У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Маляренко А.В., розглянувши касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 23 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 14 червня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_2 про дострокове звернення стягнення на іпотечне майно,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про звернення стягнення на іпотечне майно. В обґрунтування позову зазначав, що 27 грудня 2012 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_2 був укладений договір про іпотечний кредит № 55, на підставі якого відповідачу був наданий кредит в сумі 310 000 грн, терміном повернення не пізніше 27 грудня 2022 року. Кредит надавався на придбання нерухомого майна за договором купівлі-продажу від 27 грудня 2012 року розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

З метою забезпечення виконання зобов'язань позичальника за вказаним кредитним договором, 27 грудня 2012 року між ПАТ « Державний ощадний банк України» та ОСОБА_2 було укладено іпотечний договір, предметом якого є нерухоме майно, а саме: комплекс будівель та споруд, розташованих за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 156, 2 кв. м.

На теперішній час кредит та відсотки за користування кредитом відповідачем належним чином не сплачуються, відповідно до уточнених позовних вимог загальна сума боргу складає 433 892 грн 38 коп., у тому числі 278 992 грн - заборгованість за кредитом; 873 75 грн 69 коп. - заборгованість за відсотками за кредит; 17 679 грн 27 коп. - пеня за несвоєчасну сплату кредитної заборгованості; 1 680 грн 66 коп. - заборгованість 3% річних від простроченої суми кредиту.

На підставі вищевикладеного, відповідно до уточнених позовних вимог, позивач просив в рахунок погашення заборгованості звернути стягнення на предмет іпотеки нерухоме майно, а саме: будівлю (Ж-1) загальною площею 156,2 кв.м., основною площею 98,8 кв.м.; убиральню (О), навіси (П, Р, С, Т, Х), літнього майданчику «№2», зливної ями «№3», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що належить на праві приватної власності ОСОБА_2, шляхом застосування процедури продажу предмета іпотеки, встановленої ст. 38 ЗУ «Про іпотеку», а саме: укладення договору купівлі-продажу з будь-якою особою - покупцем з правом реєстрації нерухомості в органі реєстрації, отримання Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а також наданням Позивачу повноважень, необхідних для здійснення продажу з визначенням початкової ціни предмету іпотеки за іпотечним договором № 55 від 27 грудня 2012 року для його подальшого продажу за оцінкою, визначеною суб'єктом оціночної діяльності, в порядку ст. 38 Закону України «Про іпотеку».

Крім того, позивач просив суд передати йому предмет іпотеки в управління на період до його реалізації, що дасть змогу останньому можливість доступу до нього, приймати заходи належного зберігання, підготовки необхідних документів для його продажу.

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 23 березня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 14 червня 2016 року позов задоволено частково.

Звернуто стягнення на предмет іпотеки згідно з іпотечним договором № 55 від 27 грудня 2012 року комплекс, який складається з: будівлі (Ж-1) загальною площею 156,2 кв.м., основною площею 98,8 кв.м.; убиральні (О), навісів (П, Р, С, Т, Х), літнього майданчику «№2», зливної ями «№3», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» - для погашення боргових зобов'язань ОСОБА_2 за договором про іпотечний кредит № 55 від 27 грудня 2012 року на загальну суму 433 892 грн 38 коп., у тому числі 278 992 грн - заборгованість за кредитом; 87 375 грн 69 коп. заборгованість за відсотками за кредит; 17 679 грн 27 коп. - пеня за несвоєчасну сплату кредитної заборгованості; 1 680 грн 66 коп. - заборгованість 3% річних від простроченої суми кредиту, 2 019 грн 20 коп. - заборгованість 3% річних від простроченої суми відсотків, 46 145 грн 55 коп. - сума простроченого боргу з урахуванням індексу інфляції, шляхом застосування процедури продажу предмета іпотеки, встановленої ст. 38 ЗУ «Про іпотеку», а саме: укладення договору купівлі-продажу з будь-якою особою - покупцем з правом реєстрації нерухомості в органі реєстрації, отримання Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а також наданням Позивачу повноважень, необхідних для здійснення продажу з визначенням початкової ціни предмету іпотеки за іпотечним договором № 55 від 27 грудня 2012 року для його подальшого продажу за оцінкою, визначеною суб'єктом оціночної діяльності, в порядку ст. 38 Закону України «Про іпотеку».

Вирішено питання про розподіл судових вират.

В решті позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ «Державний ощадний банк України» посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалу апеляційного суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог та передати справу у цій часині на новий розгляд до суду першої інстанції.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Суди попередніх інстанцій, відмовляючи в задоволенні позову в частині передачі предмета іпотеки в управління ПАТ «Державний ощадний банк України» до моменту реалізації предмета іпотеки, правильно встановили характер правовідносин сторін у справі та застосували норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, вирішили спір з урахуванням меж заявлених позовних вимог та конкретних обставин справи на підставі наданих сторонами доказів з дотриманням норм процесуального права, дійшли правильних висновків про те, що позивачем не доведено необхідності передачі іпотекодержателю в управління предмета іпотеки до моменту його реалізації, наявності перешкод зі сторони відповідача в здійсненні реалізації відповідного заставного майна.

Згідно ч.2 ст. 337 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку, що судами при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судового рішення.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 23 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 14 червня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_2 про дострокове звернення стягнення на іпотечне майно, відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних А.В. Маляренко

і кримінальних справ