АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/2380/16 Головуючий 1 інст. - Бородіна Н.М.
Справа № 640/2458/15-ц Доповідач - Бурлака І.В.
Категорія: договірні
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«24» травня 2016 року м. Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді: Бурлака І.В.,

Суддів: Карімової Л.В., Яцини В.Б.,

за участю секретарів: Кривошеіної О.А., Баранкової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 09 листопада 2015 року по справі за заявою Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про поновлення строку для пред'явлення до виконання виконавчих листів,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 25 лютого 2011 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ПАТ «Укрсоцбанк» про розірвання правочинів та визнання правочинів частково недійсними - відмовлено, зустрічний позов ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задоволено.

У жовтні 2015 року ПАТ «Укрсоцбанк» подав заяву, в подальшому уточнену, про поновлення строку для пред'явлення виконавчого документу до виконання. В обґрунтування своєї заяви посилався на те, що 10 лютого 2015 року ПАТ «Укрсоцбанк» подано заяву про виправлення помилки у виконавчому документі.

17 лютого 2015 року ухвалою Київського районного суду м. Харкова виправлено помилки у виконавчих документах.

17 лютого 2015 року банк подав заяву про видачу виконавчих листів, однак не отримав їх та не мав можливість пред'явити у належний строк до виконавчої служби, у зв'язку з тим, що ОСОБА_1 27 лютого 2015 року подала апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції від 17 лютого 2015 року.

Зазначив, що 08 червня 2015 року банком вдруге подана заява про видачу виконавчих документів та лише 23 жовтня 2015 року отримано їх.

Вказав, що з незалежних від банку причин він не подав у строк виконавчі документи до виконання.

Просив поновити пропущений строк для подання виконавчих листів до виконання по справі № 2-814/08/18.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 09 листопада 2015 року заяву ПАТ «Укрсоцбанк» про поновлення строку пред'явлення до виконання виконавчих листів - задоволено, поновлено строк пред'явлення до виконання виконавчих листві по справі № 2-814/08/18 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості за договорами кредиту № 825/2-40/1/8-055, № 825/2-40/1/8-069 в загальній сумі 1146768,44 грн., а також судового збору в сумі 1700,00 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120,00 грн.

Не погоджуючись з ухвалою суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила ухвалу - скасувати. При цьому посилалася на неповне з'ясування судом обставин справи, що мають значення для справи, на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права. Вважала, що суд не надав належної оцінки доказам у справі, не звернув уваги на те, що вона не була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, у зв'язку з чим не могла подати свої заперечення та захищати свої права; судом невірно визнано причину пропуску строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання поважною; у банку було достатньо часу для звернення до виконавчої служби з заявою про пред'явлення виконавчих листів до виконання, а саме з 26 лютого 2011 року по 26 лютого 2015 року; значна сума за рішенням суду була нею сплачена добровільно, однак не зарахована банком в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, а обліковується на відкритих рахунках на її ім'я; на її чисельні заяви про переведення боргу в гривню банк не реагував та її клопотання не задовольнив.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно задовольнити, ухвалу суду - скасувати.

При цьому судова колегія виходить з наступного.

Задовольняючи заяву банку, суд першої інстанції виходив з того, що банк пропустив строк до виконання виконавчого документу з поважних причин.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що рішенням Київського районного суду м. Харкова від 25 лютого 2011 року стягнуто ОСОБА_1 на користь банку 1146768, 44 грн. заборгованості за кредитними договорами та 1820,00 грн. судових витрат; розстрочено виконання рішення суду щодо сплати заборгованості на 36 місяців: перший місяць - 31854, 99 грн.; наступні 35 місяців до сплати по 31854, 67 грн. та зазначено сплачувати не пізніше 10 числа наступного місяця суму, визначену попереднім місяцем після набрання рішення законної сили.

02 березня 2011 року, представники банку відповідно ОСОБА_2 та 08 серпня 2011 року ОСОБА_3 зверталися з заявою до суду про отримання виконавчих листів. 11 березня 2011 року 2 виконавчих листів отримала представник банку Морозова Т.С.

Виконавчі листи на виконання зазначеного рішення від 25 лютого 2011 року, видані представнику банку 19 серпня 2011 року. В них зазначено, що строк пред'явлення виконавчих листів до виконання 10 березня 2014 року.

19 січня 2015 року представник банку Медведєва О.Ю. звернулася до суду з заявою про видачу виконавчих листів та поновлення строку для пред'явлення їх до виконання, яку ухвалою суду від 11 лютого 2015 року за заявою банку залишено без розгляду.

11 лютого 2015 року банком подано заяву про виправлення помилки у виконавчих листах, яку ухвалою суду від 17 лютого 2015 року задоволено частково, виправлено помилку у виконавчому листі на суму 1146768,44 грн. та зазначено строк пред'явлення виконавчого листа до виконання до 26 лютого 2015 року; в решті заяви - відмовлено.

23 лютого 2015 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на зазначену ухвалу, яку ухвалою судді Апеляційного суду Харківської області від 14 квітня 2015 року - повернуто ОСОБА_1

Статтею 22 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року із змінами та доповненнями передбачено, що виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в такі строки: зокрема, інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Частиною 2 статті 24 зазначеного Закону передбачено, що стягувач, який пропустив строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред'явлення до суду, який видав виконавчий документ, якщо інше не передбачено законом.

Як вбачається з матеріалів справи банк неодноразово отримував виконавчі документи, в яких чітко було зазначено строк їх пред'явлення до виконання, однак до примусового виконання їх не надавав. Строк, встановлений судом в виконавчих документах неодноразово пропускав, у зв'язку з чим неодноразово звертався до суду з заявою про поновлення пропущенного строку пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Посилання представника банку на те, що він не звертався до виконавчої служби для примусового виконання судового рішення у зв'язку з тим, що ОСОБА_1 добровільно почала погашати заборгованість, що вона зверталася з апеляційною скаргою на ухвалу від 11 лютого 2015 року, тому строк пред'явлення виконавчих листів до примусового виконання пропущено з поважних причин є безпідставними.

Статтею 12 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року із змінами та доповненнями передбачено права та обов'язки сторін та інших учасників виконавчого провадження. Звертатися до виконавчої служби для примусового виконання судового рішення - це право стягувача. Зазначені банком причини, а саме дії боржника щодо добровільного погашення заборгованості, звернення з апеляційною скаргою на ухвалу від 11 лютого 2015 року, на які посилався представник банку, не пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для своєчасного звернення до виконавчої служби і не передбачені чинним законодавством.

Інших причин представник банку в суді апеляційної інстанції не надав.

Законним є рішення, яким суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених дослідженими в судовому засіданні доказами.

Згідно ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущений строк позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Ухвалюючи судове рішення, суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув та вдруге поновив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.2 ч.2 ст.307, п.3 ч.1 ст.312, ст.313, п.6 ч.1.ст.314, ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК України судова колегія

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 09 листопада 2015 року - скасувати в задоволенні заяви Публічному акціонерному товариству «Укрсоцбанк» - відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя Судді колегії