Справа № 639/7466/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 cерпня 2016 р. Жовтневий районний суд м.Харкова

у складі: головуючого- судді Єрмоленко В.Б.

при секретарі- Слюсаревій О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові цивільну справу за позовом:

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом на квартиру АДРЕСА_1 після смерті її матері ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року. В обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що зазначена квартира належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4 і ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 19.12.1994 р. органом приватизації Мостозагін № 27. Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 батька позивача-ОСОБА_4 право власності на спадкове майно-1/2 частину квартири оформлено за ОСОБА_5, але за життя мати не здійснила державну реєстрацію права власності, що є перешкодою для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 р. Спадкоємцями першої черги за законом після її смерті є доньки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Остання спадщину не прийняла і на неї не претендує.

В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити і в подальшому розглядати справу за їх відсутності.

Відповідачка в судовому засіданні проти позову не заперечувала, направила суду заяву про розгляд справи в іншому судовому засіданні, після витребування необхідних документів, без її участі.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, приходить до наступного.

Власниками трикімнатної ізольованої квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_3 і ОСОБА_4, яка належала їм на праві спільної сумісної власності відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого 19.12.1994 р. органом приватизації Мостозагін № 27, реєстраційний № 6-94-019 ( а.с. 8).

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, на підтвердження чого позивачем надано свідоцтво про смерть від 03.04.1996 року серії НОМЕР_1 ( а.с. 11).Після його смерті відкрилася спадщина на ? частину квартири АДРЕСА_1 на яку 21.01.1998 р. державним нотаріусом 5-ої Харківської державної нотаріальної контори видано про право на спадщину дружині померлого ОСОБА_5 ( а.с. 12). Як вбачається з матеріалів справи, право власності на спадкове майно у вигляді ? частини квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_3 в органах БТІ не реєструвалося.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася на той період Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін'юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами), проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Отже, мати позивача - ОСОБА_5 прийняла спадщину та набула права власності на спадкове майно - ? частину квартири АДРЕСА_1 відповідно до вимог ст. 549, 560 ЦК України ( в редакції 1963 р.).

ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 21.07.2014 року серії НОМЕР_2 (а.с.13). Після її смерті відкрилася спадщина, яка складалася з квартири АДРЕСА_1.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч.1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Частиною першою ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, однак на час її відкриття не проживав постійно зі спадкодавцем, повинний подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

За інформацією 5-ї Харківської державної нотаріальної контори від 05.01.2016 р. , після смерті ОСОБА_5 була заведена спадкова справа № 3579/2014 р. В матеріалах спадкової справи міститься заява ОСОБА_1 про прийняття спадщини за законом після смерті матері. Інших заяв про прийняття або відмову від прийняття спадщини після померлої ОСОБА_5 немає. Свідоцтво про право на спадщину , роз'яснення причин неможливості видачі свідоцтва не видавались, постанова про відмову у видачі свідоцтва не виносилась ( а.с.59).

ОСОБА_2 спадщину в передбаченому законом порядку не прийняла, на неї не претендує, проти визнання за позивачкою права власності на квартиру після смерті матері не заперечує.

Приймаючи до уваги сукупність доказів на підтвердження позовних вимог ОСОБА_1, оцінивши та надавши їм відповідну оцінку, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог і необхідність їх задоволення у повному обсязі.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.10, 11, 15, 60, 212, 214-215, 218 ЦПК України, ст. ст. 1261, 1258, 1269, 1270 ЦК України , суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні- в той же строк з дня отримання копії рішення.

СУДДЯ -