У Х В А Л А

29 серпня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

Головуючого судді Собіни І.М.

Суддів: Максимчук З.М., Ковальчук Н.М.

Секретар судових засідань Мельник С.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне заяву представника ОСОБА_2 - адвоката Курись Олексія Петровича про постановлення додаткового рішення у цивільній справі № 569/11141/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів за договором позики,

в с т а н о в и л а:

В серпні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаними позовними вимогами.

Рішенням Рівненського міського суду від 22 вересня 2015 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 10000 доларів США, що за курсом НБУ еквівалентно 215764, 97 гривень боргу за договором позики від 14 червня 2000 року, три проценти річних в сумі 106, 32 грн. та 2157, 65 грн. в рахунок відшкодування судового збору.

Не погодившись з вказаним рішенням ОСОБА_4 подав на нього апеляційну скаргу.

Рішенням колегії суддів Апеляційного суду Рівненської області від 24 грудня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4 відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 1767, 10 грн. судового збору.

Дане рішення Апеляційного суду Рівненської області від 24 грудня 2015 року ОСОБА_2 оскаржив в касаційному порядку.

Ухвалою колегії суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 травня 2016 року касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Апеляційного суду Рівненської області від 24 грудня 2015 року скасовано та передано справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

13 червня 2016 року Апеляційним судом Рівненської області винесено ухвалу, якою рішення Рівненського міського суду від 22 вересня 2015 року залишено без змін.

07 липня 2016 року представник ОСОБА_2 - адвокат Курись Олексій Петрович звернувся до суду з заявою, у якій просить постановити додаткове рішення у справі, оскільки у постановленій Апеляційним судом ухвалі від 13 червня 2016 року не було вирішено питання стосовно понесених ОСОБА_2 судових витрат у вигляді сплаченого судового збору за подання касаційної скарги у розмірі 2 585 грн. 58 коп.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість заяви, колегія суддів приходить до висновку про відмову в ухвалені додаткового рішення.

Як видно з матеріалів справи, ОСОБА_2 сплатив судовий збір в розмірі 2200 грн., згідно квитанції №0.0.486973299.1 від 11.01.2016 року та доплатив судовий збір в розмірі 385,58 грн., згідно квитанції №0.0.499718048.1 від 03.02.2016 року. Даний судовий збір був сплачений за подання касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Відповідно до п. 37 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» Якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат згідно з правами, передбаченими статтею 88 ЦПК.

У разі якщо з певних причин у цих випадках суд вищої інстанції не змінив рішення суду в частині розподілу судових витрат, це питання вирішується цим судом на підставі ст. 220 ЦПК або судом першої інстанції, який розглянув справу, за заявою заінтересованої особи.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 220 ЦПК України, суд що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Питання про розподіл судових витрат вирішується судом одночасно із ухваленням рішення суду. В мотивувальній частині рішення суд повинен визначити склад цих витрат та як вони розподіляються між сторонами. В резолютивній частині рішення зазначається хто і на чию користь сплачує ці судові витрати. Додаткове рішення може бути ухвалене і тоді, коли суд вирішив питання про розподіл судових витрат лише частково.

Додаткове рішення може бути постановлено після проголошення рішення і до закінчення строку на виконання рішення.

Постановлення додаткових ухвал, або додаткового рішення на ухвалу апеляційного суду законом не передбачено, а як видно з матеріалів справи 13 червня 2016 року Апеляційним судом Рівненської області винесено ухвалу, якою рішення Рівненського міського суду від 22 вересня 2015 року залишено без змін.

Виходячи з наведеного та керуючись ст. 220 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Відмовити представнику ОСОБА_2 - адвокату Курись Олексію Петровичу у постановленні додаткового рішення у цивільній справі № 569/11141/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів за договором позики.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий І.М.Собіна

Судді: З.М.Максимчук

Н.М.Ковальчук