Справа № 415/6493/15-ц
Провадження № 2/415/136/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.02.16року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Калмикової Ю.О.,

за участю секретаря Нескородової Г.А.,

за участю позивача ОСОБА_1,

за участю представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лисичанську цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Лисичанськтепломережа» про захист прав споживачів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Лисичанського міського суду з позовом до Комунального підприємства «Лисичанськтепломережа» про захист прав споживачів.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що він мешкає в державний квартирі за адресою: АДРЕСА_1 років ПеремогиАДРЕСА_2, з 16.06.1990 року. Його мати ОСОБА_3 за вказаною адресою була наймачем квартири, а також споживачем за договором про надання комунальних послуг до дня своєї смерті 16.08.2013р. Після її смерті наймачем квартири став він. В квартирі зареєстрований його брат ОСОБА_4, але фактично за цією адресою не проживає. У звязку із бойовими діями, хвилюючись за своє життя, він виїхав з м. Лисичанська 12.06.2014р., а повернувся 22.10.2014р. Після повернення він помітив, що в квартирі відсутні радіатори опалення. 23.10.2014р. комісія КП ЛЖЕК № 5 склала акт позапланового огляду і підтвердила цей факт.

Він не є стороною за договором надання КП «Лисичанськтепломережа» послуг централізованого опалення, однак, фактично користувався послугами КП «Лисичанськтепломережа» до 22.10.2014р. З метою захисту своїх прав він 28.10.2014 р. звернувся до директора КП «Лисичанськтепломережа» із проханням розглянути питання про зняття оплати за послуги опалення у звязку із фактичним ненаданням цих послуг, а також визнати договір укладений між КП «Лисичанськтепломережа» та ОСОБА_3 недійсним, у звязку із її смертю. Отримав відмову. 07.05.2015р. він повторно звернувся до КП «Лисичанськтепломережа» із подібною заявою, але вже відповіді не отримав. Втім за вказаною адресою щомісячно отримує рахунки на оплату послуг теплопостачання. На підставі викладеного, просив суд договір між КП «Лисичанськтепломережа» № 3326 про надання послуг централізованого опалення від 24.05.2011р. визнати недійсним та нарахування за послуги теплопостачання по даному договору починаючи з 22.10.2014р. визнати недійсними і такими, що не підлягають сплаті.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 надав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити позов у повному обсязі.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 позов не визнав, заперечував проти задоволення позовних вимог та просив суд відмовити у задоволенні позову.

Вислухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що згідно з ордером на жиле приміщення № 34 від 05.06.1990 року, що виданий Лисичанським заводом гумових виробів ОСОБА_3 на отримання кімнати № 26 в облаштованому сімейному гуртожитку № 16 по кв. 40 років Перемоги в м. Лисичанську у складі сімї 4 чоловіка: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 дружина, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, чоловік, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, син, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 син, на підставі ордера: рішення адміністрації і профкома.

Згідно з довідкою № 2024/10-02 від 22.02.2016р. наданою Відділом адміністративних послуг Лисичанської міської ради ОСОБА_1 про те, що за адресою: АДРЕСА_1 років ПеремогиАДРЕСА_2, зареєстровані ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5 син, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6 син.

Згідно з випискою з особистого рахунку наймача по КП «ЛЖЕК№ 5» за адресою: АДРЕСА_1 років ПеремогиАДРЕСА_2, наймачем вважається ОСОБА_1.

На підставі викладеного, суд доходить висновку про те, що ОСОБА_1 є наймачем та користувачем квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 років ПеремогиАДРЕСА_4, а отже правомірно звернувся до суду за захистом свого права.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про теплопостачання» споживач теплової енергії - фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про теплопостачання» споживач теплової енергії має право на:

- вибір одного або декількох джерел теплової енергії чи теплопостачальних організацій, якщо це можливо за існуючими технічними умовами;

- отримання інформації щодо якості теплопостачання, тарифів, цін, порядку оплати, режимів споживання теплової енергії;

- відшкодування згідно із законодавством збитків, заподіяних внаслідок порушення його прав, у разі виконання ним своїх зобов'язань відповідно до договору;

- приєднання до теплової мережі відповідно до нормативно-правових актів;

- отримання обсягів теплової енергії згідно з параметрами відповідно до договорів та стандартів;

- отримання перерахунку за спожиту теплову енергію з урахуванням здійсненого авансового платежу та показань приладів комерційного обліку теплової енергії протягом місяця після закінчення опалювального періоду.

Захист прав споживачів теплової енергії, а також механізм реалізації захисту цих прав регулюються цим Законом, Законом України «Про захист прав споживачів», іншими нормативно-правовими актами.

Основними обов'язками споживача теплової енергії є:

- своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії;

- додержання вимог договору та нормативно-правових актів;

- забезпечення безпечної експлуатації систем теплоспоживання;

- забезпечення безперешкодного доступу до власного теплового обладнання приладів комерційного обліку представникам теплогенеруючої чи теплопостачальної організації за умови пред'явлення відповідного посвідчення при виконанні службових обов'язків;

- недопущення провадження будь-яких видів господарської діяльності в охоронних зонах теплових мереж без погодження з власником об'єкта теплопостачання.

З матеріалів справи вбачається, що згідно з договором про надання послуг з централізованого опалення № 3326 від 24.05.2011р., укладеним між КП «Лисичанськтепломережа» та ОСОБА_3, виконавець зобовязується надавати споживачеві вчасно та відповідної якості послуги з централізованого опалення, а споживач зобовязується своєчасно оплачувати послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених договором.

Згідно з довідкою № 4776 від 20.11.2015р. надана КП «Лисичанськтепломережа» ОСОБА_1, який проживає за адресою: кв. 40 років ПеремогиАДРЕСА_2, особистий рахунок № 99649 в тому, що борг на 01.11.2015р. складає 2448,63 грн.

Судом встановлено, що між КП «Лисичанськтепломережа» та ОСОБА_3 виникли договірні правовідносини щодо надання виконавцем КП «Лисичанськтепломережа» споживачу ОСОБА_3 послуги з централізованого опалення за адресою її проживання, які належним чином не оплачені, таким чином, що виникла заборгованість в сумі 2448,63 грн.

Згідно з свідоцтвом про смерть серії І-ЕД № 376746, виданого 20 серпня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Лисичанського міського управління юстиції у Луганській області, ОСОБА_3 померла 16 серпня 2013 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 1018.

Позивач просить визнати договір про надання послуг з централізованого опалення № 3326 від 24.05.2011р., укладеним між КП «Лисичанськтепломережа» та ОСОБА_3, недійсним і як підставу недійсності даного правочину зазначає смерть ОСОБА_6.

Втім, з таким твердженням позивача суд не погоджується з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

Відповідно до ч. 3 ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до ч.ч.1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Таким чином, підстави, зазначеної позивачем щодо визнання договору про надання послуг з централізованого опалення № 3326 від 24.05.2011р., укладеним між КП «Лисичанськтепломережа» та ОСОБА_3, недійсним, а саме: смерть ОСОБА_7, діючим цивільним законодавством не передбачено.

Водночас, згідно з діючим цивільним законодавством смерть фізичної особи є підставою повного припинення зобовязання.

Так, відповідно до ст. 608 ЦК України, обов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою.

Отже, згідно з діючим цивільним законодавством смерть фізичної особи є підставою повного припинення зобовязання, але не є підставою для визнання договору недійсним, у звязку з чим позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання договору про надання послуг з централізованого опалення № 3326 від 24.05.2011р., укладеним між КП «Лисичанськтепломережа» та ОСОБА_3, недійсним, задоволенню не підлягають.

Щодо позовних вимог позивача щодо нарахування за послуги теплопостачання за договором про надання послуг з централізованого опалення починаючи з 22.10.2014р. визнати недійсними і такими, що не підлягають сплаті.

Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Відповідно до ст. 68 ЖК України наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в встановлені строки.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим.

Відповідно до ч. 12 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» якщо після укладення договору стане очевидним, що роботи (послуги), зважаючи на їх ціну (вартість) та характеристики або інші обставини, явно не задовольнятимуть інтереси або вимоги споживача, виконавець зобовязаний негайно повідомити про це споживача.

Виконавець зобовязаний таким же чином повідомити споживача, якщо вартість робіт (послуг) може істотно зрости, ніж можна було очікувати під час укладення договору.

Споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) без штрафних санкцій з боку виконавця у разі виникнення обставин, передбачених в абзацах першому та другому цієї статті.

З матеріалів справи вбачається, що згідно з актом позапланового огляду від 23.10.2014р. складаного комісією у складі головного інженера ОСОБА_8, начальника дільниці ВДО ОСОБА_9, майстра ВДО ОСОБА_10, майстра дільниці ОСОБА_11, в квартирі за адресою: кв. 40 років ПеремогиАДРЕСА_2, наймач ОСОБА_1 на момент огляду прибори центрального опалення в кухні, ванній кімнаті, спальні і житловій кімнаті відсутні. Висновок: заявнику належить документально оформити відключення опалення приборів від центрального опалення або їх відновлення.

Згідно з актом профілактичного огляду квартири від 20.11.2015р. складеного комісією у складі майстра ОСОБА_12, майстра ОСОБА_10, монтажника ОСОБА_13, в квартирі за адресою кв. 40 років ПеремогиАДРЕСА_2, наймач ОСОБА_1 на момент огляду прибори центрального опалення в кухні, ванній кімнаті, спальні і житловій кімнаті відсутні. Стояки системи центрального опалення зєднані трубою із металопластика. КП ЛЖЕК № 5 в квартирі заявника, роботи по демонтажу радіаторів не проводились. Висновок: заявнику належить звернутись до КП «Лисичанськтепломережа» бо КП ЛЖЕК № 5 не проводити нарахування і зняття за центральне опалення.

Згідно із заявами ОСОБА_1 від 28.10.2014р. від 07.05.2015р., адресованими КП «Лисичанськтепломережа», він просив відмінити нарахування оплати за послуги теплопостачання.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних права та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обовязку в натурі; зміна правовідношення; припинення прововідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Що стосується вимог позивача відносно нарахування за послуги теплопостачання за договором про надання послуг з централізованого опалення починаючи з 22.10.2014р. визнати недійсними і такими, що не підлягають сплаті, то, як вбачається з матеріалів справи, вимог до позивача про стягнення суми заборгованості у цій справі не пред'явлено, а відтак факт нарахування відповідачем зазначених сум як боргу без пред'явлення відповідних вимог, не встановлюють для споживача будь-яких обов'язків, крім рекомендації сплатити нараховані збитки, що є різновидом претензії. Фактичні обставини, пов'язані із наявністю або відсутністю заборгованості за спожиті комунальні послуги підлягають доведенню при пред'явленні відповідачем вимог про їх стягнення, при дослідженні яких суд зобов'язаний дати відповідну оцінку згідно з вимогами ст. 212 ЦПК України.

Отже, обраний позивачем в зазначеній частині спосіб захисту порушеного права не передбачено діючим законодавством як спосіб захисту, тобто відсутні правові підстави для звернення до суду за захистом такого права, а відтак саме ця обставина є підставою для відмови в задоволенні вказаних вимог, таким чином, позовна вимога ОСОБА_1 щодо припинення нарахування за послуги централізованого опалення з 22.10.2014р. є передчасною, адже вимогу припинення нарахування слід розглядати разом із вимогою про стягнення заборгованості.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 208, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 16, 203, 215, 530, 608, 610 ЦК України, ст.ст. 67, 68 ЖК України, ст. 9, 10 Закону України «Про захист прав споживачів», ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст. 1, 24 «Про теплопостачання», суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Лисичанськтепломережа» про захист прав споживачів, відмовити за необґрунтованістю.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Луганської області через Лисичанський міський суд, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ Ю.О. КАЛМИКОВА