Провадження № 22-ц/773/1086/16 Категорія: 2 Доповідач: Бовчалюк З. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 серпня 2016 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Бовчалюк З.А.,

суддів - Карпук А.К., Здрилюк О.І.

секретар судового засідання Кирилюк О.О.,

з участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2

представників відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про виділ в натурі частки в спільній частковій власності за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_5 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 31 травня 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 31 травня 2016 року позов в даній справі задоволено.

Ухвалено виділити ОСОБА_1 в натурі 43/100 частки із спільної часткової власності в житловому будинку № 12 з надвірними будівлями та спорудами, який розташований по вулиці Підгаєцькій в місті Луцьку, а саме приміщення в житловому будинку: 1-5 площею 7,4 кв.м., 1-6 площею 15,4 кв.м., сарай-літню кухню Б-1, вбиральню-Г, 1/2 частину огорожі (1), згідно з висновком будівельно-технічної експертизи № О-161 від 11 січня 2016 року Волинської торгівельно-промислової палати.

Вирішено питання судових витрат.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, відповідач ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій покликаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин справи, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, порушення і неправильне застосування норм матеріального і процесуального права, просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволені позову відмовити.

Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на виділ в натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності, між сторонами встановлений порядок користування приміщеннями та ту обставину, що виділ технічно можливий та не порушуватиме прав та інтересів кожного із співвласників.

Такі висновки суду є правильними і ґрунтуються на встановлених судом обставинах справи та нормах матеріального права.

Відповідно до вимог ст. 356 Цивільного кодексу України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності (ч. 3 ст. 358 ЦК України).

Частиною 1 ст. 364 ЦК України передбачено право співвласника на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

За змістом цієї норми виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі договору дарування від 17 червня 2004 року ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності належить 43/100 часток житлового будинку № 12 з господарськими будівлями і спорудами, який розташований по вул. Підгаєцькій в м. Луцьку ( а.с.3,4). Згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку серії ВЛ №083853 від 14 листопада 2006 року ОСОБА_1 є власником земельної ділянки загальною площею 0,0580 га, яка знаходиться по вул. Підгаєцькій, 12 в місті Луцьку та її цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських будівель та споруд. ( а.с.18).

Відповідачу ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 30.05.2011 року на праві власності належить 57/100 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою м. Луцьк вул. Підгаєцька, 12/2 ( а.с.15,16). ОСОБА_5 також є власником земельної ділянки площею 0,0293 га, по вул. Підгаєцькій, 12/2 в місті Луцьку, відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯК №390186 від 22.03.2012 року, виданого на підставі свідоцтва на право на спадщину за заповітом від 30.05.2011 року. (а.с.66,68).

Крім того, судом першої інстанції встановлено, що між співвласниками встановлений фактичний порядок користування будинком з фактичним влаштуванням двох ізольованих квартир, а саме: ОСОБА_1 користується приміщеннями: 1-1, 1-2, 1-3, 1-4, 1-5, 1-6, ОСОБА_5 приміщеннями: 2-1,2-2, 203, 2-4,2-5, 2-6 відповідно до технічного паспорта ( а.с.5-17).

В суді першій інстанції, а також під час апеляційного розгляду даної справи, представники відповідача проти такого порядку користування будинком не заперечували, вказуючи, що уже тривалий період часу позивач та відповідач користуються належними їм відокремленими частинами житлового будинку по вул. Підгаєцькій в м. Луцьку.

За змістом ст. 115 ЦК України, виділ в натурі часток жилого будинку можливий, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.

Оскільки після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку статті 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, то при виділі частки зі спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об'єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 цього Кодексу та пункту 10 Порядку присвоєння об'єкту нерухомого майна реєстраційного номера, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 грудня 2010 року N 1117 "Про ідентифікацію об'єктів нерухомого майна для державної реєстрації прав на них".

Порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток жилих будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна при підготовці проектних документів щодо можливості проведення цих робіт визначається Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 червня 2007 року N 55 (далі - Інструкція).

Так, згідно з пунктами 1.2, 2.1, 2.4 цієї Інструкції поділ об'єкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні об'єкти нерухомого майна здійснюються відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об'єкту поштової адреси.

Відповідно до висновку № 0-161 судової будівельно-технічної експертизи, складеного Волинською торгово-промисловою палатою від 11 січня 2016 року, можливий варіант розподілу в натурі будинковолодіння по вул. Підгаєцькій, 12 в місті Луцьку в частках 43/100 до 57/100 частин будинковолодіння ( виділ частки 43/100) з добудовою до житлового будинку, а саме першому співвласнику , яким відповідно до встановленого порядку користування будинком, є позивач ОСОБА_1, необхідно влаштувати добудову площею 20, 8 кв.м. ( площини та конфігурація необхідної добудови зображені на поверховому плані , що долучений до експертизи).

Даний висновок жодною із сторін не спростований. Клопотання про призначення додаткової або ж повторної експертизи сторонами не заявлялось.

Вищезазначеним висновком судової будівельно-технічної експертизи підтверджено, що розподіл в натурі будинковолодіння можливий без переобладнання будинку, а також у висновку не зазначено, що добудова передбачає втручання в несучі конструктивні елементи індивідуального житлового будинку та в зовнішні інженерні мережі загального користування на що посилається апелянт в своїй апеляційній скарзі.

За змістом листа Управління містобудування та архітектури Луцької міської ради від 18 березня 2016 року Управління, врахувавши містобудівну документацію, державний акт на право власності на земельну ділянку, технічний паспорт на обєкт нерухомого майна, висновок № 0-161 судової будівельно-технічної експертизи вважає можливим проведення добудови до частини житлового будинку № 12 по вул. Підгаєцькій у м. Луцьку, відповідно до зазначеного висновку судової будівельно-технічної експертизи. Видача будівельного паспорта (відповідно до п.1 ч.1 ст. 34 ЗУ «Про регулювання містобудівною діяльності») забудови земельної ділянки, яка розташована на вул. Підгаєцькій, 12 в місті Луцьку, згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи Волинської торгово-промислової палати від 11 січня 2016 року можлива після набрання законної сили рішення суду в справі про виділення частки майна в натурі та припинення справа спільної часткової власності.( а.с.134-135).

Враховуючи вимоги ст. 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» на підставі рішення суду щодо поділу житлового будинку та висновку судової будівельної експертизи - власникам будинку необхідно буде звернутися до Центру надання адміністративних послуг для отримання містобудівних умов та обмежень на реконструкцію будинку під двоквартирний житловий будинок про необхідність отримання яких вказує в апеляційній скарзі ОСОБА_5

ОСОБА_6 підприємства «Луцькводоканал» підтверджено, що відповідно з робочим проектом до будинку за адресою м. Луцьк, вул. Підгаєцька, 12/1 проведено окремі мережі водопостачання та водовідведення, встановлено окремий прилад обліку водопостачання ( а.с.140).

Листом ПАТ «Волиньгаз» від 11.04.2016 року № 298/10-11 підтверджено технічну можливість влаштування індивідуального газопостачання до квартири № 1 житлового будинку №12 по вул. Підгаєцькій у м. Луцьку після належного оформлення документації щодо розподілу будинковолодіння та присвоєння окремих адрес кожній частині.

За таких обставин справи і відповідно до наведених норм матеріального права суд дійшов правильного та обґрунтованого висновку про задоволення позову ОСОБА_1, оскільки запропонований експертом розподіл житлового будинку не порушує норми житлового законодавства та не позбавляє кожного із сторін можливості користування своєю частиною житлового будинку, оскільки приміщення , що виділяються кожному із співвласників, уже тривалий період часу є ізольованими від приміщення іншого співвласника, мають окремі виходи, окремі системи життєзабезпечення (а саме газо, електро та водопостачанням кожен із співвласників користується індивідуально та має окремі лічильники обліку). Крім того, як позивачу так і відповідачу на праві власності виділено земельні ділянки, які надані саме для обслуговування тих частин будинку, що належать кожному з них на праві власності.

Також як вбачається з правовстановлюючих документів на частини будинку , що належать кожному із співвласників, та земельні ділянки, кожному об'єкту присвоєно окремі поштові адреси, а саме ОСОБА_1 належить частина будинку за адресою вул. Підгаєцька, 12/1, а ОСОБА_5 - частина будинку за адресою вул. Підгаєцька, 12/2 м. Луцьк.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду та не містять підстав для скасування оскаржуваного рішення.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає рішення без змін, якщо визначає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Підстав для його зміни чи скасування відсутні.

Рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права (п. 2 Постанов, Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009, № 14 "Про судове рішення у цивільній справі")

З врахуванням викладеного, суд першої інстанції у повній мірі забезпечив права ОСОБА_1 як власника частини житлового будинку, з врахуванням норм права, які регулюють дані правовідносини .

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

В суді апеляційної інстанції представники відповідача не змогли ствердно повідомити, які законні права та інтереси відповідача порушенні, ухваленим судом рішенням, при тому що не заперечували, що поділ будинковолодіння здійсненний відповідно до належних кожному із співвласників частин, і такі відокремлені один від одного огорожею.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314-315 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_5 відхилити, а рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 31 травня 2016 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: