У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ступак О.В., розглянувши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Норма» на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 01 серпня 2016 року та додаткове рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 05 серпня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Норма» про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності, та за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Норма» до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно,

в с т а н о в и в :

У січні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати дійсним укладений 03 вересня 2014 року між ним і ТОВ «Норма» попередній договір купівлі-продажу нерухомого майна - комплексу будівель та споруд, що розташований по АДРЕСА_1, який складається із: гаража літ. «А-1», загальною площею 41,6 кв. м, прохідної літ. «Б-1», загальною площею 5,6 кв. м, гаража літ. «В-1», загальною площею 48,7 кв. м, навісу літ. «Г-1», загальною площею 48,0 кв. м, навісу літ. «Д-1», загальною площею 139,7 кв. м, воріт № 1, огорожі № 2, воріт № 3, хвіртки № 4, тротуару літ. «І», що знаходиться на земельній ділянці площею 287,0 кв. м, та визнати за ним право власності на зазначене майно, посилаючись на те, що 03 вересня 2014 року між ним і власником спірного майна - ТОВ «Норма» було укладено попередній договір купівлі-продажу цього майна з визначенням нотаріального посвідчення договору 23 грудня 2014 року, при цьому сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, але договір нотаріально посвідчений не був.

ТОВ «Норма» позов ОСОБА_2 не визнало і пред'явило до нього зустрічний позов з тих підстав, що воно є власником спірного майна на підставі договору купівлі-продажу № 03Д від 18 травня 2009 року та акту приймання-передачі до договору, а 03 вересня 2014 року між ним та ОСОБА_2 було укладено попередній договір купівлі-продажу цього майна, при підписанні якого ними було визначено строк його укладення і нотаріального посвідчення - 23 грудня 2014 року, але у цей строк покупець не виконав умови переднього договору, не сплатив повну вартість предмету договору і не з'явиться до нотаріальної контори для нотаріального посвідчення договору, у зв'язку з чим ТОВ «Норма» просило суд визнати вказаний попередній договір купівлі - продажу спірного нерухомого майна припиненим та визнати за ним право власності на нього.

Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 27 травня 2015 року позовні вимоги ТОВ «Норма» до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно задоволені та вирішено питання про розподіл судових витрат по справі, а в задоволенні позову ОСОБА_2 до ТОВ «Норма» про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності відмовлено.

Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 15 жовтня 2015 року в описовій та резолютивній частині рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 27 травня 2015 року виправлено описку.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 01 серпня 2016 року рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 27 травня 2015 року та ухвала Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 15 жовтня 2015 року в частині визнання за ТОВ «Норма» права власності на комплекс будівель та споруд, розташованих за адресою: АДРЕСА_1, який складається з гаража літ. «А-1», загальною площею 41,6 кв. м, гаража літ. «В-1», загальною площею 48,7 кв. м, навісу літ. «Г-1», загальною площею 48,0 кв. м, навісу літ. «Д-1», загальною площею 139,7 кв. м, воріт № 1, огорожі № 2, воріт № 3, хвіртки № 4, тротуару літ. «І», які знаходиться на земельній ділянці площею 287,0 кв. м, та стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Норма» судового збору в розмірі 400 грн скасовано. В задоволенні зустрічного позову ТОВ «Норма» до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно відмовлено.

Додатковим рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 05 серпня 2016 року рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 27 травня 2015 року в частині визнання припиненим попереднього договору купівлі - продажу нерухомого майна комплексу будівель та споруд, розташованого по АДРЕСА_1, укладеного між ОСОБА_2 та ТОВ «Норма» 03 вересня 2014 року скасовано.

Вирішено питання про судові витрати.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 05 серпня 2016 року в додаткове рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 05 серпня 2016 року внесено виправлення.

У касаційній скарзі ТОВ «Норма» просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення і ухвалу суду першої інстанції, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням апеляційним судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити, оскільки із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Переданням майна вважається вручення його набувачеві або перевізникові, організації зв'язку тощо для відправлення, пересилання набувачеві майна, відчуженого без зобов'язання доставки. До передання майна прирівнюється вручення коносамента або іншого товарно-розпорядчого документа на майно. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності, а тому зустрічні позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ч. 1 ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором.

Вирішуючи спір, апеляційний суд, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. ст. 212, 303, 304 ЦПК України, а також, обставини справи, правильно виходив із того, що задовольняючи позов ТОВ «Норма» суд першої інстанції не врахував, що за змістом ч. 3 ст. 635 ЦК України встановлене попереднім договором зобов'язання припиняється, якщо основний договір не укладений протягом встановленого попереднім договором строку, тобто додаткового визнання його припиненим за рішенням суду немає необхідності, а комплекс будівель та споруд по АДРЕСА_1 належить ТОВ «Норма» на праві власності за договором купівлі-продажу від 18 травня 2009 року № 03Д, який у встановленому законом порядку недійсним не визнаний і ніким не оспорений, тому саме по собі оспорення ОСОБА_2 права власності ТОВ «Норма» на вказане майно у зв'язку з укладанням між ними 03 вересня 2014 року попереднього договору купівлі-продажу спірного майна не може бути достатньою підставою для додаткового визнання за цією особою права власності на нього за судовим рішенням при відсутності інших передбачених законом підстав.

Ухвалюючи рішення у справі, апеляційний суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, в результаті чого ухвалив законні й обґрунтовані рішення, які відповідають вимогам матеріального та процесуального права, підстави для їх скасування відсутні.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Норма» у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Норма» про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності, та за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Норма» до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно, за касаційною скаргою на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 01 серпня 2016 року та додаткове рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 05 серпня 2016 року.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ О.В. Ступак