Справа № о
Провадження № 2/0158/603/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2016 року Ківерцівський районний суд Волинської області

в складі: головуючого-судді - Костюкевича О.К.

секретаря - Оніщук Н.Є.

за участю представника позивача - Дейни О.В.

представника прокуратури - Бондар О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ківерці цивільну справу за позовом органу опіки та піклування Ківерцівської районної державної адміністрації в інтересах дітей: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - Ківерцівський відділ Маневицької місцевої прокуратури, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в :

Орган опіки та піклування Ківерцівської районної державної адміністрації звернувся в суд з позовом в інтересах дітей: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - Ківерцівський відділ Маневицької місцевої прокуратури, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_6 в зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_5 народила двох дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Подружжя фактично припинило шлюбні відносини з 2003 року, однак шлюб розірвано було у 2009 році. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 померла. Неповнолітні діти на даний час перебувають на вихованні та утриманні бабусі - ОСОБА_7, матері ОСОБА_6. ОСОБА_5 з 2003 року проживає у с. Бодячів Ківерцівського району зі своєю матір'ю, від виховання та утримання дітей самоусунувся.

01 серпня 2016 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Ківерцівської районної державної адміністрації було прийнято рішення про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_5 щодо його дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Тому, просять суд позбавити громадянина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, жителя АДРЕСА_1, батьківських прав відносно його синів: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, передавши дітей органу опіки та піклування Ківерцівської РДА для подальшого їх влаштування, а також стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 400 грн. на кожну дитину щомісячно.

Представник позивача органу опіки та піклування Ківерцівської районної державної адміністрації Дейна О.В в судовому засіданні позов підтримала з підстав, наведених у позовній заяві, просив суд їх задоволити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про день і час розгляду справи, причини неявки суду невідомі, заяв про розгляд справи у його відсутності до суду не надходило.

Прокурор Бондар О.В. в судовому засіданні висловила думку про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав та стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей у заявленому розмірі.

Заслухавши пояснення представника позивача, думку прокурора, проаналізувавши обставини справи та дослідивши надані докази, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно з ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Зокрема ст. 164 СК України передбачає, що мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав у разі ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток.

Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» визначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Судом встановлено, що згідно з свідоцтвом про народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, серії НОМЕР_2 від 17.05.2000 року (а.с. 10) та свідоцтвом про народження ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, серії НОМЕР_3 від 06.10.2009 року (а.с. 11) їхніми батьками є ОСОБА_6 та ОСОБА_5, відповідач по справі. ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_6 померла, що стверджується відповідним свідоцтвом серії НОМЕР_4 від ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 13).

Відповідно до висновку Ківерцівської районної державної адміністрації № 32/02-18 від 01.08.2016 року про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_5 (а.с. 3) - позбавлення батьківських прав останнього відносно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, є доцільним та відповідає інтересам дітей.

Відповідно до роз'яснень Пленум Верховного Суду України від 30 березня 2007 року в постанові № 3, позбавлення батьківських прав, тобто наданих батькам до досягнення дитиною повноліття прав на її виховання, захист її інтересів є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування вирішується лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи та характеру ставлення батьків до дітей.

При вирішенні питань, що стосуються дітей, згідно ст. 3 «Конвенції про права дитини», суд має виходити з принципу максимального забезпечення інтересів дитини, її захисту і забезпечення турботи про неї.

З показів свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_3, а також актів обстеження умов проживання, наявних в матеріалах справи (а.с. 26-28) вбачається, що вихованням та утриманням дітей займається бабуся - ОСОБА_7, відповідач самоусунувся від виховання та утримання дітей, їхнім життям не цікавиться.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідач ОСОБА_5 ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню своїх синів - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, а саме: усунувся від виховання та утримання неповнолітніх дітей, не спілкується з ними, не цікавиться навчанням, матеріальної допомоги не надає, що свідчить про його неналежне ставлення до виконання своїх батьківських обов'язків та ухилення від їх виконання.

Крім того, як передбачено ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Судом також встановлено, що відповідач на утримання неповнолітнії дітей матеріальної допомоги не надає, а тому суд вважає, що з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІНПП: НОМЕР_1, жителя АДРЕСА_1, слід стягнути аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, для зарахування на особовий рахунок останніх, у твердій грошовій сумі у розмірі 400 (чотириста) гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви - 03 серпня 2016 року і до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної вимоги.

Оскільки позов підлягає до задоволення, то судові витрати, слід стягнути з відповідача в дохід держави.

На підставі ст. 367 ЦПК України суд може допустити негайне виконання у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежів за один місяць.

На підставі ст.ст. 150, 155, 164, 180, 181, 182, 184 СК України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 3 «Конвенції про права дитини», керуючись ст.ст. 10, 60 88, 212-215, 224-226, 367 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, батьківських прав відносно його дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Передати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, органу опіки та піклування Ківерцівської районної державної адміністрації для подальшого їх влаштування.

Стягувати з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІНПП: НОМЕР_1, жителя АДРЕСА_1, аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, для зарахування на особовий рахунок останніх, у твердій грошовій сумі у розмірі 400 (чотириста) гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви - 03 серпня 2016 року і до досягнення ними повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах платежу за один місяць в розмірі - 400 (чотириста) гривень на кожну дитину.

Стягнути із ОСОБА_5 в дохід держави 1102 (одну тисячу сто дві) грн. 40 коп. судового збору

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана через Ківерцівський районний суд до апеляційного суду у Волинській області протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб які були відсутні під час проголошення рішення, з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя

Ківерцівського районного суду О.К. Костюкевич