справа № 361/4639/16-ц
провадження № 2/361/2689/16
УХВАЛА

19 серпня 2016 р. м. Бровари

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Петришин Н.М. розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до КП «Броваритепловодоенергія» про усунення порушень прав споживача житлово-комунальних послуг, визнання судом типового договору укладеним, списання безнадійної заборгованості за житлово-комунальні послуги, відшкодування моральної (немайнової шкоди),-

в с т а н о в и в:

До Броварського міськрайонного суду Київської області надійшла зазначена позовна заява ОСОБА_1

Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 15 серпня 2016 року вищевказану цивільну справу залишено без руху, позивачу надано строк на усунення недоліків.

Всупереч вимогам ч. 5 ст. 119 ЦПК України до позову не додано доказів сплати судового збору, а позивач зазначає, що звернувся за судовим захистом в порядку Закону України «Про захист прав споживачів», відповідно до якого споживачі звільнені від сплати судового збору.

Проте, 01 вересня 2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору», яким змінено перелік суб'єктів, які звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх інстанціях, тощо.

За змістом змін до ст. 5 Закону України «Про судовий збір», які прийняті пізніше, ніж Закон України «Про захист прав споживачів», вбачається, що з 01 вересня 2015 року споживачі за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав, не відносяться до суб'єктів, які звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх інстанціях. Таким чином, посилання ОСОБА_1 на положення Закону України «Про захист прав споживачів» є безпідставними та не можуть бути взяті до уваги.

За змістом ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Згідно із ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подання фізичною особою позовної заяви немайнового характеру сплачується у розмірі 0,4 розміру мінімальної заробітної плати ( 551, 20 грн. ), а за подання позовної заяви майнового характеру сплачується у розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати ( 551, 20 грн. ) та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Оскільки предявлений позов містить 6 (шість) вимог немайнового характеру та вимоги майнового характеру, то позивачу необхідно подати докази ( в оригіналі ) про оплату судового збору за предявлені вимоги у розмірі 3 858, 40 грн.

18 серпня 2016 року на виконання вимог ухвали від 15 серпня 2016 року представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 подав заяву, в якій просив звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору, посилаючись на те, що остання є пенсіонеркою і отримує невелику пенсію у розмірі 1413,14 грн., а сплативши судовий збір, вказаний в ухвалі, позивач залишиться без засобів до існування.

Для підтвердження майнового стану представник позивача надав довідку про отримання позивачем пенсії, розмір якої за місяць складає 1413,14 грн.

Згідно із ч. 1 ст. 82 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 82 ЦПК України з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

Таким чином, врахувавши норми чинного законодавства, дослідивши матеріали справи, врахувавши майновий стан позивача, приходжу до висновку про зменшення розміру сплати судового збору до 1000 грн.

Отже, позивачу необхідно сплатити судовий збір та надати документи (в оригіналі) про оплату судового збору у розмірі 1000 грн.

Відповідно до ст. 121 ЦПК позовна заява, подана без додержання вимог ст. ст. 119, 120 ЦПК України підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

На підставі викладеного, та керуючись ст. 82 ЦПК України, ч. 1 ст.121 ЦПК України,-

у х в а л и в :

Позовну заяву залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати 3 днів з дня отримання позивачем ухвали, інакше заява буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвала у частині визначення розміру судових витрат може бути оскаржена відповідно до ст.ст. 293, 294 ЦПК України до Апеляційного суду Київської області, в іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.М. Петришин