Справа № 369/959/16-ц Головуючий у І інстанції Усатов Д. Д.
Провадження № 22-ц/780/3569/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 49 22.08.2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Журби С.О.,

суддів Мережко М.В., Сержанюка А.С.,

за участю секретаря Петленко І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду із вказаним позовом, який мотивувала наступним:

Рішенням суду від 02 березня 2016 року розірвано її шлюб з ОСОБА_2 Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають разом з нею. Зазначала, що відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання їх спільних дітей у достатньому розмірі. Крім того, одна з доньок потребує спеціального ортопедичного взуття, обидві доньки вивчають англійську мову на курсах Helen Doron, на харчування дитини в школі потрібно 200 грн. щомісячно, вартість витрат на дитячий садок складає 400 грн. в місяць. Вказані витрати позивач вважає додатковими витратами на дітей, які також мають сплачуватися відповідачем.

З урахуванням уточнення позовних вимог просила суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання двох доньок у розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи із дня пред'явлення цього позову і досягнення дітьми повноліття. Також просила суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь щомісячно кошти на оплату додаткових витрат на утримання ОСОБА_4 у розмірі 1302,00 грн. та кошти на оплату додаткових витрат на утримання ОСОБА_5 у розмірі 1217,00 грн., як і стягнути з ОСОБА_2 на її користь кошти в розмірі 3210,00 грн. в рахунок компенсації половини вже сплачених нею додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, а саме навчанням дітей, розвитком їх здібностей, лікуванням.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 квітня 2016 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання малолітньої доньки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02.02.2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання малолітньої доньки - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із 02.02.2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 кошти для утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 на оплату занять з англійської мови в сумі 702,00 грн. та школи в сумі 200,00 грн. щомісяця. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 додаткові витрати на дитину ОСОБА_4 викликані особливими обставинами - хворобою ніг, на купівлю устілок для ортопедичного взуття для ОСОБА_3 в сумі 400 грн. кожного четвертого місяця. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 кошти для утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 на оплату занять з англійської мови 780,00 грн. та садочку «Орлятко» - 437,00 грн. щомісяця. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, неповноту та неправильність встановлення обставин, що мають значення для справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове про часткове задоволення позову. Апеляційну скаргу обґрунтував тим, що судом першої інстанції не взято до уваги доводів його заперечення на позовні вимоги. Також зазначає, що він належним чином виконував та виконує свої обов'язки, але фінансування таких потреб як харчування, одяг, отримання освіти входить в аліментні зобовязання та не повязане з додатковими витратами, тому участь у них другого з батьків не є обовязковою. За таких умов слід стягнути з нього на користь позивача аліменти на утримання доньок в розмірі ? частини всіх видів заробітку, а також додаткові витрати на ОСОБА_4 для придбання ортопедичних устілок в розмірі 210 грн. кожного четвертого місяця.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до наступних висновків:

У відповідності до положень ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. В той же час рішення суду першої інстанції в даній справі не в повній мірі відповідає вказаним вимогам.

У відповідності до положень ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані також брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Зважаючи на наведену норму, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про наявність обовязку відповідача як батька дітей брати участь у додаткових витратах на них. В той же час колегія суддів апеляційного суду не може погодитися з позицією суду першої інстанції при визначенні складу та розміру таких витрат.

З аналізу вищенаведеної норми вбачається, що додатковими витратами можуть вважатися витрати на забезпечення особливих потреб дитини, що виходять за межі звичайних, побутових. Оскільки витрати на відвідування дитиною школи чи дитячого садка не мають ознаки надзвичайності, вони мають відноситися до звичайних витрат на утримання дитини, забезпечення яких тим з батьків, з яким діти не проживають, здійснюється за рахунок аліментних зобовязань. За таких умов покладення на відповідача обовязку додатково до сплати аліментів нести витрати на відвідання дітьми школи та дитячого садка не відповідає положенням закону. Що ж стосується витрат на придбання для ОСОБА_4 устілок для ортопедичного взуття, а також на оплату занять обох дітей з вивчення англійської мови у навчальному центрі Helen Doron English, колегія суддів вважає, що такі витрати саме й є витратами, повязаними з розвитком здібностей дитини та хворобою дитини.

З системного аналізу положень глави 15 СК України вбачається, що обидва з батьків мають нести обовязок утримання своїх дітей, в тому числі й у виді додаткових витрат в розумінні ст. 185 СК України. За таких умов висновок суду першої інстанції про покладення лише на відповідача усіх додаткових витрат на дітей не може вважатися таким, що відповідає положенням закону, оскільки такі витрати мають бути покладені на обидві сторони по справі. При цьому колегія суддів критично відноситься до посилань позивача на те, що вона несе інші, не зазначені в позові, додаткові витрати на утримання дітей, оскільки жодного належного та допустимого доказу з цього приводу до суду представлено не було. За таких умов такі твердження позивача залишилися недоведеними і не можуть бути прийняті судом.

Зважаючи на наведене, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про те, що на позивача мають бути покладені додаткові витрати на утримання його доньок у розмірі:

-на неповнолітню доньку ОСОБА_4 - по 200 грн. кожного другого місяця на фінансування 1/2 частини витрат на придбання устілок для ортопедичного взуття, а також по 351 грн. кожного місяця на фінансування 1/2 частини витрат на оплату занять з вивчення англійської мови у навчальному центрі Helen Doron English;

-на неповнолітню доньку ОСОБА_5 по 390 грн. кожного місяця на фінансування 1/2 частини витрат на оплату занять з вивчення англійської мови у навчальному центрі Helen Doron English.

За результатами апеляційного перегляду справи колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про відсутність підстав для зміни чи скасування рішення суду в частині призначення розміру аліментів, які суд першої інстанції призначив до стягнення з відповідача на користь позивача на утримання їх дітей, вважаючи висновки суду в цій частині виваженими та обґрунтованими. Суд першої інстанції ретельно дослідив обставини справи з цього приводу та визначив розмір аліментів, виходячи з принципу розумності та справедливості. При цьому колегія суддів критично відноситься до доводів апелянта про неврахування при визначенні аліментів на дітей тих фактів, що ним здійснюється утримання непрацездатного батька та виплачується кредит, кошти від якого були витрачені на сімю, оскільки належним чином ні факт утримання батька відповідачем, ні факт потреби останнього в цьому, як і факт використання кредитних коштів на сімю, в ході розгляду справи належним чином доведено не було.

Ст. 10 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом. Аналогічна норма міститься і в ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких умов суд може приймати та покладати в основу рішення по справі лише ті обставини, які були доведені сторонами.

Оскільки вищевказані посилання апелянта належним чином доведені не були, у суду відсутні правові підстави для їх прийняття.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 квітня 2016 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 додаткових витрат на дітей - ОСОБА_4 та ОСОБА_5, скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН НОМЕР_1, на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, додаткові витрати на неповнолітню доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі по 200 грн. кожного другого місяця - на фінансування 1/2 частини витрат на придбання устілок для ортопедичного взуття, а також по 351 грн. кожного місяця - на фінансування 1/2 частини витрат на оплату занять з вивчення англійської мови у навчальному центрі Helen Doron English.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН НОМЕР_1, на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, додаткові витрати на неповнолітню доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, у розмірі 390 (триста девяносто) грн. кожного місяця на фінансування 1/2 частини витрат на оплату занять з вивчення англійської мови у навчальному центрі Helen Doron English. В задоволенні решти позовних вимог щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 додаткових витрат на неповнолітніх дітей - відмовити.

В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий С.О. Журба

Судді: М.В. Мережко

ОСОБА_6