Справа № 545/2875/16-ц
Провадження № 2/545/1310/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" серпня 2016 р. Полтавський районний суд Полтавської області в складі :

головуючого судді Кіндяк І.С.

з участю секретаря Дзюбенко Р.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Гожулівської сільської ради Полтавського району , треті особи: ОСОБА_2, КП «Бюро технічної інвентаризації та містобудування Полтавського району», Сектор містобудування та архітектури Полтавської районної державної адміністрації, про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, що розташоване за адресою: Полтавська область, Полтавський район, с.Гожули, вул. Паркова, 1-б.

В судове засідання позивач не зявився попередньо надавши до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Від відповідача до суду надійшла письмова заява про розгляд справи без участі їх представника не заперечуючи проти задоволення позовних вимог.

Від представника третьої особи КП «БТІ та МБ Полтавського району» до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі не заперечуючи проти задоволення позовних вимог щодо визнання права власності, що ж стосується вимог про зобов»язання БТІ здійснити реєстрацію права власності, просив відмовити за безпідставністю.

Від третіх осіб: ОСОБА_2 та Сектору містобудування та архітектури Полтавської РДА до суду надійшли заяви про розгляд справи без їх участі.

Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України, при визнанні відповідачем позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав:

Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що позивачу, - ОСОБА_1 на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0, 0634 га, яка розташована по вул. Парковій, 1-б в с. Гожули Полтавського району та області, що підтверджується свідоцтвом про право власності (а.с.4).

Також встановлено, що на вказаній земельній ділянці в період 2009-2016 років позивач ОСОБА_1 самочинно збудував торговельно-побутовий комплекс, який складається з торгівельно-побутової будівлі та бані.

Згідно Розпорядження голови Полтавської районної державної адміністрації N9 273 від 21.04.2008 року, було надано дозвіл на будівництво торговельно - побутового комплексу по вул. Ульянова ( на даний час Паркова ) в с. Гожули Полтавського району (а.с.6).

Після закінчення будівництва в грудні 2015 року в секторі містобудування та архітектури Полтавської РДА позивач, отримав висновок про те, що розміщення нежитлової будівлі на земельній ділянці по вул. Ульянова, 1-б ( вул.Паркова нова адреса) в с. Гожули Полтавського району відповідає ДБН 360-92 «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень у частині місця розташування будівель та споруд в межах ділянки землекористування відносно прилеглих земельних ділянок, будівель і споруд.

Позивачем з метою підготовки необхідної документації для узаконення самочинного будівництва замовлено звіт про проведення технічного обстеження нежитлової будівлі, за результатами якої встановлено можливість його надійної та безпечної експлуатації. Звіт від 15.12.2015р.(а.с. 9-26)

Також встановлено, що позивачем 19.05.2016 року було виготовлено технічний паспорт на громадські будинки по вул. Парковій, 1-б в с. Гожули Полтавського району Полтавської області, відповідно до якого торгівельно-побутова будівля складається із двох поверхів:1-й поверх - А-2, А1-1,а1,Б-1; 2-й поверх - А-2,а та бані Б-1 (а.с. 27-34).

На даний час позивач має намір для реалізації свого права, а саме узаконити самочинно побудоване нерухоме майно по вул. Парковій, 1-б в с. Гожули Полтавського району Полтавської області.

Самочинним будівництвом вважається житловий будинок, будівля споруда, інше нерухоме майно, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Отже, судом встановлено факт того, що в діях позивач ОСОБА_1 при здійсненні самочинного будівництва вбачаються порушення, які полягають в не отриманні останнім дозволу на виконання будівельних робіт передбачених ст., ст. 34, 37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011р., однак суд вважає, що дана обставина не позбавляє його права звернення до суду з позовом про визнання за ним права власності на збудований обєкт, так як згідно звіт про проведення технічного обстеження нежитлової будівлі, за результатами якої встановлено можливість її надійної та безпечної експлуатації.

Згідно ст. 3 ЦК України, із змісту якої випливає неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та іншими законами.

Відповідно ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку про те, що позивач позбавлений можливості встановити своє право власності на належне йому нерухоме майно, у загальному порядку, окрім судового.

Статтею 331 ЦК України передбачено, що право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

Згідно статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до положень ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку про те, що позивач позбавлений можливості встановити своє право власності на належне йому нерухоме майно, у загальному порядку, окрім судового, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання права власності на самочинне будівництво є обґрунтованими та таким, що підлягають задоволенню, що стосується заявлених вимог про зобовязання КП «БТІ та МБ Полтавського району» зареєструвати його право власності на майно, то в цій частині вимог, - слід відмовити як помилкове зазначене.

На підставі вкладеного та керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 208-218, 292 ЦПК України, ст.ст. 3, 15, 16,319, 328, 331, 367, 392 ЦК України, ст.ст. 34, 37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Гожулівської сільської ради Полтавського району , треті особи: ОСОБА_2, КП «Бюро технічної інвентаризації та містобудування Полтавського району», Сектор містобудування та архітектури Полтавської районної державної адміністрації, про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1, право власності на громадські будинки, що розташовані за адресою: с. Гожули, вул. Паркова, 1-б, Полтавського району Полтавської області та згідно технічного паспорта від 19 травня 2016 року складаються із:

Торгівельно-побутова будівля - А-2, А1-1, а1, А-2, а, включає:

- 1-поверх А-2, А1-1, а1: перукарня пл. 20,4кв.м, торгівельна зала пл. 17,1 кв.м, торгівельна зала пл. 20,4 кв.м., торгівельна зала пл. 36,6 кв.м, топочна пл. 15,9 кв.м, хол пл. 22,6 кв.м., вбиральня л. 1,4 кв.м, перукарня пл. 12,2 кв.м.;

- 2-й поверх, А-2, а: сходи пл. 3,7 кв.м, банкетна зала пл. 58,8 кв.м, кімната відпочинку пл.12,4 кв.м, кімната відпочинку пл. 20,1 кв.м, коридор пл. 3,6 кв.м.

Баня Б-1 включає: тамбур пл. 3,1 кв.м, кімната відпочинку пл. 30,9 кв.м, сауна пл.5.2 кв.м, коридор пл. 4.8 кв.м, коридор пл. 4.9 кв.м, сауна пл. 5.3 кв.м, кімната відпочинку пл. 28,8 кв.м, тамбур пл. 3,3 кв.м, вбиральня пл. 1,6 кв.м, топочна пл. 10,7 кв.м, вбиральня пл. 1,4 кв.м.

В іншій частині позовних вимог, відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня його проголошення, якщо рішення було ухвалено без участі особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Полтавського районного суду І.С. Кіндяк