Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 323/2239/15 Головуючий у 1 інстанції: Мінаєв М.М.
№ провадження 22-ц/778/1935/16 Суддя-доповідач: ОСОБА_1В
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

„11 серпня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Савченко О.В.

суддів: Кочеткової І.В., Маловічко С.В.

при секретарі: Остащенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 10 лютого 2016 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2014 року ТОВ «Кредитні ініціативи» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В позові зазначалось, що 30 квітня 2008 року між ТОВ «ПростоФінанс» (правонаступником якого є позивач) та відповідачем було укладено кредитний договір № 2, за умовами якого відповідач отримав кредит у сумі 103000,00 грн., з кінцевим терміном повернення до 10 травня 2013 року. За додатковою угодою від 11.09.2009 року строк повернення кредиту змінений до 10 травня 2015 року.

Посилаючись на те, що відповідач свої зобовязання належним чином не виконує, а тому станом на 10 квітня 2015 року у нього утворилась заборгованість за тілом кредиту в сумі 76551,27 грн., по відсотках 59307,56 грн., заборгованість за комісією 5459,00 грн. та штраф 22525,36 грн., позивач просив стягнути з ОСОБА_2 вказану суму заборгованості та судові витрати.

Рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 10 лютого 2016 року у позові Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ТОВ «Кредитні ініціативи», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове , яким задовольнити позовні вимоги ТОВ «Кредитні ініціативи» у повному обсязі.

У засідання апеляційного суду належним чином повідомлені про час і місце слухання справи представник ТОВ «Кредитні ініціативи», а також ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 не явились, тому в порядку ч.2 ст. 305 ЦПК України справа розглядається за їх відсутності.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам ухвалене по справі рішення в повній мірі не відповідає.

Судом встановлено, що 30 квітня 2008 року між ТОВ «ПростоФінанс» ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 2, за умовами якого відповідач для оплати автотранспортного засобу марки FUKA0012 CHERY СА Tiggо отримав кредит у сумі 103000,00 грн., зі сплатою 12,5% річних від непогашеної суми кредиту, з кінцевим терміном повернення до 10 травня 2013 року. За додатковою угодою від 11.09.2009 року строк повернення кредиту змінений до 10 травня 2015 року(а.с.5-10).

В забезпечення виконання зобовязань за договором 30.04.2008 року між сторонами кредитного договору був укладений договір застави транспортного засобу, за умовами якого ОСОБА_2 передав у заставу вказаний автомобіль, заставною вартістю 103 000 грн.

18.05.2012 року між ТОВ „Кредитні ініціативи та ТОВ „Просто Фінанс було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, за умовами якого ТОВ „Просто Фінанс передало ТОВ „Кредитні ініціативи права вимоги до кредитних договорів, укладених між ТОВ „Просто Фінанс та фізичними особами.

У звязку із продажем кредитного портфелю 25.05.2012 року між ТОВ „Кредитні ініціативи та ТОВ „Просто Фінанси було укладено договір про відступлення прав за договорами забезпечення, за умовами якого продавець відступив покупцю права вимоги по всім забезпеченням кредитного портфелю.

Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 23.04.2013 року, що набрало законної сили 06.05.2013 року, було задоволено позов ТОВ „Кредитні ініціативи до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 30.04.2008 року у розмірі 109532 грн. 19 коп. шляхом звернення стягнення на предмет застави транспортний засіб CHERY Tiggо у спосіб надання ТОВ „Кредитні ініціативи прав від імені ОСОБА_2 укладати договір купівлі-продажу вказаного автомобіля, за ціною, встановленою за згодою між заставодавцем та заставодержателем, а за відсутності згоди - на підставі оцінки майна субєктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна(60-63).

Виданий на підставі вказаного рішення виконавчий лист перебував на примусовому виконанні у відділі ДВС Оріхівського районного управління юстиції, 25.03.2015 року до відділу надійшов звіт про оцінку транспортного засобу, вартість якого була визначена оцінювачем у розмірі 138513 грн.(а.с.66).

У квітні 2015 року заставний автомобіль був переданий ТОВ „Кредитні ініціативи для реалізації.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд послався на те, що у звязку із реалізацією заставного майна в порядку виконанням рішення Деснянського районного суду м. Києва від 23.04.2013 року, позивач не довів, що зобовязання ОСОБА_2 за кредитним договором не припинилися.

З таким висновком в повній мірі погодитися не можна, оскільки суд дійшов його з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Згідно ч.4 ст. 10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи: розяснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обовязки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Розглядаючи справу по суті, суд у порушення ст.ст. 212-214 ЦПК України зазначені вимоги не врахував. Задовольнивши клопотання відповідача щодо витребування доказів про обсяг задоволених за рахунок реалізації автомобіля зобовязань ОСОБА_2, заходів до належного виконання постановленої з цього питання ухвали від 23.12.2015 року не прийняв, відомості про суму погашеної в рахунок реалізованого автомобіля заборгованості та про її залишок не витребував і їх не досліджував.

В результаті фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, судом належним чином встановлені не були, а тому ухвалене по справі рішення про відмову у задоволенні позову ТОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_2 у повному обсязі у звязку з його безпідставністю не можна визнати законним та обґрунтованим. і відповідно до п.1 ч.1 ст. 309 ЦПК України воно підлягає скасуванню.

Згідно зі ст. 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати кредитні кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредитні кошти та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч.1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обовязки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

За змістом ст.ст. 525, 526 ЦК України зобовязання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається.

Виходячи із системного аналізу ст.ст. 525,526, 599, 611 ЦК України, змісту кредитного договору, слід дійти висновку про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобовязання і не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України.

Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року у справі за № 6-1206 цс15, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися судами загальної юрисдикції.

В обґрунтування заявленого у липні 2015 року позову про стягнення заборгованості у звязку з неналежним виконанням ОСОБА_2 грошових зобовязань за кредитним договором від 30.04.2008 року, позивач надав детальний розрахунок розміру заборгованості станом на 10 квітня 2015 року(а.с.37), відповідно до якого на вказану дату заборгованість складала 163843, 19 грн., з яких за тілом кредиту - 76551,27 грн., по відсотках 59307,56 грн., заборгованість за комісією 5459,00 грн., штраф 22525,36 грн.(а.с.37).

При цьому, згідно з матеріалами справи, станом на липень 2015 року рішення Деснянського районного суду м. Києва від 23.04.2013 року про звернення стягнення на заставне майно в рахунок погашення заборгованості відповідно до договору застави від 30.04.2008 року, який був похідним від кредитного договору, виконано не було, отже правовідносини між сторонами кредитного договору станом на 10 квітня 2015 року припиненими не були і від відповідальності за невиконання грошового зобовязання боржник не звільнявся, як і позивач не був позбавлений права на отримання штрафних санкцій.

Як вбачається із наданого ТОВ «Кредитні ініціативи» апеляційному суду розрахунку заборгованості, за рахунок реалізації предмета застави 11.08.2015 року була частково погашена заборгованість на суму 104 355 грн. 82 коп.(а.с.132), з яких погашалась заборгованості з комісії, з відсотків та за тілом кредиту.

При цьому заборгованість за тілом кредиту, яка становила 76551,27 грн., була погашена частково, на суму 34962,37 коп., її залишок становить 42015, 08 грн., заборгованість з нарахованих процентів погашена на суму 63949, 63 грн., її залишок становить 426, 18 грн. Доказів на спростування того, що заборгованість не була повністю погашена за рахунок коштів від реалізації заставного автомобіля, не надано, у зв»язку з чим рішення суду в частині відмови у задоволенні вимог ТОВ «Кредитні ініціативи» щодо стягнення заборгованості за тілом кредиту на суму 42015, 08 грн. та заборгованості по відсоткам на суму 426, 18 грн. підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення, яким зазначені вимоги підлягають задоволенню, оскільки є доведеними.

Стосовно вимог ТОВ «Кредитні ініціативи» в іншій частині, зокрема, щодо стягнення з ОСОБА_2 решти суми заборгованості за тілом кредиту та за відсоткам, а також в частині вимог про стягнення заборгованості з комісії та суми штрафу, то вони задоволенню не підлягають, оскільки доказів на підтвердження того, що зобов»язання відповідача по сплаті зазначених сум у зв»язку з реалізацією заставного майна не припинилися, по справі не надано і представлений позивачем розрахунок залишку заборгованості після реалізації заставного майна таких даних не містить.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору у сумі 3267, 43 грн. у зв»язку з частковим задоволенням позову ТОВ «Кредитні ініціативи» підлягають стягненню з ОСОБА_2 пропорційно задоволеним вимогам, у сумі 837, 88 грн.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 314, 317 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» задовольнити частково.

Рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 10 лютого 2016 року по даній справі скасувати та ухвалити нове, яким позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи»(, п/р 2001 в ПАТ „Альфа-Банк, МФО 300346) заборгованість за кредитним договором від 30.04.2008 року у сумі 42015 грн. 08 коп., з яких 41588 грн. 90 коп. заборгованість за тілом кредиту, 426 грн. 18 коп. заборгованість по відсоткам, а також стягнути судові витрати зі сплати судового збору у сумі 837 грн. 88 коп.

В задоволенні решти вимог - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: