АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 676/214/16-ц
Провадження № 22-ц/792/1354/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2016 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої судді Карпусь С.А.

суддів: Федорової Н.О., Матковської Л.О.

секретаря Дубової М.В.

з участю:

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Камянець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 18 квітня 2016 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

В січні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики. В обґрунтування позову зазначав, що рішенням Камянець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 16 грудня 2013 року стягнуто з ОСОБА_2 на його користь борг за договором позики від 29.01.2013 року в сумі 2 тис. доларів США, що еквівалентно 15986 грн., 20 % річних за прострочення виконання договору в сумі 201,64 долари США, що еквівалентно 1611,74 грн. та 1200 грн. моральної шкоди. За період невиконання ОСОБА_2 рішення суду зросла вартість долара США відносно гривні, яка станом на 04.01.2016 року становить 2400,06 грн. за 100 доларів США. Тому просив стягнути з ОСОБА_2 на його користь матеріальну шкоду завдану невиконанням рішення суду та зміною курсу долара США до гривні у розмірі 56179,38 грн., що складається з 32015,20 грн. боргу за договором позики та 24164,18 грн. 20 % річних за мінусом стягнутих коштів.

Ухвалою Камянець-Подільського міськрайонного суду від 28 січня 2016 до участі у справі в якості третьої особи залучено міський відділ ДВС Камянець-Подільського міськрайонного управління юстиції.

Заочним рішенням Камянець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 18 квітня 2016 року позов задоволено частково.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1,на користь ОСОБА_1 20% річних за прострочення виконання договору в сумі 22473,83 грн.. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про судові витрати.

___________________________________________________________________________________________Головуючий у першій інстанції ОСОБА_3 Провадження № 22-ц/792/1354/16

Доповідач - Карпусь С.А. Категорія № 19, 27

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає рішення суду незаконним, просить його в частині відмови у задоволенні позовних вимог скасувати та ухвалити нове рішення, яким стягнути у звязку із зміною курсу долара США з ОСОБА_2 на його користь заборгованість за договором позики від 29.01.2013 року за мінусом стягнутих коштів у національній валюті в розмірі 34964,08 грн. та 20 % річних за період з 01.04.2013 року по 30.10.2013 року у національній валюті за мінусом стягнутих коштів у розмірі 3525,04 грн.. Зазначає про порушення судом норм матеріального та процесуального права, зокрема положень ст. 533 ЦК України та п.14 постанови Пленуму ВСУ від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі».

Вважає, що кошти стягнуті судовим рішенням від 16.12.2013 року підлягають перерахунку станом на день ухвалення рішення суду.

ОСОБА_1 та представник міського відділу ДВС Камянець-Подільського міськрайонного управління юстиції в судове засідання не зявились, будучи належним чином повідомленими про розгляд справи, про що свідчать поштові повідомлення.

ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась, повідомлена про розгляд справи за правилами ст. 76 ЦПК України.

У частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 судове рішення не оскаржується, тому в силу ч. 1 ст. 303 ЦПК України не переглядається.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду в частині відмови у задоволенні решти позовних вимог - скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до п.п. 1,3,4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права.

Згідно з вимогами ст.ст. 213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції не відповідає.

При розгляді справи встановлено, що рішенням Камянець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 16.12.2013 року по справі №676/6858/13-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу встановлено факт надання позивачем у позику відповідачу 2 тис. доларів США.

Вищезазначеним рішенням позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг за договором позики від 29.01.2013 року в сумі 2000 доларів США, що еквівалентно 15986 грн., 20% річних за прострочення виконання договору в сумі 201,64 доларів США що еквівалентно 1611,74 грн., 1200 грн. моральної шкоди; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено; стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави 187,98 грн. судового збору. Рішення суду набрало законної сили.

З довідок міського відділу ДВС Камянець-Подільського міськрайонного управління юстиції від 09.02.2016 року та від 15.04.2016 року, в якому перебувало на виконанні виконавче провадження, вбачається, що рішення суду виконано частково в сумі 2008,89 грн., 28.03.2016 р. виконавчий документ повернуто стягувачу на підставі п.2 ст.47 закону України «Про виконавче провадження».

Зазначене рішення суду відповідачем в повному обсязі не виконано.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня.

Гривня є законним платіжним засобом на території України (ч. 1 ст. 192 ЦК України).

Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом (ч. 2 ст. 192 ЦК України).

Такими випадками є ст. 193, ч. 4 ст. 654 ЦК України, Закон України «Про зовнішньоекономічну діяльність», Декрет Кабінету Міністрів України ВР «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» та Закон України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю».

Відповідно до ч. 1 ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях.

Отже, гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України.

Разом із тим ч. 2 ст. 533 ЦК України допускає, що сторони можуть визначити в грошовому зобов'язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті.

У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобов'язанням, визначається в гривні за офіційним курсом Національного банку України.

Згідно з ч. 3 ст. 533 ЦК України використання іноземної валюти як засобу платежу при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається лише у випадку, передбаченому законом (ч. 2 ст. 192 ЦК України).

Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що незалежно від валюти боргу (тобто грошової одиниці, в якій обчислена сума зобов'язання), валютою платежу, тобто засобом погашення грошового зобов'язання і фактичного його виконання є національна валюта України - гривня.

Крім того, у ч. 2 ст. 533 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Зазначена правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду України від 2 липня 2014 року № 6-79цс14, від 16 вересня 2015 року № 6-190цс15, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Отже, положення чинного законодавства хоч і визначають національну валюту України як єдиний законний платіжний засіб на території України, однак не містять заборони на вираження у договорі грошових зобов'язань в іноземній валюті, визначення грошового еквівалента зобов'язання в іноземній валюті, а також на здійснення перерахунку грошового зобов'язання у випадку зміни Національним банком України курсу національної валюти України по відношенню до іноземної валюти (правова позиція Верховного Суду України, яка висловлена в постановах від 4 липня 2011 року № 3-62гс11, від 7 жовтня 2014 року № 3-133гс14).

Судом установлено, що в грошовому зобов'язанні сторони визначили еквівалент в іноземній валюті, а саме в доларах США, у зв'язку з чим до цих правовідносин підлягає застосуванню норма ч. 2 ст. 533 ЦК України.

Проте суд першої інстанції у порушення ст. ст. 212214 ЦПК України, на зазначені положення закону уваги не звернув, цим фактичним обставинам та заявленим вимогам належної оцінки не дав та дійшов передчасного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог про стягнення різниці, на яку збільшилася сума позики та процентів за інший період внаслідок зміни офіційного курсу гривні до долара США.

За таких обставин рішення суду в оскаржуваній частині не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору, що в силу ст. 309 ЦПК України є підставою для його скасування.

Встановлено, що грошове зобов'язання відповідача триває, офіційний курс гривні до долара США після ухвалення судового рішення змінився й станом на 23 серпня 2016 року (день ухвалення рішення) дорівнює 25,291161 грн. за 1 долар США. Звідси сума боргу, еквівалентна 2 тис. доларів США, становить 50582,32 грн., рішенням Камянець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 16.12.2013 р. стягнуто борг за договором позики в розмірі 15986 грн., а тому сума курсової різниці, що підлягає стягненню на користь позивача становить 34596 грн. 32 коп..

Також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сума курсової різниці за 20% річних за період з 30.04.2013 року по 29.10.2013 року в розмірі 3487,96 грн. (201,64 Х 25,291161 -1611,74). Всього сума позики з процентами збільшилась на 38084 грн. 28 коп. (34596 грн. 32 коп. + 3487,96 грн.)

При цьому з відповідача на користь держави відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір в розмірі 606 грн. 32 коп., оскільки позивач як інвалід II групи звільнений від сплати судового збору при подачі апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313-316, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Камянець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 18 квітня 2016 року в частині відмови у задоволенні решти позовних вимог скасувати та ухвали в цій частині нове рішення.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 38 084 грн. (тридцять вісім тисяч вісімдесят чотири гривні) 28 коп. різниці, на яку збільшилася сума позики з процентами внаслідок зміни офіційного курсу гривні до долара США.

В решті рішення суду залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в дохід держави 606 грн. 32 коп. судового збору.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуюча /підпис/ ОСОБА_4

Суддя /підпис/ ОСОБА_5

Суддя /підпис/ ОСОБА_6

Згідно оригіналу: суддя апеляційного суду С.А. Карпусь