Справа № 369/4264/16-ц
Провадження № 2/369/2267/16
РІШЕННЯ

Іменем України

03.08.2016 року Києво-Святошинський районний суд Київської області

у складі: головуючого судді Дубас Т.В.,

при секретарі Дідур М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Крюківщинської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, треті особи ОСОБА_2, приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання добросовісним набувачем та визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до Крюківщинської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, треті особи ОСОБА_2, приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання добросовісним набувачем та визнання права власності.

Заявлені позовні вимоги обґрунтовувала тим, що 04.12.2015 року вона уклала договір купівлі-продажу земельної ділянки з ОСОБА_2, який був посвідчений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу ОСОБА_3 та зареєстрований за № 3889.

За вищезазначеним договором ОСОБА_1 отримала у власність земельну ділянку площею 0, 6419 га з кадастровим номером :01:007:5006, що розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Крюківщина. Зазначена земельна ділянка належала продавцю на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії СТА 954902, виданого державним реєстратором прав на нерухоме майно ОСОБА_4 реєстраційної служби Києво-Святошинського районного управління юстиції у Київській області 03.12.2015 року та витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно від 03.12.2015 року.

Продаж зазначеної земельної ділянки було вчинено за 230 730 (двісті тридцять тисяч сімсот тридцять) гривень 00 коп., які Позивач передала, а ОСОБА_2 отримав в момент укладення договору купівлі-продажу та відповідно до п. 2.2 договору своїм підписом підтвердив факт повного розрахунку за продану земельну ділянку, а також відсутність будь-яких претензій фінансового характеру до Позивача.

04.12.2015 року Позивач стала власником земельної ділянки площею 0,6419 га з кадастровим номером :01:007:5006, що розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Крюківщина.

Як зазначила ОСОБА_1, рішенням Крюківщинської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 11.05.2012 року за № 10/25 надано дозвіл ОСОБА_2 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства загальною орієнтовною площею 1,9 га в межах с. Крюківщина, Крюківщинської сільської ради. В подальшому, за його замовленням ТОВ «СІН.ГА» був розроблений проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок та був затверджений Відповідачем згідно рішення від 04.10.2012 року за № 4/13. Згаданим рішенням надано у власність ОСОБА_2 земельні ділянки у власність, окрім земельної ділянки площею 0,6419 га з кадастровим номером :01:007:5006, що розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Крюківщина. Однак, ОСОБА_2 зареєстрував своє право власності на вказану земельну ділянку та на момент звернення до суду стосовно останнього відкрите кримінальне провадження.

У звязку із вищезазначеним, Відповідач звернувся до ОСОБА_1 з вимогою про повернення земельної ділянки площею 0,6419 га з кадастровим номером :01:007:5006, що розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Крюківщина із незаконного володіння.

Позивач зазначила, що Крюківщинська сільська рада Києво-Святошинського району Київської області не визнає та оспорює право власності Позивача на вищезазначену земельну ділянку.

Крім того, звернула увагу суду, що на момент укладання договору купівлі-продажу земельної ділянки ОСОБА_2 мав зареєстроване право власності на майно, про що, на час підписання договору купівлі-продажу було надано правовстановлюючі документи, а саме свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії СТА 954902, виданого державним реєстратором прав на нерухоме майно реєстраційної служби Києво-Святошинського районного управління юстиції у Київській області ОСОБА_4 03.12.2015 року та витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно від 03.12.2015 року. Також на момент укладення вищезазначеного договору нотаріусом було перевірено належність ОСОБА_2 земельної ділянки на праві власності, що підтвердило наявність у останнього права власності на нерухоме майно набуте на підставі вказаних документів.

ОСОБА_1 зазначила в позовній заяві, що не мала жодних сумнівів з приводу того, що ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 0,6419 га з кадастровим номером :01:007:5006, що розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Крюківщина.

Навіть припускаючи, що земельна ділянка була відчужена ОСОБА_2 на користь Позивача незаконно, коли він не мав права власності на землю чи володів цим майном на момент його відчуження за певних обставин незаконно або ж без достатніх правових підстав, Позивач не знав і не міг знати про вказані обставини, оскільки в момент вчинення договору купівлі-продажу земельної ділянки з боку ОСОБА_2 були надані всі документи, які підтверджують право власності на земельну ділянку, які були перевірені нотаріусом.

Позивач зазначила, що вона має статус добросовісного набувача земельної ділянки і набула вона право власності з підстав, передбачених ст. 330 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), і тому земельна ділянка не може бути витребувана від Позивача, оскільки не містить підстав, передбачених ст. 388 ЦК України.

Позивач просила суд визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) добросовісним набувачем земельної ділянки площею 0,6419 га з кадастровим номером :01:007:5006, що розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Крюківщина, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства та визнати за нею право власності на вищезазначену земельну ділянку.

В судовому засіданні представник Позивача підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі.

Представник Крюківщинська сільська рада Києво-Святошинського району Київської області визнав позов.

Приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу ОСОБА_3 направила до суду заяву за вих. № 211/01-16 з проханням розглянути справу за її відсутності.

ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали цивільної справи приходить до висновку про відмову у задоволенні заявлених позовних вимог з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, 04.12.2015 року ОСОБА_1 уклала договір купівлі-продажу земельної ділянки з ОСОБА_2, який був посвідчений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу ОСОБА_3 та зареєстрований за № 3889.

За вищезазначеним договором ОСОБА_1 отримала у власність земельну ділянку площею 0, 6419 га з кадастровим номером :01:007:5006, що розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Крюківщина. Зазначена земельна ділянка належала продавцю на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії СТА 954902, виданого державним реєстратором прав на нерухоме майно ОСОБА_4 реєстраційної служби Києво-Святошинського районного управління юстиції у Київській області 03.12.2015 року та витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно від 03.12.2015 року.

Продаж зазначеної земельної ділянки було вчинено за 230 730 (двісті тридцять тисяч сімсот тридцять) гривень 00 коп., які Позивач передала, а ОСОБА_2 отримав в момент укладення договору купівлі-продажу та відповідно до п. 2.2 договору своїм підписом підтвердив факт повного розрахунку за продану земельну ділянку, а також відсутність будь-яких претензій фінансового характеру до Позивача.

04.12.2015 року Позивач стала власником земельної ділянки площею 0,6419 га з кадастровим номером :01:007:5006, що розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Крюківщина, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав не нерухоме майно про реєстрацію права власності, наявному в матеріалах цивільної справи.

Статтею 11 ЦК України встановлені підстави виникнення цивільних прав та обов'язків, в тому числі з договорів та інших правочинів.

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливатиме із закону або незаконність не встановлена судом.

Відповідно до ч.2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Крім того, відповідно до ч.3 ст. 334 ЦК України, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним, але ч.4 цієї статті встановлений виняток, якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації.

Перелічені вище обставини, що підтверджені належними доказами, які містяться в матеріалах справи, та вказані норми закону підтверджують, що на даний час Позивач є власником та володіє земельною ділянкою площею 0,6419 га з кадастровим номером :01:007:5006, що розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Крюківщина.

Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У відповідності до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 330 ЦК України якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 338 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.

Статтею 388 ЦК України, передбачені випадки коли власник майна, яке за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), має право витребувати це майно від набувача.

З аналізу перелічених норм закону, вбачається, що законом не передбачено визнання особи добросовісним набувачем, а надається право особі, яка себе вважає добросовісним набувачем, на судовий захист свого оспорюваного чи не визнаного права, в тому числі у випадках коли це право оспорюється колишнім власником майна, яке вибуло з його володіння поза його волею.

За таких обставин, суд вважає, що Позивачем обрано не передбачений законодавством спосіб захисту свого права, враховуючи що згідно п. 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» добросовісність набуття - це не предмет позову, а одна з обставин, що має значення для справи та підлягає доказуванню за позовом про витребування майна, у звязку з чим відсутні підстави для задоволення такої позовної вимоги.

Крім цього, згідно ст. 12 ЦК України та п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 6.11.2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» добросовісність набувача презюмується, а отже, факт добросовісності набувача не потребує додаткового встановлення його судом або підтвердження будь-яким іншим способом.

Також суд звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, чому Позивач ставить питання про визнання його добросовісним набувачем, хто фактично оспорює його право на майно, чи мав продавець земельної ділянки ОСОБА_2 відчужувати спірне нерухоме майно, з яких підстав вибула земельна ділянка з володіння попереднього власника, та чи підлягає вона витребуванню у позивача.

Враховуючи, що на момент розгляду справи право власності на земельну ділянку площею 0,6419 га з кадастровим номером :01:007:5006, що розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Крюківщина, зареєстроване у передбаченому законодавством порядку, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав не нерухоме майно про реєстрацію права власності, у звязку з чим останнє не потребує додаткового його встановлення в судовому порядку, і як наслідок тягне за собою відмову у задоволенні вимоги про визнання права власності.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що заявлений ОСОБА_1 позов не ґрунтуються на вимогах закону і не підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного та ст. ст. 11, 15, 16, 328, 331, 334 Цивільного кодексу України, п. 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» та керуючись ст. 3, 4, 10, 11, 15, 59, 60, 209, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_1 до Крюківщинської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, треті особи ОСОБА_2, приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання добросовісним набувачем та визнання права власності відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області протягом десяти днів з дня його оголошення.

Суддя Дубас Т.В.