчої служби Рівненського МУЮ на примусове виконання.

Із метою добровільного врегулювання питання щодо погашення заборгованості перед ПАТ «Укрсоцбанк» позивач вирішила здійснити за згодою ПАТ «Укрсоцбанк» продаж автомобіля марки «Ford», кошти від реалізації якого направити на погашення заборгованості.

15.08.2016 позивачу стало відомо, що постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №29697309 від 01.08.2012 р., державного виконавця відділу державної виконавчої служби Рівненського МУЮ ОСОБА_3 та постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №46644323 від 23.02.2015 р., державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_4 накладені арешти на належний їй автомобіль марки «Ford», що перешкоджає реалізації заставного майна як способу врегулювання спору за договором кредиту № № 738/28-А від 27 квітня 2007 року.

Згідно поданих суду відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області письмових заперечень проти позову, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову у звязку з його безпідставністю та необґрунтованістю. Покликається на наявність виконавчого провадження №47262414 з примусового виконання виконавчого листа Рівненського міського суду від 10.12.2014 року в справі №569/12876/13ц про солідарне стягнення із ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , ТзОВ «АРЦТ плюс», ПП «АРЦТ» на користь «ОТП Банку» заборгованості за кредитним договором в розмірі 3 945 921,01 грн. та судових витрат в справі у розмірі 3 219 грн., в якому встановлено, що боржнику в справі належить транспортний засіб марки Ford, модель S-MAX TREND, 2007 року випуску, який підлягає реалізації в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження»

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала. Додатково пояснила, що заборгованість кредитних коштів перед заставодержателем ПАТ «Укрсоцбанк» суттєво перевищує вартість заставного майна, заборгованість станом на день судового розгляду справи залишається в розмірі визначеному розрахунком від 15.08.2016 року. Вимоги позовної заяви не впливають на інтереси ПАТ «ОТП Банк», оскільки такі вимоги заявлені про звільнення з-під арешту саме заставного майна, крім того між ПАТ «ОТП Банк» нею та іншою фізичною особою укладена угода про уступку боргу. Вимогу про покладення судових витрат на відповідачів не підтримує, просить її не вирішувати.

Представником Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області подане суду письмове клопотання, в якому просить суд здійснювати розгляд справи у відсутності представника відділу.

Представник відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, будучи повідомленим про час і місце судового розгляду справи, надав заперечення на позовну заяву, в судове засідання не зявився. .

Представник третьої особи ПАТ «Укрсоцбанк» в судовому засіданні вважає позовні вимоги доведеними, обґрунтованими відповідно чинного законодавства, такими що підлягають до задоволення. Підтвердив наявність кредитної заборгованості позивача перед банком в розмірі, вказаному в розрахунку станом на 15.08.2016 року, що суттєво перевищує вартість предмету застави - транспортний засіб марки Ford, модель S-MAX TREND, 2007 року випуску, кузов №WF0SXXGBWS7C14681, державний номерний знак НОМЕР_1, свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії ВКС, №022361, видане 1-им МРВ ДАІ м. Рівне 27.04.2007 року. Оскільки позовні вимоги стосуються лише заставного майна ПАТ «Укрсоцбанк» не всього майна боржника, на яке накладений арешт, вважає відсутніми потреби в залученні до участі в справі ПАТ «ОТП Банк».

Дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю.

Судом встановлено на підставі досліджених доказів, що 27 квітня 2007 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Укрсоцбанк» був укладений договір кредиту на купівлю автотранспортних засобів № 738/28-А, за яким позивач отримала грошові кошти в сумі 35 976 доларів США зі сплатою 11,6 процентів річних та кінцевим терміном погашення заборгованості до 26 квітня 2014 року.

В якості забезпечення виконання зобовязань за вказаним договором кредиту між ОСОБА_1 та ПАТ «Укрсоцбанк» 27 квітня 2007 року було укладено договір застави №738/28-А-1, предметом якого є автомобіль марки «FORD». Обтяження вказаного рухомого майна зареєстроване у Державному реєстрі в порядку, встановленому Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень».

У звязку з невиконанням позивачем зобовязань за договором кредиту, ПАТ «Укрсоцбанк» звернулося до суду з відповідним позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, який був задоволений. Виконавчий документ про стягнення заборгованості на користь ПАТ «Укрсоцбанк» було направлено до відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції.

З метою добровільного врегулювання питання щодо погашення заборгованості перед ПАТ «Укрсоцбанк», позивач вирішила здійснити за згодою ПАТ «Укрсоцбанк» продаж автомобіль марки «FORD», кошти від реалізації якого направити на погашення заборгованості.

Судом також встановлено на підставі заперечень відповідача та довідки Територіального сервісного центру №5641 Регіонального сервісного центру МВС в Рівненській області №31/17/56413710 від 19.08.2016 року, що на виконанні у відділі державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції (на теперішній час - Рівненський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області) перебуває ряд виконавчих проваджень, по яким постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №29697309 від 01.08.2012 р., державного виконавця відділу державної виконавчої служби Рівненського МУЮ ОСОБА_3 накладений арешт на все рухоме майно ОСОБА_1, в тому числі і на належний їй автомобіль марки «FORD», модель S-MAX TREND, 2007 року випуску, кузов №WF0SXXGBWS7C1468.

Крім того, встановлено, що постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №46644323 від 23.02.2015 р., державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_4 накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_1

За змістом пункту 1 частини першої статті 32 Закону України «Про виконавче провадження» заходом примусового виконання судових рішень є звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають у інших осіб або належать боржникові від інших осіб.

Згідно з частиною першою статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Арешт на майно боржника може накладатись державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (стаття 57 Закону України «Про виконавче провадження»).

Загальний порядок звернення стягнення на заставлене майно визначений статтею 54 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до частини першої якої звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя.

Відповідно до вимог статті 1 Закону України «Про заставу» в силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами.

Статтею 16 Закону України «Про заставу» встановлено, що право застави виникає з моменту укладення договору застави, а в разі, коли договір підлягає нотаріальному посвідченню - з моменту нотаріального посвідчення цього договору. Якщо предмет застави відповідно до закону чи договору повинен знаходитись у заставодержателя, право застави виникає в момент передачі йому предмета застави. Якщо таку передачу було здійснено до укладення договору, - то з моменту його укладення. Реєстрація застави не пов'язується з моментом виникнення права застави та не впливає на чинність договору застави.

Згідно частини першої статті 20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.

Частиною першою статті 23 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» встановлено, що відповідно до забезпечувального обтяження обтяжувач має право в разі порушення боржником забезпеченого обтяженням зобов'язання або договору, на підставі якого виникло забезпечувальне обтяження, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження в черговості згідно із встановленим пріоритетом.

Відповідно до частини пятої статті 18 Закону України «Про заставу» якщо предметом застави є рухоме майно, заставодержатель зареєстрованої застави має переважне право на задоволення вимог із заставленого майна перед заставодержателями незареєстрованих застав та заставодержателями застав, які зареєстровані пізніше.

Як встановлено частиною третьою статті 54 Закону України «Про виконавче провадження», для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю.

Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що застава як правовий інститут виконує забезпечувальну функцію виконання боржником основного зобовязання, тобто спрямований на те, щоб гарантувати кредитору-заставодержателю право на задоволення його вимог за рахунок певного, заздалегідь визначеного сторонами майна за наявності в боржника заборгованості перед кредитором.

При цьому, заставодержатель має право задовольнити забезпечені заставою вимоги за рахунок предмета застави переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в заставу рухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації застави.

Отже, звернення стягнення на предмет застави в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя, який має переважне право перед іншими особами на задоволення забезпечених заставою вимог за рахунок предмета застави.

Наявність арештів на заставне майно, накладених постановами державного виконавця по виконавчих провадженнях, до яких договір застави не має відношення, перешкоджає реалізації предмету застави для задоволення вимог стягувача-заставодержателя, чим порушує його права та інтереси.

А оскільки за договором застави у заставодавця та заставодержателя виникають взаємні права та обовязки, слід визнати, що у такому випадку порушуються права та інтереси не лише заставодержателя, а і заставодавця.

Відповідно до вимог ч.2 ст.214 ЦПК України, при ухваленні рішення суд враховує висновки Верховного Суду України, викладені у постанові від 09 квітня 2014 року (справа № 6-13цс14).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,11,57-60,88,212,214-218,223,292,294 ЦПК України, суд, -

В И Р I Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повнiстю.

Звільнити належний ОСОБА_1 на праві власності транспортний засіб марки Ford, модель S-MAX TREND, 2007 року випуску, кузов №WF0SXXGBWS7C14681, державний номерний знак НОМЕР_1, свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії ВКС, №022361, видане 1-им МРВ ДАІ м. Рівне 27.04.2007 року, з-під арештів, накладених:

- постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції ОСОБА_3 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №29697309 від 01.08.2012 року;

- постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_4 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №46644323 від 23.02.2015 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляцiйного суду Рівненської області через Рiвненський мiський суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Рівненського міського суду Н.Ю.Музичук