Справа №173/404/16-ц
Провадження №2/173/354/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2016 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючої судді Петрюк Т.М.

При секретарі Рудовій Л.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Верхньодніпровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області про визнання права власності в порядку спадкування -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулась позивач ОСОБА_1С, з позовом про визнання права власності в порядку спадкування до відповідача ОСОБА_2 сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області згідно якої просить визнати дійсним договір від 17 листопада 2004 року, укладений між ОСОБА_3, ОСОБА_4, та нею про розподіл спадкового майна після смерті спадкоємця ОСОБА_5, посвідчений нотаріусом другої Дніпродзержинської нотаріальної контори Дніпропетровської області 17.11.2004 року за реєстровим номером № 2416 , визнати за нею право власності на ? частину садиби по вул. Кобзаря , 27 в с. Криничики Верхньодніпровського району Дніпропетровської області на підставі договору про розподіл спадкового майна від 17.11.2004 року та визнати за нею право власності на ? частину садиби по вул. Кобзаря , 27 в с. Криничики Верхньодніпровського району Дніпропетровської області в порядку спадкування за законом після смерті її матері ОСОБА_4, яка померла 19.01.2016 року посилаючись на наступне.

24.03.2004 року помер її батько ОСОБА_5. Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, а саме ? частку квартири № 71 по вул. Леніна в м. Вільногірську Дніпропетровської області, на садибу по вул. Кобзаря, 37 в с. Криничики Верхньодніпровського району Дніпропетровської області.

Спадкоємцями першої черги за законом на час смерті батька були: вона, її брат ОСОБА_3, та їх мати (дружина померлого) ОСОБА_4,

Всі вони подали заяви про прийняття спадщини у встановлений строк до нотаріуса другої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори та отримали свідоцтва про право на спадщину зазначеного майна в рівних частках.

17 листопада 2004 року між нею, братом та матір'ю було укладено договір про розподіл спадкового майна, посвідченого другою Дніпродзержинською нотаріальною конторою Дніпропетровської області від 17.11.2004 року за реєстровим № 2416.

У відповідності з умовами договору вони розділили між собою майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_5, згідно якого ОСОБА_5 В,С,. перейшло право власності на ? частину квартири № 71 по вул. Леніна в м . Вільногріську Дніпропетровської області, а їй з матір'ю перейшло право власності на садибу, розташовану вул. Кобзаря , 27 в с. Криничики Верхньодніпровського району Дніпропетровської області в рівних частинах за кожною.

19 січня 2016 року її мати ОСОБА_4, померла.

Після смерті матері відкрилась спадщина на спадкове майно, в тому числі на ? частину садиби, розташовану по вул. Кобзаря , 27 в с. Криничики Верхньодніпровського району Дніпропетровської області.

Зазначене майно належало її матері на підставі вищезазначеного договору про розподіл спадкового майна

17.02.2016 року вона звернувся до державного нотаріуса Вільногірської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Після вивчення її документів нотаріус повідомила, що в подальшому відмовить їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері, оскільки на наданих нею екземплярах зазначеного договору про розподіл спадкового майна відсутня печатка та підпис нотаріуса, який його посвідчив, що є порушення встановленої законодавством вимоги щодо обов'язкового нотаріального посвідчення таких договорів, тому це, що й стало підставою звернення до суду.

В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали, давши пояснення фактично установлені матеріалами справи. Також позивач пояснила, що на даний час після матері будь-яких інших спадкоємців немає. Але відсутність на договорі про розподіл спадкового майна печатки та підпису нотаріуса перешкоджає їй оформити свої спадкові права через нотаріуса.

Відповідач - представник ОСОБА_2 сільської ради в судове засідання не з'явився, подавши заяву про слухання справи у його відсутність. Будь яких заперечень з приводу задоволення позовних вимог суду не надав.

Вислухавши осіб, що приймали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково за наступними підставами: судом встановлено, що 24.03.2004 року помер батько позивачки ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Після смерті батька відкрилась спадщина на належне йому майно, а саме ? частку квартири № 71 по вул. Леніна в м. Вільногірську Дніпропетровської області, на садибу по вул. Кобзаря, 37 в с. Криничики Верхньодніпровського району Дніпропетровської області.

Спадкоємцями першої черги за законом на час смерті батька були: позивачка, її брат ОСОБА_3, та їх мати (дружина померлого) ОСОБА_4

Всі вони подали заяви про прийняття спадщини у встановлений строк до нотаріуса другої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори та отримали свідоцтва про право на спадщину зазначеного майна в рівних частках.

17 листопада 2004 року між позивачем , братом позивача та їх матір'ю було укладено договір про розподіл спадкового майна, посвідченого другою Дніпродзержинською нотаріальною конторою Дніпропетровської області від 17.11.2004 року за реєстровим № 2416.

У відповідності з умовами договору позивач, її брат та мати розділили між собою майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_5, згідно якого ОСОБА_5 В,С,. перейшло право власності на ? частину квартири № 71 по вул. Леніна в м . Вільногріську Дніпропетровської області, а позивачці та її матері перейшло право власності на садибу, розташовану вул. Кобзаря , 27 в с. Криничики Верхньодніпровського району Дніпропетровської області в рівних частинах за кожною. Право власності за матір'ю позивачки та за нею на ? частину садиби, розташованої вул. Кобзаря , 27 в с. Криничики Верхньодніпровського району Дніпропетровської області було зареєстроване в органі, що здійснює реєстрацію речових прав, а саме КП «Верхньодніпровське БТІ», що підтверджується ви тягами про реєстрацію права власності на ? частину домоволодіння за адресою: вул. Кобзаря , 27 в с. Криничики Верхньодніпровського району Дніпропетровської області за ОСОБА_4 Я,Ю та ОСОБА_1

19 січня 2016 року мати позивачки ОСОБА_4, померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть.

Після смерті матері відкрилась спадщина на спадкове майно, в тому числі на ? частину садиби, розташовану по вул. Кобзаря , 27 в с. Криничики Верхньодніпровського району Дніпропетровської області,я ке належало матері позивачки на підставі вищезазначеного договору про розподіл спадкового майна

17.02.2016 року позивач звернувся до державного нотаріуса Вільногірської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Після вивчення її документів нотаріус повідомила, що в подальшому відмовить їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері, оскільки на наданих нею екземплярах зазначеного договору про розподіл спадкового майна відсутня печатка та підпис нотаріуса, який його посвідчив, що є порушення встановленої законодавством вимоги щодо обов'язкового нотаріального посвідчення таких договорів.

Суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в частині визнання дійсним договору від 17 листопада 2004 року, укладений між ОСОБА_3, ОСОБА_4, та нею про розподіл спадкового майна після смерті спадкоємця ОСОБА_5, посвідчений нотаріусом другої Дніпродзержинської нотаріальної контори Дніпропетровської області 17.11.2004 року за реєстровим номером № 2416. Так як на підставі цього договору за спадкоємцями ОСОБА_4Я ,. та позивачкою було зареєстроване право власності на ? частину домоволодіння, розташованою за вищевказаною адресою, за кожною.

Крім того з пояснень позивача судом встановлено, що в 2007 році помер брат позивачки і після його смерті було заведено спадкову справу за заявою їх матері. В спадковій справі був договір про розподіл спадкового майна, укладений між ними, оформлений належним чином та їх матері було видане свідоцтво про право на спадщину

після смерті сина.

Також суд вважає за потрібне визнати за позивачкою право власності на спадковий будинок, розташований за адресою: вул. Кобзаря , 27 в с. Криничики Верхньодніпровського району Дніпропетровської області в цілому, зурахуванням належної позиваці ? частки ви ходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК - право власності вважається набутим правомірним, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обв'язків ( спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Судом встановлено, що відповідно до договору про розподіл спадкового майна від 17 листопада 2004 року, укладений між ОСОБА_3, ОСОБА_4Я,, та нею про розподіл спадкового майна після смерті спадкоємця ОСОБА_5, посвідчений нотаріусом другої Дніпродзержинської нотаріальної контори Дніпропетровської області 17.11.2004 року за реєстровим номером № 2416. За спадкоємцем ОСОБА_4Я ,. та позивачкою в рівних частинах було визнано право власності на зазначене домоволодіння. Право власності на 1/ 2 частину зазначеного домоволодіння зареєстроване як за позивачкою, так і за її матір'ю, як спадкоємцями після смерті батька.

За таких обставин суд вважає, що у позивачки та у її матері виникло право власності за кожною на 1/ 2 частину домоволодіння, розташованого за адресою: вул. Кобзаря , 27 в с. Криничики Верхньодніпровського району Дніпропетровської області

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1268, 1269 ЦК України спадкоємці за законом чи за заповітом мають право прийняти спадщину або не прийняти її.

Судом встановлено, що позивач є донькою померлої ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про народження, тому вона є спадкоємцем першої черги.

Станом на день винесення рішення по справі сплинув шестимісячний строк для подання заяв про прийняття спадщини.

Згідно постанови держаного нотаріуса Вільногірської державної нотаріальної контори від 25.07.2016 року позивачці ОСОБА_6Я ., відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв'язку з відсутністю правоустановлюючого документа на домоволодіння

Інших спадкоємців судом не встановлено.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає за можливе визнати за спадкоємцем позивачем ОСОБА_1, право власності в порядку спадкування за законом на садибний житловий будинок в цілому загальною площею 33.8 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: вул. Кобзаря, 37 в с. Кринички Верхньодніпровського району Дніпропетровської області після смерті матері ОСОБА_4, померлої 19.01.2016 року. Так як суд ви знає за позивачкою право власності на вищезазначений будинок в цілому, то вважає недоцільним задовольняти позовні вимоги, щодо визнання за нею право власності на ? частину даного домоволодіння за договором про розподіл садкового майна від 17.11.2014 року, так як судом визнаний даний договір дійсним та право власності за нею на ? частину даного домоволодіння зареєстроване..

Понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1967.92 грн., суд вважає за можливе покласти на позивача, так як судом не встановлено вини відповідача, щодо порушення прав позивача, а необхідність звернення до суду виникла в зв'язку з недотриманням порядку оформлення права власності на спадкове майно спадкодавцем.

Керуючись ст. 10, 60,212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити частково.

Визнати дійсним договір від 17 листопада 2004, укладений між ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_1 про розподіл спадкового майна після смерті спадкоємця ОСОБА_5, посвідчений нотаріусом другої Дніпродзержинської нотаріальної контори Дніпропетровської області 17.11.2004 року за реєстровим № 2416

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованою за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2 ІПН НОМЕР_1 право власності в порядку спадкування за законом на садибний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: вул. Кобзаря, 37 в с. Кринички Верхньодніпровського району Дніпропетровської області після смерті матері ОСОБА_4, померлої 19.01.2016 року.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити

Витрати по сплаті судового збору в сумі 1967.92 грн. покласти на позивача ОСОБА_1

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 10 днів з моменту його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги до Верхньодніпровського районного суду. Особи, які приймали участь у розгляді справи, але не були присутні підчас проголошення судового рішення мають право подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з моменту отримання копії рішення.

Рішення набирає чинності після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо така скарга не подавалась. У випадку подання апеляційної скарги, рішення суду набирає чинності після розгляду справи судом апеляційної інстанції, якщо не було скасоване не або змінене.

Суддя Петрюк Т.М