Справа №295/5557/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.04.2016 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Кузнєцова Д.В.,

при секретарі с/з ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі скаргу Виконавчого комітету Житомирської міської ради на постанову державного виконавця Богунського відділу державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції ОСОБА_2 про відмову у відкритті виконавчого провадження,

В С Т А Н О В И В :

12.04.2016 року представник стягувача звернувся до суду із указаною скаргою, в обґрунтування вимог за якою послався на те, що постановою державного виконавця Богунського ВДВС Житомирського міського управління юстиції від 25.03.2016 відмовлено у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-316/10, виданого 04.10.2010 року Богунським районним судом м. Житомира, про відновлення становища, яке існувало до порушення прав шляхом звільнення приміщення квартири АДРЕСА_1, загальною площею 39,1 кв. м., житловою площею 31,1 кв. м., вивільнивши його від відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4, від речей належних відповідачам та передавши ключі від вхідних дверей квартири виконавчому комітету Житомирської міської ради.

Представник виконкому вважає відмову у відкритті виконавчого провадження безпідставною з огляду на те, що виконавчий документ відповідав вимогам Закону України «Про виконавче провадження» та державний виконавець в порушення норм законодавства України не вчинив жодних виконавчих дій, спрямованих на примусове виконання вказаного виконавчого листа.

На підставі викладеного у скарзі просить суд визнати незаконною постанову головного державного виконавця Богунського ВДВС Житомирського міського управління юстиції від 25.03.2016 року про відмову у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-316/10, виданого 04.10.2010 року Богунським районним судом м. Житомира, а також зобов'язати відкрити виконавче провадження.

Представник скаржника та державний виконавець в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Представником Виконавчого комітету Житомирської міської ради була подана заява про розгляд скарги у відсутність представника стягувача.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

В судовому засіданні було встановлено, що 16 лютого 2010 року Богунським районним судом м. Житомира ухвалено рішення у справі №2-316/2010, яким серед іншого відновлено становище, яке існувало до порушення прав шляхом звільнення приміщення квартири АДРЕСА_1, загальною площею 39,1 кв.м., житловою площею 31,1 кв. м., вивільнивши його від відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4, від речей належних відповідачам та передавши ключі від вхідних дверей квартири виконавчому комітету Житомирської міської ради.

04 жовтня 2010 року стягувачу було видано виконавчий лист на виконання рішення Богунського районного суду м. Житомира.

Постановою від 25.03.2016 головного державного виконавця Богунського ВДВС Житомирського міського управління юстиції ОСОБА_2 було відмовлено у відкритті виконавчого провадження (у прийнятті до провадження виконавчого документа) з примусового виконання зазначеного вище виконавчого листа.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим статтею 18 цього Закону.

Пунктом 1 Постанови №6 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07 лютого 2014 року надано роз'яснення згідно яких відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. У п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 39 ЦПК України права, свободи та інтереси неповнолітніх осіб віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років, а також осіб, цивільна дієздатність яких обмежена, можуть захищати у суді відповідно їхні батьки, усиновлювачі, піклувальники чи інші особи, визначені законом.

Частина 1 ст. 7 та ч. 2 ст. 8 Закону України "Про виконавче провадження" прямо визначають, що учасниками виконавчого провадження є державний виконавець, сторони, представники сторін, прокурор, експерти, спеціалісти, перекладачі, суб'єкти оціночної діяльності - суб'єкти господарювання. Сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом.

Наведені норми закону не обмежують вік особи, яка може бути стороною (у даному випадку боржником) виконавчого провадження.

Згідно ч. 1 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною 1 ст.25 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження. При цьому, зважаючи на зміст ст. 9 Закону України "Про виконавче провадження" та ст. 242 Цивільного кодексу України, неповнолітні особи реалізують свої права та виконують обов'язки, пов'язані з виконавчим провадженням, через своїх законних представників (зокрема, батьків, усиновлювачів).

Законним є представництво інтересів неповнолітніх осіб та осіб, визнаних судом недієздатними та безвісно відсутніми, а підставами для допуску законних представників відповідно будуть: свідоцтво про народження дитини або рішення суду, акт про призначення опікуном або піклувальником, а також опікуном майна.

Таким чином суд приходить до висновку, що неповнолітня ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, може бути стороною виконавчого провадження, оскільки реалізовувати свої права та виконувати обов'язки, пов'язані з виконавчим провадженням, вона має через своїх законних представників.

У той же час судом враховуються розяснення, що містяться у п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 року № 14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження", за якими у разі визнання неправомірними рішення, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд зобов'язує їх усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює порушені права чи свободи заявника. При цьому суд не вправі зобов'язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом України "Про виконавче провадження" можуть здійснюватися тільки державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження" саме державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення, зазначеного в статті 17 цього Закону.

З урахуванням зазначеного, відсутні правові підстави зобов'язувати державного виконавця відкрити виконавче провадження за вказаним виконавчим листом, так як дані дії можуть здійснюватись тільки державним виконавцем з дотриманням вимог Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року за № 512/5.

На підставі викладеного вище, керуючись ст.ст. 383-387 ЦПК України суд, -

У Х В А Л И В :

Скаргу Виконавчого комітету Житомирської міської ради задовольнити частково.

Визнати незаконною постанову головного державного виконавця Богунського відділу державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції ОСОБА_2 від 25.03.2016 року про відмову у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-316/10, виданого 04.10.2010 року Богунським районним судом м. Житомира, про відновлення становища, яке існувало до порушення прав шляхом звільнення приміщення квартири АДРЕСА_1, загальною площею 39,1 кв.м., житловою площею 31,1 кв.м., вивільнивши його від відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4, від речей належних відповідачам та передавши ключі від вхідних дверей квартири виконавчому комітету Житомирської міської ради.

Зобовязати головного державного виконавця Ранчук Н.О. або іншу посадову особу Богунського ВДВС Житомирського міського управління юстиції розглянути питання щодо відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-316/10, виданого 04.10.2010 року Богунським районним судом м. Житомира.

В задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом пяти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Д.В. Кузнєцов