АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22ц/796/7939/2016 Головуючий у 1-й інстанції -Новак Р.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва у складі :

головуючого - Шахової О.В.

суддів Вербової І.М., Поливач Л.Д.

при секретарі - Литвиненку Р.С.

розглянула у відкритому судовому засіданніподання головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нідченко Дмитра Євгеновича, стягувач: Публічне акціонерне товариство «Діамантбанк», боржник: ОСОБА_2 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України за апеляційною скаргоюПублічного акціонерного товариства «Діамантбанк», поданою його представником МазуромСергієм Валентиновичем, на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 04 квітня 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2016 року головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нідченко Д.Є. звернувся до суду з поданням, в якому просить постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 до виконання ним зобов'язань на підставі виконавчого листа № 752/2533/15-ц, виданого Голосіївським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Діамантбанк» отримані за договором грошових коштів у сумі 12 000 000 грн.

Подання обґрунтовано тим, що на виконанні у відділі знаходиться виконавчий лист № 752/2533/15-ц, виданого Голосіївським районним судом м. Києва, який боржник не виконує та ухиляється від його виконання.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 04 квітня 2016 року у задоволенні подання відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, представник стягувача подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову про задоволення подання.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що судом першої інстанції безпідставно відмовлено у задоволенні подання, оскільки матеріали справи містять достатньо доказів які вказують на свідоме ухилення боржника від виконання рішення суду про стягнення заборгованості.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення судді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Відмовляючи у задоволенні подання, суд першої інстанції виходи із відсутності доказів того, що боржник може виїхати за кордон на постійне місце проживання, не виконавши зобов'язань, та доказів, які б свідчили про те, що боржник ухиляється від виконання виконавчого листа

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, вважає його таким, що відповідає обставинам справи та вимогам закону з наступних підстав.

Статтею 33 Конституції України встановлено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

В силу статті 13 Загальної декларації прав людини кожна людина має право вільно пересуватися й обирати собі місце проживання в межах любої держави. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну, і повертатися у свою країну.

Закон України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Статтею 6 даного Закону встановлено вичерпний перелік підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, зокрема, коли громадянин України ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

Примусове виконання рішень судів в Україні покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені у Законі України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 р. №606-XIV. За змістом п.18 ч.3 ст.11 вказаного Закону державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Отже, Законом встановлено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України не за наявності факту невиконання зобов'язань, а лише при ухиленні боржника від їх виконання. Право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього зобов'язань. Поряд з цим, про ухилення боржника від виконання покладених на нього обов'язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов'язків, передбачених ч.6 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; не надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконанні у відділі примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції Українизнаходяться рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 27 квітня 2015 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Діамантбанк» отримані за договором грошових коштів у сумі 12 000 000 грн.

Державним виконавцем відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» було винесено постанови про відкриття виконавчого провадження № ВП 48557195 від 25 серпня 2015 року.

Боржник ОСОБА_2 добровільно не виконав своїх зобов'язань. З метою забезпечення примусового виконання рішення суду державний виконавець звернувся до суду із зазначеним поданням.

Так, відповідно до роз'яснень Верховного суду України від 01.02.2013 року викладених у судовій практиці щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення відїх виконання. У зв'язку з цим, з метою всебічного і повного з'ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов'язків учасників спірних правовідносин, суду належить з'ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов'язання в повному обсязі або частково.

На момент звернення до суду із поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням суду, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Разом з тим, із наданих матеріалів виконавчого провадження вбачається, що боржнику відомо про відкриття виконавчого провадження з приводу виконання рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 27 квітня 2015 року.

Про ухилення боржника від виконання своїх обов'язків, передбачених ч. 6 ст. 12 Закону «Про виконавче провадження», зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб матеріали виконавчого провадження не містять, а відтак - доводи апеляційної скарги є безпідставними.

Крім того, до суду апеляційної скарги представником боржника надано копії ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справі від 16 березня 2016 року рол зупинення виконання рішення голосіївського районного суду м. Києва від 27 квітня 2015 року та ухвали Апеляційного суду м. Києва від 04 лютого 2016 року; постанови головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нідченко Д.Є. про зупинення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 752/2533/15-ц, виданого Голосіївським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Діамантбанк» отримані за договором грошових коштів у сумі 12 000 000 грн та письмових пояснень від 15 березня 2016 року поданих на вимогу головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нідченко Д.Є.

Отже, доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість постановленої судом ухвали, порушення судом норм матеріального і процесуального права, на думку суду є необґрунтованими, а обставини, на які він посилається - недоведеними та не підтверджені належними та допустимими доказами.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Ухвалу судом першої інстанції було постановлено з додержанням вимог закону. Підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, колегія не вбачає.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційноїскарги та залишення ухвали суду першої інстанції без змін.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 218, 303, 304, 305, 307, 312 п. 1, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Діамантбанк», подану його представником МазуромСергієм Валентиновичем, відхилити.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 04 квітня 2016 рокузалишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та протягом двадцяти днів може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

Справа № 22ц/796/7939/2016 Головуючий у 1-й інстанції -Новак Р.В.

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва у складі :

головуючого - Шахової О.В.

суддів Вербової І.М., Поливач Л.Д.

при секретарі - Литвиненку Р.С.

розглянула у відкритому судовому засіданніподання головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нідченко Дмитра Євгеновича, стягувач: Публічне акціонерне товариство «Діамантбанк», боржник: ОСОБА_2 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України за апеляційною скаргоюПублічного акціонерного товариства «Діамантбанк», поданою його представником МазуромСергієм Валентиновичем, на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 04 квітня 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Відповідно до ст.ст.218,317 ЦПК України колегія суддів проголошує вступну та резолютивну частину ухвали,повний текст якої буде виготовлено 06 червня 2016 року.

Колегія суддів -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Діамантбанк», подану його представником МазуромСергієм Валентиновичем, відхилити.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 04 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та протягом двадцяти днів може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді