Провадження № 2/522/307/16
У Х В А Л А

Іменем України

«07» вересня 2016 року

Приморський районний суд м. Одеси в складі:

Головуючого судді Погрібного С.О.

за секретаря судового засідання Грищук В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі клопотання сторін про визнання мирової угоди в цивільній за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту спільного сумісного проживання, визнання майна обєктом спільної сумісної власності,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, відповідно до уточнених позовних вимог просив встановити факт сумісного проживання однією сімєю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 без реєстрації шлюбу починаючи з 29.10.1997 року до грудня 2012 року; визнати право спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на ? частину квартири АДРЕСА_1.

Під час судового розгляду справи сторони досягнули мирової угоди, яку просили суд визнати, у звязку з чим закрити провадження у справі, про що надали до суду відповідну заяву.

В судове засідання зявились сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_2, а також їх представники, заяву про затвердження мирової угоди підтримали, просили суд її задовольнити.

Присутні в судовому засіданні учасники розгляду справи просили суд схвалити укладену між ними мирову угоду, від досягнутої домовленості не відмовилися, визнали, що наслідки визнання мирової угоди судом є їм зрозумілими; підтвердили, що умови мирової угоди відповідають їх інтересам та враховують їх прагнення до врегулювання усіх спірних правовідносин, що існували між ними та розглядаються судом в цьому провадженні; воля сторін є вільною у прагненні досягнути мирову угоду за наведених умов.

Вислухавши пояснення сторін, їх представників, дослідивши матеріали цивільної справи, текст мирової угоди, суд вважає клопотання про закриття провадження у справі в звязку з досягненням мирової угоди таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

При оцінці змісту мирової угоди суд дійшов висновку, що вона відповідає чинному законодавству, не обмежує права сторін, а також не стосується прав третіх осіб, які не є учасниками спору, ґрунтується на взаємних поступках обох сторін.

Суд має врахувати, що таке вирішення спору сторін максимально повною мірою спрямоване на подолання суперечностей, що існують між ними, та запобігатиме їх виникненню у подальшому.

Мирову угоду сторонами укладено в межах судового розгляду, її умови стосуються питань, що становлять предмет спору.

Судом не встановлено та не виявлено ознак того, що будь-яка зі сторін діє під примусом, а так само, що її воля сформувалася під примусом та не вільно.

Згідно із ч. 3 ст. 31 ЦПК України сторони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії цивільного процесу.

Відповідно до ч.1 ст. 175 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обов'язків сторін та предмета позову.

За правилом п. 4 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо сторони уклали мирову угоду і вона визнана судом.

Суд розяснює, що відповідно до ч. 3 ст. 206 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Керуючись ч. 3 ст. 31, ч.1 ст.175, п. 4 ст. 205, ч. 3 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України, СУД

У Х В А Л И В :

Клопотання сторін про визнання мирової угоди судом та закриття провадження у справі задовольнити.

Визнати мирову угоду, укладену між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту сумісного проживання, визнання майна обєктом спільної сумісної власності.

Сторони, ОСОБА_1 та ОСОБА_2, дійшли домовленості, яку визнано судом, про наступне.

Позивач ОСОБА_1, відмовляється від своїх позовних вимог до відповідача ОСОБА_2 про встановлення факту спільного сумісного проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу у період з 29.10.1997 року до грудня 2012 року та визнання на ? частину квартири АДРЕСА_2 права спільної сумісної власності, в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 погоджується компенсувати ОСОБА_1 вартість ? частини квартири АДРЕСА_3, що належить їй на праві власності, в гривневому еквіваленті, що на день розрахунку складатиме за офіційним курсом НБУ 25 000,0 доларів США (двадцять пять тисяч доларів США).

ОСОБА_2 зобовязується інформувати ОСОБА_1 в майбутньому про час, місце і дату підписання договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_4 за допомогою телефонного звязку.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту сумісного проживання, визнання майна обєктом спільної сумісної власності, закрити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційному суду через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ С.О. ПОГРІБНИЙ

07.09.2016