Рішення

Іменем України

25 січня 2016 року

Теребовлянський районний суд

в складі:

головуючого судді Малярчука В.В.

при секретарі Зіньковській Н.Д.

розглянувши письмово у відкритому судовому засіданні в м. Теребовлі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Микулинецької селищної ради Теребовлянського району Тернопільської області про визнання права власності за набувальною давністю,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить визнати за нею право власності за набувальною давністю на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1, посилаючись на мотиви, викладені в позовній заяві.

В судове засідання позивачка не з'явилася, однак в позовній заяві вказала про слухання справи у її відсутності, свої позовні вимоги підтримує повністю та просить суд їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву про слухання справи у його відсутності.

Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом засвідченого ОСОБА_2 нотаріусом Теребовлянської державної нотаріальної контори, що єдиним спадкоємцем після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 в рівних долях по одній частині кожна : дружина ОСОБА_4 та дочка ОСОБА_5 до складу спадкового майна входить житловий будинок та погріб, що знаходиться в АДРЕСА_1, (перейменована на АДРЕСА_1) Теребовлянського району Тернопільської області. У вищевказаному свідоцтві про право на спадщину за законом ім'я та по батькові ОСОБА_6 помилково вказано "ОСОБА_5" замість дійсного "ОСОБА_6".

Реєстраційне посвідчення від 06 жовтня 1994 року виданого Теребовлянським міжміським бюро технічної інвентаризації посвідчує, що половина житлового будинку з надвірними побудовами АДРЕСА_1 зареєстровано за гр. ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданого Теребовлянською Держнотконторою 21 вересня 1994 року за реєстром № 1491.

Згідно свідоцтва про смерть, ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року у смт. Микулинці Теребовлянського району Тернопільської області.

Як вбачається з позовної заяви після смерті ОСОБА_6 по даний час ніхто не оформив за собою право власності на належну їй 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1.

ОСОБА_1 з моменту оформлення за собою права власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 по даний час добросовісно заволоділа іншою частиною вказаного об'єкту нерухомості і продовжувала відкрито, безперервно володіти цим нерухомим майном більше 20 (двадцяти) років, оскільки інший співвласник ще задовго (за 18 років перед цим) помер, а будь-які інші особи не пред'являли жодних майнових чи немайнових претензій щодо вказаної частини об'єкту нерухомості (підтверджено копіями квитанцій на прийом податкових платежів ОСОБА_1 земельного податку, а.с.12).

Відповідно до частини 1 статті 344 Цивільного кодексу України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п 'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Відповідно до пунктів 1, 8 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України при розгляді справ про набуття права власності за набувальною давністю правила статті 344 поширюються на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом.

Оскільки Цивільний кодекс України набрав чинності з 01 січня 2004 року, набувальна давність щодо об'єктів нерухомого майна може застосовуватись лише після 01 січня 2011 року, а щодо рухомого майна - після 01 січня 2006 року.

Згідно ст. 2 ЦК України суб'єктами права власності є український народ та інші учасники цивільних відносин.

Відповідно до ст. ст. 316-318 ЦК України право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Усі суб'єкти права власності є рівними перед законом.

Як вбачається із вимог ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд і має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена лише у випадках і в порядку встановлених законом.

Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмеження у його здійсненні.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом і вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону.

Відповідно до ст. 182 ЦК України право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації.

Відповідно до ч. 2 ст. 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

На підставі викладеного, суд дійшов до переконання, що позов слід задовольнити, визнавши за ОСОБА_1 право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, а саме: 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1, яка належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_6.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 179 ЦПК України, ст.ст. 2, 182, 316-319, 321, 328, 344 ЦК України, п. 8 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, а саме: 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1, яка належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_6.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана протягом 10 днів з дня проголошення рішення, до Апеляційного суду Тернопільської області через Теребовлянський районний суд.

Головуючий: