Провадження по справі №2з/522/24/15
У Х В А Л А

13 червня 2016 року

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого-судді Кічмаренка С.М.,

за участю секретаря Мельник А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 Салаватовича до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, -

за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 Салаватовича про розподіл спільного майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, який у подальшому був уточнений, по якому просить суд розірвати шлюб між позивачем та відповідачем, укладений першим Малиновським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції; визнати за позивачем право користування квартирою № 36, в будинку № 9/4 по вул. Палубній у м. Одесі, житловою площею 58,9 кв.м., загальною площею 96,2 кв.м.; визнати за позивачем право власності на ? частину квартири № 60 у 4-й секції житлового комплексу за адресою: вул. Генуезька, 24-Д, загальною площею 59,9 кв.м.; визнати за відповідачем право власності на ? частину квартири № 60 у 4-й секції житлового комплексу за адресою: вул. Генуезька, 24-Д, загальною площею 59,9 кв.м..

ОСОБА_2 звернулась до суду із зустрічним позовом, який в подальшому був уточнений, по якому просить суд розірвати шлюб між позивачем та відповідачем; визнати за ОСОБА_2 право власності на квартиру № 60 у 4-й секції житлового комплексу за адресою: вул. Генуезька,24-Д у м. Одесі; визнати за ОСОБА_1 право приватної власності на квартиру АДРЕСА_1, за умови виплати ОСОБА_2 грошової компенсації в розмірі: а) 50% від вартості автомобілю Honda Accord, реєстровий номер НОМЕР_1, номер шасі JHMCU2650CC200231; б) ? частки квартири АДРЕСА_2; в) 50% від вартості меблів, побутової техніки, електроніки; судові витрати покласти нам відповідача.

Представник відповідача подав до суду клопотання, відповідно до якого просив суд зобовязати ОСОБА_1 видати ОСОБА_2, співвласниці квартири АДРЕСА_1, ключі та надати можливість безперешкодно проживати за вищезазначеною адресою із сином, до розгляду по суті розподілу спільного сумісного майна подружжя.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засідання заперечував проти задоволення клопотання, зазначив, що це окрема позовна вимога.

Суд, ознайомившись та дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що клопотання про забезпечення позовних вимог не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1 п. п. 1, 2 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, забороною вчиняти певні дії.

Забезпечення позову це заходи цивільного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим.

В заяві про забезпечення позову позивач не навела доказів чому не забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а також позивач за зустрічним позовом не зазначила доказів, що існує реальна загроза невиконання рішення суду.

Суд звертає увагу на те, що заявлена вимога є передчасною, оскільки у разі позитивного вирішення клопотання судом буде висловлена правова позиція з приводу предмету спору до видалення судду до нарадчої кімнати та зясування усіх обставин справи.

Враховуючи, що ч. 1 ст. 151 ЦПК України є дискреційною, суд, відмовляючи у застосуванні заходів забезпечення позову, приймає до уваги наявність обставин, які виключають можливість їх застосування.

Відповідно роз'яснень, які містяться в п. 2 Постанови № 9 Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», вирішуючи питання щодо застосування певного виду забезпечення позову, суди повинні виходити з того, що наведений у ч. 1 ст. 152 ЦПК України перелік видів такого забезпечення не є вичерпним, тому за наявності відповідного клопотання можуть бути застосовані й інші його види, але з урахуванням обмежень, установлених ч. 4 зазначеної статті.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим вимогам, а також мають бути безпосередньо повязанні з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Окрім цього позивачем, в порушення ч.2 ст.151 ЦПК України не зазначено яким саме чином, на її думку, невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, і які є підстави для таких припущень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.151-153, 209,210, 293 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви представника ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову - відмовити.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Суддя : С.М. Кічмаренко

13.06.2016