АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
____________________________________
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого - судді Рейнарт І.М.

суддів Кирилюк Г.М., Мараєвої Н.Є.

при секретарі Ігнатьєву Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою прокуратури Київської області на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 13 травня 2016р. про забезпечення позову ОСОБА_1 до прокуратури Київської області, прокуратури Одеської області, третя особа: Публічне акціонерне товариство «Державний експертно-імпортний банк України» про визнання права власності на грошові кошти та їх витребування із чужого незаконного володіння,

встановила:

у квітні 2016р. позивач звернувся до суду з позовом про визнання за ним права власності на грошові кошти у сумі 851 250 доларів США, які були виявлені та вилучені слідчим прокуратури Одеської області під час обшуку 1 жовтня 2012р. в приміщенні службового гаражу на території Південної митниці, розташованої по вул. Гайдара, 21-а у м. Одеса, та витребування вказаних грошових коштів із чужого незаконного володіння у прокуратури Одеської області.

У квітні 2016р. представник позивача подав заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться на рахунку прокуратури Одеської області, посилаючись на те, що постановою слідчого прокуратури Київської області від 16 листопада 2015р. кримінальне провадження закрито та прийнято рішення про перерахування грошових коштів у сумі 851 250 доларів США у прибуток держави, а листом заступника Генерального прокурора України від 12 березня 2016р. повідомлено про неодноразові вимоги Генеральної прокуратури виконати зазначену постанову та перерахувати грошові кошти у прибуток держави, що свідчить про можливість утруднення виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Ухвалою суду від 13 травня 2016р. заяву представника позивача задоволено, накладено арешт на грошові кошти в сумі 838 700 доларів США, які знаходяться на поточному рахунку прокуратури Одеської області, відкритому у філії АТ «Укрексімбанк» у м. Одеса.

У поданій апеляційній скарзі прокуратура Київської області просить ухвалу суду скасувати, постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні заяви.

Відповідач посилається на необґрунтованість ухвали суду, відсутність доказів у підтвердження позовних вимог та належності грошових коштів позивачу.

Позивач та його представник, представник прокуратури Одеської області, будучи належним чином повідомленими про день та час розгляду апеляційної скарги (с.с.76-77), у

№ апеляційного провадження:№ 22-ц/796/10152/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Гладун Х.А.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Рейнарт І.М.
судове засідання не з'явилися, клопотання про перенесення судового розгляду не подали, тому відповідно до ст. 305 ЦПК України колегія суддів провела судовий розгляд у їх

- 2 -

відсутність.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника прокуратури Київської області, який підтримав апеляційну скаргу, представника ПАТ «Державний експертно-імпортний банк України», який покладався на розсуд суду, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з її обґрунтованості та надання достатніх документів у підтвердження необхідності забезпечення даного позову.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, так як він відповідає наявним матеріалам справи та ґрунтується на нормах процесуального права.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи по забезпеченню позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з п. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб та заборони вчиняти певні дії.

У п. 4 Постанови № 9 Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006р. "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" роз'яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Позивачем заявлені позовні вимоги про визнання права власності на грошові кошти у сумі 851 250 доларів США та витребування їх із чужого незаконного володіння прокуратури Одеської області. Частина вказаних грошових коштів у розмірі 838 700 доларів США перебуває на поточному рахунку прокуратури Одеської області, відкритому у філії АТ «Укрексімбанк» у м. Одеса.

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеса від 12 листопада 2014р. зобов'язано прокуратуру Одеської області повернути ОСОБА_1 вилучені грошові кошти у розмірі 851 250 доларів США. Проте, вказане рішення суду органом прокуратури не виконане.

Постановою слідчого прокуратури Київської області від 16 листопада 2015р. прийнято рішення про перерахування грошових коштів у сумі 851 250 доларів США у прибуток держави.

Також представником позивача надано суду першої інстанції докази у підтвердження своїх посилань на вимоги Генеральної прокуратури України до прокуратури Одеської області виконати постанову слідчого прокуратури Київської області про перерахування грошових коштів у прибуток держави.

За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до правомірного висновку, що у разі перерахування грошових коштів у прибуток держави та задоволення заявлених позовних вимог, виконання рішення суду буде неможливим, а відтак наявні правові підстави для забезпечення даного позову шляхом накладення арешту на грошові кошти.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд не пересвідчився у наявності спору між сторонами та наявності реальної загрози невиконання чи утруднення виконання рішення суду, колегія суддів вважає безпідставним, оскільки наявність спору між сторонами судом встановлена, зокрема, і наявністю невиконаного прокуратурою Одеської області рішення суду

- 3 -

про повернення грошових коштів позивачу та запереченнями відповідачів проти задоволення даного позову.

Твердження відповідача про те, що судом не було враховано, що накладенням арешту на грошові кошти порушуються права інших осіб, колегія суддів вважає необґрунтованим, так як у апеляційній скарзі не зазначено права яких саме осіб порушуються даними процесуальними діями, не було встановлено дане коло осіб і під час апеляційного розгляду справи.

Посилання відповідача на те, що позивачем не надано достатніх та належних доказів у підтвердження своїх позовних вимог та належності грошових коштів позивачу, не може бути підставою для відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову, оскільки оцінка належності та достатності доказів у підтвердження позовних вимог надається судом при ухваленні судового рішення по суті позовних вимог, і не може висловлюватися судом при розгляді заяви про забезпечення позову.

Судом першої інстанції ухвала про забезпечення позову постановлена з дотриманням норм процесуального права, тому підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.303, 307, 312, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

апеляційну скаргу прокуратури Київської області відхилити, ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 13 травня 2016р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: