У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,

суддів: Ізмайлової Т.Л., Кадєтової О.В.,

МостовоїГ.І., Наумчука М.І.,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк», третя особа - публічне акціонерне товариство комерційний банк «Фінансова ініціатива», про захист прав споживача та зобов'язання вчинити дії, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 8 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 25 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним позовом. Зазначав, що між ним та ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» 28 липня 2014 року укладено договір банківського вкладу «Марафон лояльності - Подвійний дохід ЕПС» терміном на 3 місяці в доларах США до 28 жовтня 2014 року. У зв'язку із закінченням строку дії договору та відсутністю необхідних коштів у доларах США в касі Калуського відділення відповідача № 24, йому було вручено пропозицію від ПАТ КБ «Фінансова ініціатива» отримати 30% своїх коштів у доларах США за один раз, за умови оформлення депозиту на строк від 90 днів у розмірі 70% від коштів, які будуть перераховані на рахунок, відкритий у ПАТ КБ «Фінансова ініціатива». На виконання договору банківського вкладу позивачем було здійснено переказ коштів у ПАТ КБ «Фінансова ініціатива» на загальну суму 9087 доларів США та отримано банківську виписку, яка підтвердила списання коштів. Однак сума в розмірі 9067 доларів США на поточний рахунок не була зарахована з невідомих причин. Посилаючись на наведене, просив задовольнити позов.

Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 8 жовтня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 25 листопада 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

ОСОБА_3 звернувся до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ із касаційною скаргою, в якій просить судові рішення скасувати, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає.

З матеріалів справи вбачається, що 28 липня 2014 року між ОСОБА_3 та ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» укладено договір банківського вкладу «Марафон лояльності - подвійний дохід ЕПС» на строк тринадцять місяців у доларах США. 28 липня 2014 року між цими особами укладено додатковий договір до договору банківського вкладу «Марафон лояльності Подвійний дохід ЕПС «Квартальний» № 827386/2014, за яким банк відкрив на ім'я позивача вкладний рахунок на вимогу «Для виплат» НОМЕР_1. За умовами договору на цей рахунок може бути перерахований вклад та нараховані, але не отримані вчасно вкладником проценти за цим вкладом по закінченні строку його дії. Цього ж дня ОСОБА_3 вніс на рахунок банку 5000 доларів США та 28 серпня 2014 року - 4008 доларів США.

29 жовтня 2014 року між позивачем та ПАТ КБ «Фінансова ініціатива» укладено договір банківського вкладу «Вклад «Партнерство для виплат клієнтам інших банків» та відкрито поточний рахунок № НОМЕР_2 у доларах США. На виконання договору були видані платіжні дорученнями на переказ коштів в іноземній валюті: № 1 від 30 жовтня 2014 року на суму 880 доларів США; № 2 від 31 жовтня 2014 року на суму 900 доларів США; № 3 від 3 листопада 2014 року на суму 900 доларів США; № 4 від 4 листопада 2014 року на суму 900 доларів США; № 5 від 5 листопада 2014 року на суму 900 доларів США; № 6 від 7 листопада 2014 року на суму 900 доларів США, № 7 від 11 листопада 2014 року на суму 880 доларів США; № 8 від 12 листопада 2014 року на суму 880 доларів США; № 9 від 13 листопада 2014 року на суму 880 доларів США; № 10 від 14 листопада 2014 року на суму 880 доларів США; № 11 від 17 листопада 2014 року на суму 167 доларів США.

Однак перекази згідно цих платіжних доручень не були здійснені.

20 листопада 2014 року на підставі постанови Правління Національного банку України № 733/БТ «Про віднесення ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 123 про запровадження з 21 листопада 2014 року тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у банку.

Постановою Правління Національного банку України від 19 березня 2015 року № 188 відкликано банківську ліцензію та розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк», у зв'язку з чим виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 20 березня 2015 року було прийнято рішення про початок процедури ліквідації банку з 20 березня 2015 року і призначення уповноваженої особи Фонду на його ліквідацію.

Відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з дня початку процедури ліквідації банку банківська діяльність банку завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій, якщо це сприятиме збереженню або збільшенню ліквідаційної маси (п. 2. ч. 2 ст. 46 цього Закону).

Згідно позовної заяви та уточнень до неї вимоги ОСОБА_3, які були предметом розгляду, полягали у покладенні на відповідача обов'язку виконати надані ним платіжні доручення: № 1 від 30 жовтня 2014 року на суму 880 доларів США; № 2 від 31 жовтня 2014 року на суму 900 доларів США; № 3 від 3 листопада 2014 року на суму 900 доларів США; № 4 від 4 листопада 2014 року на суму 900 доларів США; № 5 від 5 листопада 2014 року на суму 900 доларів США; № 6 від 7 листопада 2014 року на суму 900 доларів США, № 7 від 11 листопада 2014 року на суму 880 доларів США; № 8 від 12 листопада 2014 року на суму 880 доларів США; № 9 від 13 листопада 2014 року на суму 880 доларів США; № 10 від 14 листопада 2014 року на суму 880 доларів США; № 11 від 17 листопада 2014 року на суму 167 доларів США та перерахувати на їх підставі кошти на його рахунок в акціонерному товаристві «Державний ощадний банк» (а. с. 1-9, 150-152).

З огляду на те, що виходячи із наведених норм Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» банк у зв'язку з початком процедури його ліквідації не мав права здійснювати операції по переказу коштів з рахунків осіб у банку на інші рахунки, суди дійшли правильного висновку про неможливість покладення на банк обов'язку про який просив позивач і обґрунтовано відмовили у задоволенні позову, оскільки порушене право останнього на проведення переказу коштів не підлягає захисту в обраний ним спосіб.

Доводи касаційної скарги не спростовують викладеного у зв'язку з чим підстави для її задоволення і скасування оскаржуваних судових рішень відсутні.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 8 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 25 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов
Судді: Т.Л. Ізмайлова О.В. Кадєтова Г.І. Мостова М.І. Наумчук