АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ[1]

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого - Кирилюк Г.М.

суддів: Рейнарт І.М., Качана В.Я.

при секретарі Ломанову Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства з питань будівництва житлових будинків «Житлоінвестбуд - УКБ», Департаменту будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), треті особи: виконавчий орган Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація), Приватне підприємство «ГаличинаБуд» про визнання права власності, за апеляційною скаргою Комунального підприємства з питань будівництва житлових будинків «Житлоінвестбуд - УКБ» на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 02 грудня 2015 року,

встановила:

17 червня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи вимоги тим, що 25.04. 2005 року між Приватним підприємством «ГаличинаБуд» (далі - ПП «ГаличинаБуд») (сторона 1) та ОСОБА_1 ( сторона 2) було укладено договір №68-п, за умовами якого сторони зобов'язуються укласти договір ( далі - основний договір), відповідно до якого сторона 2 сплатить стороні 1 вартість спорудження об'єкту в національній валюті України з урахуванням ПДВ та суми індексу інфляції за час відстрочки платежу, а стороні 2 буде передано у власність окрему квартиру в житловому будинку, яка буде збудована за адресою: АДРЕСА_2. Вартість спорудження об'єкту на момент укладання договору становила суму в розмірі 182009,52 грн., яку він сплатив готівкою директору ПП «ГаличинаБуд» Швецю С.В. в офісі підприємства.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 18 березня 2010 року за ним визнано майнове право на отримання в натурі для оформлення у власність об'єкт нерухомості - квартиру АДРЕСА_2.

Оскільки забудовник ПП «ГаличинаБуд» не зміг вчасно виконати взяті на себе зобов'язання, рішенням Київської міської ради №683/2752 від 26.11.2009 р. було рекомендовано виконавчому органу Деснянської районної у м. Києві ради здійснити добудову житлових будинків АДРЕСА_2, АДРЕСА_3, АДРЕСА_4, АДРЕСА_5, АДРЕСА_6, АДРЕСА_7, АДРЕСА_8, АДРЕСА_9, АДРЕСА_10 за рахунок коштів фізичних та юридичних осіб по укладених інвестиційних договорах.

Рішенням Київської міської ради від 29.04.2010 р. №612/4050 замовником завершення будівництва вказаних житлових будинків визначено Комунальне підприємство з питань будівництва житлових будинків «Житлоінвестбуд - УКБ» ( далі - КП «Житлоінвестбуд -УКБ»).

На неодноразові звернення до КП «Житлоінвестбуд -УКБ» щодо оформлення права власності на новозбудовану однокімнатну квартиру АДРЕСА_2 він отримував відповідь про необхідність надання платіжних доручень щодо сплати коштів за об'єкт будівництва та необхідність укладення договору про завершення будівництва.

Посилаючись на те, що він виконав свої зобов'язання за інвестиційним договором перед колишнім забудовником ПП «ГаличинаБуд» в повному обсязі, однак КП «Житлоінвестбуд -УКБ» відмовляється оформити та передати йому, як законному власнику, його майно, у відповідності до вимог ст. 392 ЦК України просив позов задовольнити.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 02 грудня 2015 року позов задоволено. Визнано за ОСОБА_1 право власності на жилу однокімнатну кватиру АДРЕСА_2, загальною площею 52,8 кв.м.

В апеляційній скарзі КП «Житлоінвестбуд-УКБ», посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Деснянського районного суду м. Києва від 02 грудня 2015 року та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Свої доводи мотивує тим, що висновок суду першої інстанції про виконання позивачем своїх зобов'язань за інвестиційним договором суперечить вимогам ч.3 ст.4 Закону України «Про інвестиційну діяльність». Позивачем не надано доказів сплати повної вартості об'єкту нерухомості. За відсутності доказів виконання умов попереднього договору та сплати грошових коштів, правові підстави для оформлення об'єкту нерухомості у власність відсутні. При цьому посилання в рішенні суду на заочне рішення Деснянського районного суду м.Києва від 18 березня 2010 р., як на доказ сплати грошових коштів за договором, вважає необґрунтованим.

В судовому засіданні представник КП «Житлоінвестбуд - УКБ» - Гайчук М.М. апеляційну скаргу підтримала та просила її задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 та його представники ОСОБА_4, ОСОБА_5 просили апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Інші особи, що беруть участь в справі, в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 25 квітня 2005 року між ПП «ГаличинаБуд» в особі директора Швець С.В. та ОСОБА_1 укладено договір №68-п, за умовами якого сторони зобов'язуються укласти договір («основний договір»), відповідно до якого ОСОБА_1 сплатить ПП «ГаличинаБуд» вартість спорудження об'єкту в національній валюті з урахуванням ПДВ та суми індексу інфляції за час відстрочки платежу, а ОСОБА_1 буде передано у власність окрему квартиру в житловому будинку, яка буде збудована за адресою: АДРЕСА_2.

Згідно з пунктом 1.1 цього договору вартість спорудження об'єкту на момент укладення договору 182 009,52 грн.

Згідно з пунктом 2.5 цього договору об'єкт буде передано у власність ОСОБА_1 з оформленням акту прийому-передачі не пізніше 70 робочих днів після завершення будівництва будинку і введення його в експлуатацію.

Відповідно до пункту 1.4 цього договору запланована дата введення будинку в експлуатацію - 4 квартал 2006 року.

Як вбачається з матеріалів справи, у визначений в попередньому договорі строк будинок за адресою: АДРЕСА_2 ПП «ГаличинаБуд» побудовано не було.

У зв'язку з ухваленням господарським судом м. Києва рішення від 26.12.2008 р. про дострокове розірвання договору оренди земельної ділянки №126А-04-12 від 19.10.2004 р., укладеного між Деснянською районною у м. Києві державною адміністрацією, КП «Ватутінськінвестбуд» та ПП «ГаличинаБуд», рішенням Київської міської ради від 26 листопада 2009 р. № 683/2752, із змінами і доповненнями, внесеними рішенням Київської міської ради від 29.04.2010 р.№612/4050, від 08.07.2010 р. №1182/4620, замовником завершення будівництва житлових будинків АДРЕСА_2,АДРЕСА_3,АДРЕСА_4, АДРЕСА_5, АДРЕСА_6, АДРЕСА_7,АДРЕСА_8,АДРЕСА_9, АДРЕСА_10, в тому числі за рахунок коштів фізичних осіб за укладеними інвестиційними договорами, визначено КП «Житлоінвестбуд-УКБ» (а.с.10).

Судом встановлено, що будинок, складовою частиною якого є спірна квартира, було введено в експлуатацію в грудні 2012 року.

Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 18 березня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ПП «ГаличинаБуд», КП «Ватутінськінвестбуд», еснянської районної у м. Києві державної адміністрації, Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації за ОСОБА_1 визнано майнове право на отримання в натурі для оформлення у власність об'єкту нерухомості, квартири АДРЕСА_2.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 16.02.2015 р. ОСОБА_1 в задоволенні позову до КП «Житлоінвестбуд-УКБ про зобов'язання визнати бездіяльність відповідача щодо невиконання умов договору №68-п від 25.04.2005 р. про підписання актів приймання-передачі об'єкта інвестування - квартири АДРЕСА_2 та надання довідки Головного управління економіки та розвитку міста Київської міської державної адміністрації про виконання умов щодо передачі коштів в порядку пайової участі на розвиток галузей соціальної або інженерно-транспортної інфраструктури міста та інших документів, необхідних для оформлення права власності протиправною та зобов'язання виконати умови договору №68-п від 25.04.2005 р.,а саме підписати з ОСОБА_1 акт приймання-передачі об'єкту інвестування, надати технічний паспорт БТІ та довідку про виплату 100% вартості об'єкта нерухомості тощо, а також в задоволенні зустрічного позову про зобов'язання виконати умови вказаного договору відмовлено.

Посилаючись на те, що вказаними судовими рішення було встановлено факт отримання коштів за інвестування об'єкту будівництва колишнім забудовником ПП «ГаличинаБуд», який не виконав своїх зобов'язань по договору, а КП «Житлоінвестбуд-УКБ» відмовляється оформити та передати йому, як законному власнику, його майно, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. При цьому суд першої інстанції керувався положеннями статей 185, 190, 205, 316, 331, 392, 526, 527 ЦК України.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду, оскільки він не відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до статей 526, 527, 530-532 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

Майном як особливим об'єктом вважаються окремі речі, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки (частина перша статті 190 ЦК України).

Майновими правами визнаються будь-які права, пов'язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовою частиною права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права та право вимоги.

Майнове право, яке можна визначити як «право очікування», є складовою частиною майна як об'єкта цивільних прав. Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна, та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому.

Захист майнових прав здійснюється у порядку, визначеному законодавством, а якщо такий спеціальний порядок не визначений, захист майнового права здійснюється на загальних підставах цивільного законодавства.

Разом з тим статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Стаття 331 ЦК України визначає загальне правило, відповідно до якого право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації прав на нерухоме майно після завершення будівництва та прийняття його в експлуатацію.

За правилами статті 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред'явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує її право власності.

Указаними нормами права визначено порядок оформлення права власності (здійснення державної реєстрації права власності) на об'єкт інвестування після прийняття такого об'єкта до експлуатації.

Оскільки відповідно до статті 328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов'язує виникнення в особи суб'єктивного права власності на певні об'єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен установити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об'єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному статтею 392 цього Кодексу.

Вказану правову позицію викладено в постанові Верховного Суду України від 10 лютого 2016 року ( справа №6-2124 цс15).

Про обставини сплати вартості об'єкта інвестування ОСОБА_1 виклав в своїй заяві від 15.03.2012 р. до КП «Житлоінвестбуд-УКБ». Позивач зазначив, що вартість об'єкта будівництва в сумі 182009,52 грн. він сплатив директору ПП «ГаличинаБуд», який повинен був внести ці кошти на рахунок. На момент, коли він дізнався, що кошти на рахунок внесені не були, проти директора ПП «ГаличинаБуд» вже було порушено кримінальну справу.

Відповідно до протоколу засідання робочої групи з питання звірки наявних інвестиційних договорів про участь у будівництві житлових будинків АДРЕСА_2 та АДРЕСА_6, укладеним з ПП «ГаличинаБуд» та ТОВ «МС і Фінанси», по квартирі АДРЕСА_2, загальною площею 52,8 кв.м., відсутні платіжні документи (а.с.38).

Враховуючи ту обставину, що визнання в судовому порядку права власності на річ, за загальним правилом, є способом захисту наявного цивільного права, а не підставою його виникнення, за договором №68-п від 25.04.2005 р. позивач отримав лише право набуття об'єкта будівництва у власність, а не саме право власності, доказів того, що саме він є власником спірного нерухомого майна, або доказів втрати документу, який посвідчує його право власності, суду не надано, правові підстави для визнання за позивачем права власності відсутні.

Ураховуючи зазначене, суди першої інстанції неправильно застосував норми статей 331, 392 ЦК України та дійшов помилкового висновку про визнання права власності за позивачем на об'єкт інвестування.

Допущені порушення норм матеріального права призвели до неправильного вирішення справи, тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, судова колегія

Вирішила:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства з питань будівництва житлових будинків «Житлоінвестбуд - УКБ» задовольнити.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 02 грудня 2015 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Комунального підприємства з питань будівництва житлових будинків «Житлоінвестбуд - УКБ», Департаменту будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), треті особи: виконавчий орган Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація), Приватне підприємство «ГаличинаБуд» про визнання права власності відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства з питань будівництва житлових будинків «Житлоінвестбуд - УКБ» витрати по сплаті судового збору в сумі 4019 грн. 40 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді:

Справа №22-ц/796/2583/2016 Головуючий у суді першої інстанції: Панченко О.М.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Кирилюк Г.М