Справа № 603/432/16-ц
Провадження №2-о/603/24/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" серпня 2016 р. м.Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого - судді Галіяна І. М.

за участі секретаря судового засідання Сандалюка О.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Монастириська цивільну справу

за заявою ОСОБА_1,

заінтересована особа Олешівська сільська рада Монастириського району

про встановлення факту належності правовстановлюючого документа

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі-заявник) звернулась до Монастириського районного суду Тернопільської області з заявою про встановлення факту належності її матері ОСОБА_2, Державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, виданого Олешівською сільською радою Монастириського району Тернопільської області на ім'я «ОСОБА_2».

Вимоги заяви обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла мама позивача ОСОБА_2. Після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, зокрема на земельну ділянку площею 2,32 га згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1.

Окрім цього в заяві зазначає, що вона є спадкоємцем за законом першої черги проте в даний час не може оформити в нотаріальній конторі спадщину, оскільки в Державному акті на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 по батькові її мами помилково вказано «ОСОБА_2», хоча правильно повинно бути - «ОСОБА_2».

ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилась, суду подала заяву про розгляд справи в її відсутності, свої заявлені вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи Олешівської сільської ради в судове засідання не з'явився, проте подав заяву про розгляд справи без участі їх представника, проти задоволення заявлених вимог не заперечують.

Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Визначаючись із заявленою вимогою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів суд враховує таке.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

В даному випадку встановлення факту належності правовстановлюючого документу необхідно заявникові для оформлення спадкових прав в нотаріальній конторі.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті.

Таким чином, факт, що просить встановити заявник має юридичне значення.

Судом не виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов'язане з вирішенням спору про право.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, судом встановлено наступне.

Згідно роз'яснень, які містяться в п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 "Про встановлення фактів, що мають юридичне значення" (з подальшими змінами) при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Так, на підставі рішення IІІ сесії IV скликання Олешівської сільської ради народних депутатів від 14 серпня 2002 року №13 ОСОБА_2 передано у власність земельну ділянку площею 2,32 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та оформлено Державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 від 25 листопада 2002 року.

Як вказує ОСОБА_1 у поданій заяві, що у вищевказаному документі невірно зазначено по батькові її мами.

Документами, які встановлюють правильне ім'я заявника по даній справі є паспорт серії НОМЕР_3, який належав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 і яка згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 виданого Олешівською сільською радою Монастириського району Тернопільської області, померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року; свідоцтво про народження ОСОБА_2 серії НОМЕР_5; свідоцтвом про одруження ОСОБА_2, яка змінила своє дошлюбне прізвище «ОСОБА_2» на «ОСОБА_2»; Державним актом на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4, виданого на підставі Рішення сесії Олешівської сільської ради від 18.04.2000 року №49, 18.12.2009 року №80 і згідно записів яких правильне побатькові ОСОБА_2 «ОСОБА_2», проте Державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 виданий на «ОСОБА_2».

З вищезазначеного випливає, що при складанні правовстановлюючого документа органом, який його складав, була допущена помилка при записі побатькові ОСОБА_2

А тому беручи вищевказане до уваги та аналізуючи всі подані заявником докази в їх сукупності суд приходить до переконання, що «ОСОБА_2», ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року і «ОСОБА_2», є одна і та ж особа.

Отже, факт належності ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, підтверджується наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

Таким чином, оскільки в судовому засіданні знайшов підтвердження факт того, що ОСОБА_2 та «ОСОБА_2» є одна і та ж особа, то заява про встановлення факту належності правовстановлюючого документу підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 7 ст. 235 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Керуючись статтею 124 Конституції України, статтями 60, ч. 3 ст. 209, 213-215, 256, 259 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення юридичного факту належності правовстановлюючого документа - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року:

- Державного акту на право приватної власності на землю, виданого на ім'я «ОСОБА_2» серії НОМЕР_1 від 25 листопада 2002 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Тернопільської області через Монастириський районний суд Тернопільської області.

Суддя І. М. Галіян