Справа № 392/969/16-ц
Провадження № 2/392/686/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2016 року м. Мала Виска

Маловисківський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді Кратка Д.М., із участю секретаря судового засідання Жельман О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

в с т а н о в и в:

15 липня 2016 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітної дитини, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1000,00 грн. щомісячно до досягнення повноліття, починаючи з дня звернення з позовом до суду.

Свої вимоги позивач обгрунтовувала тим, що відповідач після припинення сімейних відносин, не надає матеріальну допомогу дитині, хоча має таку можливість, ухиляється від належного виконання обов'язку по утриманню дитині, після припинення спільного проживання дитина проживає разом з нею та перебуває на її утриманні.

Позивач в судове засідання не зявилася, про день час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи у її відсутність, у якій уточнила позовні вимоги та просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої в розмірі 350,00 грн. щомісячно до досягнення повноліття, починаючи з дня звернення з позовом до суду.

Відповідач ОСОБА_2, повідомлений належним чином, про день, час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не з»явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій зазначає, що визнає позовні вимоги в частині стягнення з нього на користь позивача аліментів на утримання дитини в розмірі 350,00 грн. щомісячно і до досягнення повноліття.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд дійшов обґрунтованого висновку, що визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб, що є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

З рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 10 лютого 2016 року у цивільній справі № 392/100/16-ц за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу вбачається, що було розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 11 жовтня 2013 року Злинською сільською радою Маловисківського району Кіровоградської області, актовий запис № 11 та після розірвання шлюбу ОСОБА_1 було залишено прізвище «Кузнєцова» (а.с. 4).

Судом встановлено, що позивач та відповідач є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією Свідоцтва про народження (а.с. 5).

З Довідки № 683 виданої Злинською сільської радою Маловисківського району Кіровоградської області від 14 липня 2016 року вбачається, що за адресою: Кіровоградська область, Маловисківський район, с. Злинка, вул. Шкільна (Комсомольська), буд. 116 проживають: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та її син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, дитина перебуває на утримання матері, в свою чергу матір не працює з 04 квітня 2014 року (а.с. 6).

Відповідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції Генеральної Асамблеї ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 рок та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини .

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачається, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними і той із батьків хто проживає окремо від дитини може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Стаття 182 СК України встановлює, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу, аналогічні положення передбачені п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України у постанові від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

Згідно ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

При визначені розміру аліментів, суд враховує, що відповідачем жодних доказів та заперечень на позовну заяву не надано, а позовні вимоги відповідач визнає в повному обсязі, при цьому суд вважає, що обов»язок по утриманню дитини, нормами діючого законодавства покладається на обох батьків.

З урахуванням обставин справи, суд вважає правильним стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі 350,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 15 липня 2016 року.

Разом з цим, суд вважає доцільним розяснити сторонам, що відповідно ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось з них.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми виплати за один місяць.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України якщо позивач на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Враховуючи зазначені вимоги Закону, а також те, що позивач звільнена від оплати судових витрат при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів, суд вважає за необхідне стягнути судові витрати з відповідача на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 3, 4, 10, 11, 57-61, 88, 179, 209, 212 -215, 218, 222-226, 367 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1), на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_2) аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 350,00 грн. (триста п»ятдесят гривень 00 коп.) щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 15 липня 2016 року.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1) на користь держави судовий збір в розмірі 551,20 грн. (п»ятсот п»ятдесят одна гривня 20 коп.).

Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Кіровоградської області через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя Д.М. Кратко