Провадження № 2/127/1055/16
ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

16 березня 2016 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Прокопчук А.В.,

при секретарі Поливаній Ю.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_2 ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 11.02.2010 року відповідач ознайомившись з Умовами та Правилами надання банківських послуг підписав Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПАТ КБ "ПриватБанк", згідно якої отримав кредитну картку "Універсальна".

Згодом, а саме 30.09.2013 року ОСОБА_2 було переоформлено кредитну картку на престижну кредитну картку "Універсальна Gold", згідно Тарифів якої він отримав кредит у розмірі 8 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27.60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

При укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Позивач свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором.

В порушення умов договору відповідач не виконав належним чином зобов'язання за вказаним договором. Це призвело до утворення в нього перед банком заборгованості станом на 09.11.2015 року в розмірі 28028 грн. 76 коп., яка складається з: 7897 грн. 51 коп. - заборгованість за кредитом; 16470 грн. 36 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1850 грн. 00 коп. заборгованості за пенею та комісією; 500 грн. - штраф (фіксована частина) та 1310 грн. 89 коп. - штраф (процентна складова).

Оскільки вирішити спір з відповідачем в добровільному порядку не вдається, позивач змушений був звернутися до суду з позовом та просить у відповідності до вимог ст.ст. 1050, 1054 ЦК України стягнути з відповідача вищевказану заборгованість, а також стягнути судові витрати.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позов підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 позов не визнав, та пояснив, що він отримував в ПАТ КБ "ПриватБанк" кредитну картку з нульовим кредитом. Вважав, що кредитка закрита і розраховувався за власні кошти, які клав на картку. Просив відмовити в задоволенні даного позову.

Вислухавши пояснення представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 11.02.2010 року, відповідач ОСОБА_2 отримав від позивача кредит у розмірі 8000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27.60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Договір укладений шляхом приєднання до умов договору, підтвердженням чому є підписана позичальником заява (а.с. 6) та Умови і Правила надання банківських послуг (а.с. 7-12).

Відповідно до п. 6.5 Умов і Правил надання банківських послуг, відповідач зобовязався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті, з розрахунку 360 календарних днів на рік, (п. 5.5 "Правил користування платіжною карткою").

Згідно п. 9.12 Умов і Правил надання банківських послуг, договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк.

Відповідно до положень "Правил користування платіжною карткою" визначено, що банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у встановленої банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обовязків за цим договором.

Відповідно до вимог ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Разом з цим, суд встановив, що відповідач не виконав належним чином взяті на себе за договором зобов'язання, що призвело до утворення в нього перед банком заборгованості.

З розрахунку заборгованості за договором №б/н суд встановив, що станом на 09.11.2015 року заборгованість відповідача перед позивачем за кредитом становить 28028 грн. 76 коп., яка складається з: 7897 грн. 51 коп. - заборгованість за кредитом; 16470 грн. 36 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1850 грн. 00 коп. заборгованості за пенею та комісією (а.с. 4-5).

Крім того, відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг, відповідачу нараховано штраф (фіксована частка) в розмірі 500 грн. та штраф (процентна складова) в сумі 1310,89 грн.

Суд не приймає до уваги твердження відповідача про те, що кредитна картка була закрита і він розраховувався за покупки власними коштами, які клав на картку, оскільки даний факт спростовується випискою про рух коштів по рахунку відповідача (а.с. 44-60), з якої вбачається, що ОСОБА_2 витрачав суму коштів більшу за ту, що він поповнював рахунок на картці.

За змістом ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 1054 ЦК України, визначає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Частина 2 ст. 1050 ЦК України визначає, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України).

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання (ч. 1 ст. 549 ЦК України).

У відповідності до ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Зважаючи на вищевикладене, а також враховуючи, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт невиконання відповідачем своїх зобов'язань за договором № б/н від 11.02.2010 року щодо поверення кредитних коштів, суд вважає, що заборгованість з відповідача на користь позивача підлягає примусовому стягненню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 1218,00 грн. судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 525, 526, 530, 549 - 552, 610-612, 625, 629, 638, 1048, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 57-60, 88, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_2 ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором № б/н від 11.02.2010 року в сумі 28 028 (двадцять вісім тисяч двадцять вісім) грн. 76 коп., яка складається з: 7 897 (сім тисяч вісімсот дев'яносто сім) грн. 51 коп. заборгованості за кредитом; 16 470 (шістнадцять тисяч чотириста сімдесят) грн. 36 коп. заборгованості по процентам за користування кредитом; 1 850 (тисяча вісімсот п'ятдесят) грн. 00 коп. заборгованості за пенею та комісією; 500 (п'ятсот) грн. 00 коп. штрафу (фіксована частина) та 1 310 (тисяча триста десять) грн. 89 коп. штрафу (процентна складова).

Стягнути з ОСОБА_2 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" 1218 (тисяча двісті вісімнадцять) грн. 00 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя: