Справа №333/3139/16-ц
Провадження №2/333/1961/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2016 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючої судді Варнавської Л.О.,

при секретарі Некрашевич Є.В.,

при розгляді у відкритому судовому засіданні цивільної справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення,

ВСТАНОВИВ:

До суду 17.06.2016 року із позовом звернулась ОСОБА_1 із позовом до ОСОБА_2 про виселення. Посилається на те, що 15.03.2016 року вона набула права власності на квартиру АДРЕСА_1 на підставі звернення стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки. Однак на даний момент цією квартирою користується відповідачка без правових підстав, добровільно залишити квартиру відмовляється, тому звертається до суду із цим позовом. Посилається на ст.. 319, 383, 317, 316 ЦК України та просить виселити ОСОБА_2 та будь-яких інших осіб з квартири АДРЕСА_1.

В судове засідання позивачка не з'явилась, її інтереси представляв за договором адвокат ОСОБА_3, який позов підтримав, додатково пояснив, що звернення стягнення на квартиру відбулось в позасудовому порядку приватним нотаріусом.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилась, надала заперечення проти позову, в яких вказала, що позивачкою не дотриманий порядок виселення, передбачений ст.. 40 ЗУ «Про іпотеку».

Заслухавши представника позивача, дослідивши письмові матеріали, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні ним обставини.

19.05.2015 року між ОСОБА_2 - іпотекодавцем та ОСОБА_1 - іпотекодержателем укладений договір іпотеки, предметом якого є квартира АДРЕСА_1

Згідно інформаційної довідки №66400366 від 22.08.2016 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно15.03.2016 року зареєстроване право власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 на підставі договору іпотеки 398 виданого 19.05.2015 р., заяви №158 виданої 15.03.2016 року. 15.03.2016 року припинено право власності на цю квартиру у ОСОБА_2.

Відповідно до ст.. 40 ЗУ «Про іпотеку» звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Особи, які проживають у зазначених приміщеннях на умовах договору найму (оренди), не підлягають виселенню, якщо: договір найму (оренди) був укладений до моменту укладення іпотечного договору і про наявність такого договору було доведено до відома іпотекодержателя або такий договір був зареєстрований у встановленому законом порядку; договір найму (оренди) був укладений після укладення іпотечного договору за згодою іпотекодержателя.

Суду не надано доказів того, що позивачка повідомляла ОСОБА_2 про необхідність звільнити квартиру АДРЕСА_1 у встановлений строк. Крім того, суду не надано доказів того, що відповідачка мешкає в оспорюваній квартирі, як вбачається з матеріалів справи, адресою відповідача не є квартира АДРЕСА_1. В судовому засіданні не встановлено, хто користується квартирою, хто проживає у вказаній квартирі, на якій правовій підставі.

Правова позиція Європейського суду з прав людини, відповідно до п. 1 ст. 8 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод, гарантує кожній особі окрім інших прав, право на повагу до її житла. Воно охоплює насамперед право займати житло, не бути виселеною чи позбавленою свого житла.

Керуючись ст. 129 Конституції України, ст. 10 ЦПК України, які передбачають, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, тобто кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд прийшов до висновку про безпідставність позовних вимог позивача.

Оскільки, у задоволенні позову відмовлено - судові витрати, понесені позивачкою при поданні позову, компенсації не підлягають.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 208, 212 - 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення - залишити без задоволення.

На рішення сторонами, а також особами, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Головуюча Л.О. Варнавська