Справа № 202/4455/16-ц
Провадження № 2-зз/202/52/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2016 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Волошина Є.В.,

за участю секретаря Величко А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпропетровська заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу, -

ВСТАНОВИВ:

В липні 2016 рокуОСОБА_1 звернулась до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із заявою про скасування заходів забезпечення позову, яку було уточнено 26 липня 2016 року. В обґрунтування заяви зазначила, що в ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01 жовтня 2002 по справі №2-1685/2002 в порядку забезпечення позову було накладено арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1. Даний арешт накладався як на майно, що перебуває у власності відповідача по справі ОСОБА_3. Однак згідно договору дарування від 11.07.2002р. вказана квартира перебуває у власності ОСОБА_1.

Заявниця у судове засідання не зявилась, повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомила.

Представник заявниці ОСОБА_4 у судове засідання не зявився, у матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за його відсутності, вимоги викладені у заяві підтримує та просить задовольнити в повному обсязі.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судове засідання не зявились, повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного.

Згідно ч.5 ст.154 ЦПК України питання про скасування заходів забезпечення позову вирішується в судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Неявка цих осіб не перешкоджає розгляду питання про скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч.3 ст.154 ЦПК України заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу.

Судом встановлено, що в провадженні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська знаходилась цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу.

Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01 жовтня 2002 року, з метою забезпечення вказаного позову, було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_2, яка належить ОСОБА_3 на праві приватної власності.

Згідно договору дарування від 11 липня 2002 року ОСОБА_3 подарував, а ОСОБА_1 прийняла в дар квартиру АДРЕСА_2.

Відповідно до ч.6 ст.154 ЦПК України, суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову.

Вивчивши матеріали справи та враховуючи, що квартира АДРЕСА_2 належить ОСОБА_3 на праві приватної власності, тому, суд вважає, що прийняті міри по забезпеченню позову необхідно скасувати .

Керуючись ст.ст. 151-154 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01 жовтня 2002 року по справі №2-1685/02.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд, шляхом подачі протягом п'яти днів з дня її винесення апеляційної скарги.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з днів отримання копії ухвали.

Суддя Є.В. Волошин