Справа №487/1267/16-ц 25.08.2016 25.08.2016 25.08.2016
Провадження №22-ц/784/1960/16
Головуючий у першій інстанції-Карташева Т.А.
Доповідач апеляційної інстанції-Данилова О.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2016 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого Данилової О.О.,

суддів: Лівінського І.В., Шаманської Н.О.,

із секретарем - Богуславською О.М.,

розглянувши у відсутності сторін у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

ОСОБА_1

на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 18 липня 2016 року у цивільній справі за позовом

ОСОБА_2

до ОСОБА_1

про вселення

У С Т А Н О В И Л А:

У березні 2016 року ОСОБА_2 звернулася з позовом до ОСОБА_1, в якому зазначала, що отримала в порядку спадкування за законом право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1. Власницею іншої частки квартири є ОСОБА_1, яка перешкоджає їй у користуванні житлом.

Посилаючись на порушення її житлових прав, ОСОБА_2 просила усунути перешкоди в користуванні квартирою шляхом вселення.

Відповідачка ОСОБА_3 позов не визнала, посилаючись на те, що оспорює право позивачки на спадщину, а спільне проживання в квартирі є неможливим.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 18 липня 2016 року позов задоволено. Усунуті перешкоди ОСОБА_2 в користуванні квартирою шляхом вселення її до квартири АДРЕСА_1.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просила рішення скасувати та направити справу на новий розгляд. Апелянт посилалась на передчасне вирішення судом спору, а саме без вжиття необхідних заходів для урегулювання спору шляхом укладення мирової угоди та до вирішення касаційним судом іншої цивільної справи.

В судове засідання апеляційн6ого суду сторони не з'явились, причини неявки суду не повідомили. Про час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

За ухвалою колегії суддів справу розглянуто у відсутності сторін.

Перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 41 Конституції України, статті 316 ЦК правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

За загальними положеннями про право власності (статті 317, 319 ЦК) власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, які він здійснює на власний розсуд. Усі суб'єкти права власності є рівними перед законом. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом (статті 317, 319 ЦК).

Непорушність права власності передбачає, що ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні інакше ніж у випадках і в порядку, встановлених законом (статті 321 ЦК).

Відповідно до статей 358, 361 ЦК право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньої згодою і кожний співвласник самостійно розпоряджається своєю часткою у праві спільної часткової власності.

За статтею 383 ЦК права власника (співвласника) житлового приміщення передбачають, насамперед, право на використання помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї.

Право на захист права власності за статтею 391 ЦК надає право власнику, в тому числі і співвласнику, вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Аналогічні положення закріплені і статтями 150, 155, 156 ЖК.

Судом встановлено, що 21 січня 2016 року ОСОБА_2 прийняла спадщину після смерті свого сина ОСОБА_4

Спадщина складається з ? частини двохкімнатної квартири АДРЕСА_1 жилою площею 28,5кв.м та загальною площею 51,7 кв.м (а.с. 3,5,6).

ОСОБА_1 є власницею іншої ? частки спірної квартири на підставі договору дарування від 10 серпня 2007 року, в якій проживає та з 2006 року зареєстрована (а.с. 17).

Між сторонами існує спір щодо прав позивачки ОСОБА_2 на проживання в спірній квартирі (а.с.7,8, 48-49).

Встановивши ці обставини, суд першої інстанції виходив з доведеності факту порушень права ОСОБА_2, як співвласниці, на користування спірною квартирою для власного проживання, а шляхом поновлення її прав за статтею 391 ЦК визначив вселення позивачки у належне їй помешкання.

Рішення суду першої інстанції відповідає встановленим обставинам та вимогам норм цивільного та житлового законодавства.

Колегія суддів не може погодитись з доводами апелянта про порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Питання щодо добровільного урегулювання спору обговорювалось у судових засідання (а.с.51) та сторонами вирішене не було. На час розгляду даної справи судове рішення у спорі щодо зміни черговості одержання права на спадкування набуло законної сили (а.с.80), а судом касаційної інстанції залишено без змін (а.с.82-83).

Доводи щодо підстав набуття відповідачкою ОСОБА_1 права на спірне майно правового значення не мають, оскільки не впливають на права іншого співвласника. Спір щодо користування квартирою співвласниками або припинення права на частку одним із співвласників виходить за межі цієї справи і може бути розглянутим судом за загальними правилами.

Оскільки апеляційна скарга не містить доводів, які б спростовували висновки суду чи доводили б порушення ним норм матеріального та процесуального права, колегія суддів не вбачає підстав для скасування судового рішення

Керуючись статтями 308, 315 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 18 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але протягом двадцяти днів з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий О.О.Данилова

Судді: І.В.Лівінський

Н.О.Шаманська