Справа №642/1585/16ц
Провадження №2/642/846/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2016 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді - Шрамко Л.Л.,

з участю секретаря - Тугай К.В.,

представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування за законом на частину квартири ,

3- особа - 2-га Харківська державна нотаріальна контора,

в с т а н о в и в:

Позивачі звернулись до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на частку квартири №103 будинку № 8/10 «В» по вул. Конарєва ( колишня вул. Червоноармійська у м. Харкові в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, померлого 2 січня 2012 року.

В остаточній редакції позовних вимог позивачка ОСОБА_2 просить визнати за нею право власності на 3/4 частини вказаної квартири в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка, а ОСОБА_3 - на 1/4 частину вказаної квартири після смерті батька

В обґрунтування позовних вимог посилаються на те,що позивачка ОСОБА_2 є дружиною, а ОСОБА_3 - донькою померлого. Вказана квартира є обєктом спільної сумісної власності подружжя - позивачки ОСОБА_2 та її чоловіка - ОСОБА_5, тому після смерті останнього ? частина вказаної квартири є спадковим майном. Позивачки зазначають, що прийняли спадщину відповідно до положень ч.3 ст. 1268 ЦК України, оскільки постійно мешкали зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідач є сином померлого, у передбачений законом 6-місячний строк після смерті батька звернувся з заявою до 2-ї Харківської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини, однак 14 серпня 2014 року надав розписку про отримання грошових коштів у розмірі 2 000 доларів США за свою частку, після чого подав заяву нотаріусу про те, що на спадщину не претендує, свідоцтво на спадщину не отримував та не має наміру отримувати. Враховуючи, що від спадщини відповідач відмовився після спливу 6-місячного строку з дня відкриття спадщини, нотаріус відмовився видати позивачам свідоцтво про право на спадщину з урахуванням частки, від якої відповідач відмовився. Звернення до суду з даним позовом позивачі обґрунтовують посиланням на лист №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», д зазначено,що у випадках, якщо встановлено, що спадкоємці прийняли спадщину у порядку ч.3 ст.1268 ЦК України, як в даному випадку, суди не повинні задовольняти вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, а саме повинні визнавати право власності за спадкоємцями першої черги.

В судовому засіданні представник позивачів ОСОБА_1 позовні вимоги в остаточній редакції підтримав,зазначив, що наявність спору, для вирішення якого позивачі звернулись до суду, підтверджує лист державного нотаріуса № 02-14/1178 від 11.07.2016 року.

В судове засідання відповідач не зявився, про слухання справи повідомлений належним чином, подав нотаріально посвідчену заяву про визнання позову, просив справу розглядати у його відсутності. Представник 3-ї особи - 2-ї Харківської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, про слухання справи повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи у відсутності представника.

Відповідно до ст. 169 ЦПК України, суд, враховуючи думку представника позивача, який просив справу розглянути у відсутності відповідача та представника 3-ї особи, які належним чином повідомлені про слухання справи,вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача та представника 3-ї особи.

Суд, опитавши представника позивача ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи, становив наступні факти та відповідні правовідносини.

З повторного свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ВЛ № 319119, виданого 21 липня 1995 року Червонозаводським відділом РАГС м.Харкова, вбачається, що позивачка - ОСОБА_2 є дружиною ОСОБА_5, вони уклали шлюб 21листопада 1981 року.

З свідоцтва про народження серії І-ВЛ № 146795, виданого міським відділом реєстрації актів громадянського стану м.Харкова, вбачається, що ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, э їхньою донькою.

З свідоцтва про шлюб серії І-ВЛ №; 188442, виданого 14 вересня 2012 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, ,вбачається, що ОСОБА_6 уклала шлюб з ОСОБА_7, та їй присвоєно прізвище чоловіка - ОСОБА_7.

Відповідач ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, є сином ОСОБА_5, що підтверджено свідоцтвом про народження серії І-ВЛ № 386091, виданим Фрунзенським відділом ЗАГС м.Харкова.

В період шлюбу з позивачкою ОСОБА_9 на підставі договору купівлі-продажу від 3 листопада 1997 року ОСОБА_5 придбав 3- кімнатну квартиру АДРЕСА_1/10- «В» у м.Харкові, право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_5

2 січня 2012 року ОСОБА_5 помер, що вбачається з свідоцтва про смерть серії І-ВЛ № 338255, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану м.Харкова реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції.

Позивачки ОСОБА_2 та ОСОБА_3. постійно зареєстровані у квартирі №103 по вул. Конарєва (колишня вул. Червоноармійська), 8/10 «В» в м.Харкові та на час смерті ОСОБА_5ВІ. постійно проживали за вказаною адресою, що підтверджено довідками дільниці№27 КП «Жилкомсервіс» від 10.07.2012 року, 01.02.2016 року та 04.03.3016 року.

11 квітня 2016 року відповідач ОСОБА_4 звернувся до 2-ї Харківської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька - ОСОБА_5 При цьому, як зазначено в заяві, нотаріусом розяснено зміст ст. 1268 та п.5 ст. 1269 ЦК України,згідно якого особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини.

З витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 30165732 від 11.04.2012 року вбачається,що вказаною державною нотаріальною конторою на підставі його заяви було зареєстровано спадкову справу.

З Інформаційної довідки № 30164710 зі Спадкового реєстру від 11.04.2012 року вбачається, що інформація щодо заповітів/спадкових договорів спадкодавця ОСОБА_5 відсутня.

Позивачами надана суду розписка від 14.089.2014 року, в якій відповідач зазначив, що відмовляється від своєї частки на спадщину - квартири, претензій не має, отримав 2 000 доларів США.

Листом 2-ї Харківської державної нотаріальної контори № 02-14/1178 від 11.07.2016 року на адресу позивачів на усне звернення про видачу свідоцтва про право на спадщину повідомлено, 11 квітня 2012 року зареєстровано заву від ОСОБА_4 про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_5, внаслідок чого було відкрито спадкову справу. 19 серпня 2014 року ОСОБА_4 подав заяву про неприйняття спадщини після смерті батька та повідомив про відсутність заперечень проти видачі свідоцтва про право на спадщину на імя дружини спадкодавця - ОСОБА_2 ОСОБА_4 пропустив строк, який в силу ст. 1270 ЦК України, становить 6 місяців для подачі заяви про відмову від прийняття спадщини, у звязку з чим виникає спір, що тягне за собою неможливість оформити квартиру у спадщину за ОСОБА_2 та ОСОБА_3, тому видати останнім свідоцтво про право за законом нотаріус не має можливості, у звязку з чим рекомендовано звернутись до суду.

В цьому ж листі державний нотаріус зазначив, що згідно даних довідки дільниці №27 КП «Жилкомсервіс» ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на момент відкриття спадщини проживали за однією адресою зі спадкодавцем.

Посилаючись на положення п.1ст. 1267 ЦК України щодо рівності часток спадкоємців, нотаріус зазначив, що спадкоємцями ОСОБА_5 в рівних частках є: його син - ОСОБА_4, дружина - ОСОБА_2 та дочка ОСОБА_3

Суд, оцінивши надані докази у їх сукупності, приходить до висновку,що позовні вимоги задоволенню не підлягають з таких підстав.

Згідно з ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення , невизнання або оспорювання.

У відповідності до вимог ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч. 2ст. 1296 ЦК України якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців.

Згідно з ч.1,2 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

Згідно з ч.3 вказаної статті спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Положеннями статті 5 вказаної статті передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Частиною 1 ст. 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Положеннями частини 5 ст. 1269 ЦК України встановлено, що особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини.

Враховуючи, що 19 серпня 2014 року відповідач подав заяву про неприйняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину на імя ОСОБА_2 більше ніж через два роки після прийняття спадщини, отже після спливу встановленого ч.5 ст. 1269 ЦК України строку, вказана його зава не може бути прийнята до уваги, та він вважається таким,що прийняв спадщину

За змістом ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, а відсутність свідоцтва про права на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на імя кожного з них,їз зазначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців.

Главою 86 ЦК, а також спеціальним законодавством, зокрема, Законом України «Про нотаріат», підзаконними нормативними актами, визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину.

Статтею 34 Закону України «Про нотаріат» видача свідоцтва про право на спадщину та про право власності на частку в спільному майні подружжя в разі смерті одного з подружжя віднесені до нотаріальних дії, які вчиняються нотаріусами.

Відповідно до ст. 67 вказаного Закону с відоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім'я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо.

Свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, що підлягає реєстрації (крім земельної ділянки), може бути видане уповноваженою на це посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування спадкоємцям першої та другої черги за законом (як у випадку спадкування ними за законом, так і у випадку спадкування ними за заповітом) і за правом представлення на підставі правовстановлюючих документів та довідки зазначеного органу

місцевого самоврядування з викладенням характеристики будівлі, на яку видається свідоцтво.

Статтею 71 Закону України у разі смерті одного з подружжя свідоцтво про право власності

на частку в їх спільному майні видається нотаріусом на підставі письмової заяви другого з подружжя з наступним повідомленням спадкоємців померлого, які прийняли спадщину. Таке свідоцтво може бути видано на половину спільного майна.

На підставі письмової заяви спадкоємців, які прийняли спадщину, за згодою другого з подружжя, що є живим, у свідоцтві про право власності може бути визначена і частка померлого у спільній власності.

Свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя в разі смерті одного з них видається нотаріусом за місцем відкриття спадщини.

Згідно з ч. 3 ст. 49 Закону України «Про нотаріат» нотаріусу або посадовій особі, яка вчиняє нотаріальні дії, забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії.

На вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов'язані викласти причини відмови в письмовій формі і

роз'яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову.

Згідно зі ст. 50 вказаного Закону нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт

оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її

вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до пункту 25 вказаної Постанови відмова від прийняття спадщини на користь інших спадкоємців допускається лише протягом строку для прийняття спадщини. Після закінчення цього строку частка у спадщині не може бути збільшена з тих підстав, що хто-небудь зі спадкоємців відмовляється від спадщини на користь інших спадкоємців. У таких випадках особа, яка прийняла спадщину, має право розпорядитись усім або частиною майна, отриманого в порядку спадкування, шляхом відчуження її іншому спадкодавцеві за договором купівлі-продажу, дарування, міни тощо.

Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Оскільки квартира придбана у період шлюбу подружжя та зареєстрована за померлим, вона належить позивачці ОСОБА_2 та її чоловіку ОСОБА_5 в рівних частках, по 1/ 2 частини, з цього приводу спору не виникає.

Спадковим майном після смерті ОСОБА_5 є ? частина квартири, що також не оспорюється сторонами.

Судом достовірно встановлено,що після смерті ОСОБА_5 спадщину прийняли три особи : дружина померлого - ОСОБА_9, його дочка - ОСОБА_3 в порядку, визначеному ч.3 ст. 1268 ЦК України, оскільки постійно проживали разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та син померлого - відповідач ОСОБА_4, в порядку ч.1 ст.1269 ЦК України, оскільки протягом 6 місяців з часу відкриття спадщини подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини.

Вказані особи відповідно до ч.1 ст. 1261 ЦК України віднесені до першої черги спадкоємців за законом.

Позивачі не звертались до нотаріуса з письмовою щодо видачі свідоцтва про право на спадщину на належну їм частку квартири.

Постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії суду також не надано.

Відповідь нотаріуса на усний запит позивачів не є відмовою у вчиненні нотаріальної дії.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Виникнення, перехід і припинення права власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації відповідно до ст. 182 ЦК України.

Статтею 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» встановлено обов'язкову державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, що знаходиться на території України. Згідно ст. 2 цього Закону державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Відповідно до статті 3 Закону «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обмежень» речові права на нерухоме майно, їх обмеження та правочини щодо нерухомого майна підлягають обов'язковій державній реєстрації в порядку, встановленому цим Законом.

Підстави набуття права власності передбачені ст. 328 ЦК України..

Так, п раво власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. П раво власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Враховуючи, що законом передбачено порядок оформлення права власності шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину після письмового звернення до нотаріуса, а також те, що відповідач прийняв спадщину у встановленому законом порядку, та його відмова від спадщини поза встановленим строком не може бути прийнята до уваги, правові підстави для визнання права власності за рішенням суду за позивачкою ОСОБА_9 на 3/4 частину квартири, а за позивачкою ОСОБА_3 - на ? частину квартири відсутні.

Відповідач не позбавлений можливості у встановленому законом порядку розпорядитись належною йому часткою.

Доводи представника позивачів щодо відсутності підстав для звернення до суду з заявою про надання додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини суд до уваги не приймає, оскільки вказані доводи не мають значення для розгляду даної справи, оскільки спадщина прийнята сторонами у справі у передбаченому законом порядку.

За таких обставин суд відмовляє у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 3,15, 392, 328, 1218, ,1268-1270, 1296 ЦК України, ст.ст. 34, 67 Закону» Про нотаріат», Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7, ст.ст. 3, 10, 11, 60, 88, 209, 212 - 215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання права власності на 3/4 частини квартири № 103 в будинку № 8/10 «В»по вул. Конарєва ( колишня вул. Червоноармійська) в м.Харкові після смерті чоловіка - ОСОБА_5, померлого 2 січня 2012 року, відмовити у повному обсязі.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права власності на 1/4 частину квартири № 103 в будинку № 8/10 «В»по вул. Конарєва (колишня вул. Червоноармійська) в м.Харкові після смерті батька - ОСОБА_5, померлого 2 січня 2012 року, відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, мають право подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л.Л. Шрамко