ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 636/1217/16-ц
Провадження 2/636/974/16

РІШЕННЯ

Іменем України

22 серпня 2016 року м.Чугуїв

Чугуївський міський суд Харківської області у складі :

головуючого судді Панаід І.В.

за участю:

секретаря судового засідання Шикової К.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Чугуївського міського суду Харківської області позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання майна особистою приватною власністю одного з подружжя, та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1, про визнання права власності на ? частину житлового будинку, -

встановив:

Позивач за первісним позовом ОСОБА_1 звернувся до Чугуївського міського суду Харківської області з позовною заявою до ОСОБА_2, в якій просив суд визнати житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: Харківська область, Чугуївський р-н, смт. Введенка, вул. Польова, буд. 23, його особистою приватною власністю.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначав, що з відповідачкою він перебуває у зареєстрованому шлюбі, хоча на даний час шлюбні стосунки між ними припинено. 19.04.2010 р. позивачем було придбано житловий будинок з надвірними будівлями розташований за адресою: Харківська область, Чугуївський р-н, смт. Введенка, вул. Польова, буд. 23.

Вказаний житловий будинок було придбано ОСОБА_1 за власні кошти, отримані від продажу приватизованої квартири. Відповідач ОСОБА_2 матеріальної участі у придбанні спірного будинку не приймала, та наразі не визнає, що право власності на вищевказаний будинок належить лише позивачу, чим порушує його право на розпорядження зазначеним майном.

В ході розгляду справи ОСОБА_2 було подано зустрічну позовну заяву, в якій вона зокрема зазначала, що будинок був придбаний з її згоди за спільні кошти подружжя, а тому є їх спільною власністю, в звязку з чим просила суд, визнати за нею право власності на ? частину житлового будинку розташованого за адресою: Харківська область, Чугуївський р-н, смт. Введенка, вул. Польова, буд. 23.

В судове засідання позивач за первісним позовом ОСОБА_1 не зявився, подавши через канцелярію суду заяву в якій зазначав, що заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить провести розгляд справи без його участі. Представник ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги свого довірителя підтримав, просив позов задовольнити, проти задоволення зустрічного позову заперечував.

Відповідач за первісним позовом ОСОБА_2 та її представник позов ОСОБА_1 не визнали, просили суд відмовити у його задоволенні. З підстав викладених в зустрічній позовній заяві наполягали на її задоволенні.

Суд, заслухваши сторін у справі, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення первісного позову ОСОБА_1 та відмову у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2, з огляду на наступне.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

З 19 січня 2007 року сторони перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ВЛ № 281364 виданим повторно 23.03.2016 р. Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції (а.с.7).

Як вбачається з договору купівлі продажу квартири, серія ВМТ № 117240 від 19 квітня 2010 р. ОСОБА_1 продав належну йому на праві власності квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_1. (а.с.10).

Згідно договору купівлі-продажу житлового будинку серії ВММ № 970146, посвідченого приватним нотаріусом Чугуївського районного нотаріального округу Харківської області, зареєстрованого в реєстрі за № 698, 19 квітня 2016 р. ОСОБА_1 було придбано житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: Харківська область, Чугуївський р-н, смт. Введенка, вул. Польова, буд. 23. (а.с. 8).

Право власності ОСОБА_1 було зареєстровано в Комунальному підприємстві «Чугуївське міжміське бюро технічної інвентаризації», що підтверджується витягом № 26053007 про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 06.05.2010 р. (а.с. 9).

В судовому засіданні судом встановлено, що вищевказана квартира була продана ОСОБА_1 за 256 000, 00 грн., з яких 235 224, 00 грн. були сплачені за придбаний ним житловий будинок № 23, розташований за адресою: Харківська область, Чугуївський р-н, смт. Введенка, вул. Польова.

Зазначені обставини були підтверджені в судовому засіданні безпосередньо відповідачем за первісним позовом ОСОБА_2, яка пояснила, що будинок дійсно був придбаний за кошти від продажу квартири позивача.

Допитані у судовому засіданні свідки: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, дали суду суперечливі показання.

Так, свідок ОСОБА_3 пояснила суду, що відповідач ОСОБА_2 працювала неофіційно, але зі слів ОСОБА_2 вона знає що будинок було придбано за спільні кошти подружжя. При оформленні договору купівлі-продажу будинку, свідок присутня не була. (а.с. 47).

Свідок ОСОБА_4, яка є донькою відповідачки, повідомила суду, що позивач ОСОБА_1 та її мати проживають разом з 1990 р., з 2005 року в квартирі позивача, за адресою: АДРЕСА_1. За час їх пільного життя, мати постійно працювала швачкою неофіційно, у 2010 р. вони продали квартиру та купили житловий будинок у смт. Введенка. (а.с. 56).

Свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_5, під час допиту повідомили суду, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали сімєю, однак за які кошти було придбано спірний будинок їм не відомо. (а.с. 57, 63).

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 придбав житловий будинок № 23, розташований за адресою: Харківська область, Чугуївський р-н, смт. Введенка, вул. Польова, за власні кошти, отримані від продажу приватизованої квартири.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 57 СК України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

Посилання відповідача ОСОБА_2 на те, що вона тривалий час проживала з позивачем в квартирі, за кошти від продажу якої було придбано спірний будинок, а також приймала участь у матеріальних витратах, повязаних з ремонтом квартири і купівлею спірного будинку, суд до уваги не приймає, оскільки проживання в квартирі з позивачем не є підставою для виникнення права власності на неї, а на підтвердження обставин участі у придбанні спірного будинку відповідачем не надано жодних належних та допустимих доказів.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу (частина 1 ст. 60 ЦПК України).

Підстави набуття права спільної сумісної власності подружжя (тобто перелік юридичних фактів, які є підставами виникнення права спільної власності на майно подружжя) визначені у статті 60 СК України.

За змістом цієї норми належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його за час шлюбу, але і спільністю участі подружжя коштами або працею в набутті майна.

Виходячи з наведеного для правильного застосування статті 60 СК України та визнання майна спільною сумісною власністю суд повинен установити не тільки факт набуття цього майна за час шлюбу, а й той факт, що джерелом його набуття є спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд України у постанові від 1 липня 2015 року № 6-612цс15, який, згідно статті 360-7 ЦПК України, має враховуватись судом при застосуванні таких норм права.

У зв'язку з викладеним у разі придбання майна хоча й у період шлюбу, але за особисті кошти одного з подружжя, це майно не може вважатися об'єктом спільної сумісної власності подружжя, а є особистою приватною власністю того з подружжя, за особисті кошти якого воно придбане. Тому, сам по собі факт придбання спірного майна в період шлюбу не є безумовною підставою для віднесення такого майна до об'єктів права спільної сумісної власності подружжя.

Враховуючи, що позивачем ОСОБА_1 спірний житловий будинок хоча і був придбаний за час шлюбу, але придбаний за грошові кошти, які належали йому особисто від продажу належної йому квартири, і не були спільними сумісними коштами або коштами отриманими в результаті спільної праці подружжя, то відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 57 СК України, вказаний житловий будинок є особистою приватною власністю ОСОБА_1

Питання про судові витрати суд вирішує відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 4, 8, 10, 11, 15, 60, 88, 197, 209, 213 - 215, 223 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позовну заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання майна особистою приватною власністю одного з подружжя, задовольнити.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1, про визнання права власності на ? частину житлового будинку, - залишити без задоволення.

Визнати житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: Харківська область, Чугуївський р-н, смт. Введенка, вул. Польова, буд. 23, особистою приватною власністю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1.

Стягнути з ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) судовий збір в дохід держави в сумі 2352, 24 (дві тисячі триста пятдесят дві грн. 24 коп.)

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя