Справа № 182/2407/16-ц
Провадження № 2/0182/2460/2016
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

25.08.2016 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Багрової А.Г.

за участю секретаря Снєгульської В.М.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

співвідповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нікополя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, співвідповідача ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась з позовом до ОСОБА_2 та просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями за адресою Нікопольський район, с. Чкалове, вулиця Шевченка, буд. 13, загальною площею 55,5 кв.м., житловою площею 22,9 кв.м.( Літ.А), сарай (літ А1), сені (літ а), сарай (літ Б), уборна (літ В) у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлого 13.12.2004 року.

В обґрунтування позову послалась на те, що вона прийняла спадщину після смерті батька ОСОБА_4 за заповітом. Житловий будинок №13 по вулиці Шевченка в с. Чкалове Нікопольського району не був охоплений заповітом. Відповідач ОСОБА_2 є її рідною сестрою, однак не бажає приймати спадщину після смерті батька. Мати ОСОБА_5 померла 01.10.2009 року. Інших спадкоємців немає. Нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з тим, що батько ОСОБА_4 не зареєстрував право власності на цей житловий будинок за свого життя у Нікопольському БТІ.

В судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні проти позову не заперечувала.

Співвідповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні про задоволення позову не заперечував.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до статті 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до статті 1222 ЦК України передбачено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Стаття 1233 ЦК України визначає, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Стаття 1235 ЦК України визначає, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до статті 1236 ЦК України передбачено, що заповідач має право охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини.

Відповідно до статті 1245 передбачено, що частина спадщини, що не охоплена заповітом, спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах. До числа цих спадкоємців входять також спадкоємці за законом, яким інша частина спадщини була передана за заповітом.

Стаття 1258 ЦК України визначає, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Стаття 1267 ЦКУ встановлює, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Відповідно до статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Стаття 1269 ЦК України передбачає, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Відповідно до статті 1273 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною. Відмова від прийняття спадщини може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття.

Статтею 1274 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за заповітом. Спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Спадкоємець має право відмовитися від частки у спадщині спадкоємця, який відмовився від спадщини на його користь.

Відповідно до статті 1275 ЦК України передбачено, що якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за заповітом, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за заповітом і розподіляється між ними порівну. Якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за законом з тієї черги, яка має право на спадкування, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за законом тієї ж черги і розподіляється між ними порівну. Положення цієї статті не застосовуються, якщо спадкоємець відмовився від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця, а також коли заповідач підпризначив іншого спадкоємця. Відмова спадкоємця за заповітом від прийняття спадщини не позбавляє його права на спадкування за законом.

Статтею 1278 ЦК України передбачено, що частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними.

В судовому засіданні встановлено, що 13.12.2004 року помер ОСОБА_4, який до дня смерті був зареєстрований та проживав за адресою нікопольський арйон, с. Чкалове, вул.. К.Маркса, 130.( а.с. 13)

Після смерті ОСОБА_4 залишилась спадщина, що складається з житлового будинку з надвірними будівлями розташований в с. Чкалове, вул. К.Маркса, 130, земельна ділянка розміром 0,25 га, ощадна книжка рахунок 2600, ощадна книжка рахунок 91551464, сертифікат на земельну частку (пай) серії ДП №0289876. виданий 20.12.2000 року, майновий пай №457 від 11.04.2000 року, житлового будинку з надвірними будівлями за адресою Нікопольський район, с. Чкалове, вулиця Шевченка, буд. 13.

За свого життя ОСОБА_4 склав заповіт та зробив розпорядження, що житловий будинок з надвірними будівлями розташований в с. Чкалове, вул. К.Маркса, 130, земельна ділянка розміром 0,25 га, ощадна книжка рахунок 2600, ощадна книжка рахунок 91551464 заповідає ОСОБА_1, а сертифікат на земельну частку (пай) серії ДП №0289876. виданий 20.12.2000 року, майновий пай №457 від 11.04.2000 року заповідає ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_1.( а.с. 76)

Житловий будинок з надвірними будівлями за адресою Нікопольський район, с. Чкалове, вулиця Шевченка, буд. 13 не охоплений заповітом.

Як вбачається з матеріалів справи спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняли ОСОБА_1 та ОСОБА_3. ( а.с. 70,74)

ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_7 відмовились від прийняття спадщини на користь ОСОБА_3( а.с.71-73)

ОСОБА_5, дружина померлого ОСОБА_4, відмовилась від прийняття спадщини на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ( а.с.75)

ОСОБА_1 отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом та звернулась із заявою до нотаріуса про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на частину спадщини, що не охоплена заповітом. Державний нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки ОСОБА_1 було надано нотаріусу лише Рішення Нікопольського районного народного суду Дніпропетровської області від 30.08.1985 року про визнання за ОСОБА_4 права власності на житловий будинок 13 по вулиці Шевченка в с. Чкалове, однак померлим за свого життя не було зареєстроване право власності в Нікопольському БТІ ( а.с.6, 21)

Враховуючи вище викладене, в судовому засіданні встановлено, що спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_4 є його дружина ОСОБА_5 та діти ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_1.

Оскільки житловий будинок з надвірними будівлями за адресою Нікопольський район, с. Чкалове, вулиця Шевченка, буд. 13 не охоплений заповітом, то він спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах.

Враховуючи, що двоє спадкоємців після смерті ОСОБА_4 прийняли спадщину, а інші чотири відмовились від своєї частки у спадщині на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_3, то враховуючи, що частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними: ОСОБА_1 отримала у порядку спадкування за законом право на 1/4 частину житлового будинку з надвірними будівлями за адресою Нікопольський район, с. Чкалове, вулиця Шевченка, буд. 13, який не охоплений заповітом( 1/6 ч ( частка ОСОБА_1 за законом) + 1/12 ( половина 1/6 частини внаслідок відмови ОСОБА_5А.) = 2/12 +1/12=3/12=1/4), а ОСОБА_3 3/4 частини житлового будинку з надвірними будівлями за адресою Нікопольський район, с. Чкалове, вулиця Шевченка, буд. 13. ( 1/6 (частка ОСОБА_3 за законом) + 1/6 (частка внаслідок відмови ОСОБА_6) + 1/6 (частка внаслідок відмови ОСОБА_2) + 1/6 (частка внаслідок відмови ОСОБА_7) + 1/12 ( половина 1/6 частини внаслідок відмови ОСОБА_5А.) = 4/6 +1/12=8/12 + 1/12 = 9/12 =3/4).

Враховуючи вище викладене, суд дійшов до висновку, що позовна заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково, з урахуванням прав всіх спадкоємців щодо цієї частини спадщини та їх відмови від спадщини на користь іншого спадкоємця ОСОБА_3.

Керуючись ст.ст. 11,15,16,1216-1218, 1222, 1223, 1233, 1235, 1236, 1245, 1258, 1261, 1268, 1269, 1273,1274,1275,1278 ЦК України , ст.ст. 10,11, 57-60, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частину житлового будинку з надвірними будівлями за адресою Нікопольський район, с. Чкалове, вулиця Шевченка, буд. 13, загальною площею 55,5 кв.м., житловою площею 22,9 кв.м.( Літ.А), сарай (літ А1), сені (літ а), сарай (літ Б), уборна (літ В) у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлого 13.12.2004 року.

На рішення може бути подана апеляція до апеляційного суду Дніпропетровської області ( м. Кривий Ріг) протягом десяти днів з дня його оголошення через Нікопольський міськрайонний суд.

Суддя: ОСОБА_8