печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2016 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

Головуючого судді Гладун Х.А.

при секретарі Кулаковій І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України», третя особа: Професійна спілка авіакомпанії «Міжнародні авіалінії України» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся до Печерського районного суду м. Києва із позовом, в якому просив поновити його на посаді бортпровідника дирекції обслуговування на борту Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України» з 20.02.2016 р. та стягнути з Відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 20.02.2016 року до ухвалення рішення суду.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що згідно наказу від 18.09.2013 р. № 690/п Президента ПАТ «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України» ОСОБА_2 прийнятий на посаду бортпровідника дирекції обслуговування на борту ПАТ «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України» з 09.09.2013 р.

19.02.2016 р. його звільнено з займаної посади на підставі п. 2 ст. 41 КЗпП Україна у зв'язку з втратою довір'я, наказ від 16.02.2016 р. № 96/п.

Копія наказу про його звільнення йому не надавалась, з матеріалами службової перевірки, які зазначені в наказі як підстава для звільнення, не ознайомлений, трудову книжку отримав лише 19.02.2016 року.

Підставою для втрати довір'я до Позивача на думку Відповідача був інцидент, що стався в січні 2016 року на борту літака, який здійснював переліт Київ - Тбілісі. Пасажир розрахувався за придбання товару безмитної торгівлі банківською карткою «Діскавері». Позивачем було проведено розрахунок за допомогою платіжного терміналу та отримано чек на суму 1540,00 гривень, який підтверджує, що розрахунок здійснено. Однак, в подальшому з'ясувалося, що грошові кошти з зазначеної банківської карти не були перераховані на рахунок власника товару з технічних причин. У зв'язку з тим, що провести розрахунок за цією карткою було вже неможливо, Позивач відшкодував власникові товару грошові кошти у розмірі 1540,00 гривень.

Директор дирекції обслуговування на борту ОСОБА_3 15.02.2016 року запропонувала Позивачу написати заяву про звільнення за власним бажанням. Після отримання відмови, повідомила, що його буде звільнено на підставі втрати до нього довіри.

Зазначає, що посилання роботодавця на положення п. 2 ст. 41 КЗпП України, згідно яких трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний також випадках винних дій працівника, який безпосередньо обслуговує грошові, товарні або культурні цінності, якщо ці дії дають підстави для втрати довір'я до нього з боку власника або уповноваженого ним органу, як підставу для звільнення з займаної посади є незаконним та безпідставним, виходячи з наступного.

Товари безмитної торгівлі на борту літаків Відповідача належать Товариству з обмеженою відповідальністю «БФ ЕНД ГУ ТРЕВЕЛ РІТЕЙЛ ЛТД», з яким Позивачем укладено цивільно-правовий договір від 17.10.2013 року № 17/10/2013/05, предметом якого є надання Позивачем послуг з реалізації товарів Замовника пасажирам на борту літаків авіакомпанії «Міжнародні Авіалінії України».

При цьому посадовою інструкцією бортпровідників не передбачено обов'язку бортпровідника безпосереднього обслуговування (прийом, зберігання, транспортування, розподіл, тощо) грошових, товарних або культурних цінностей. Позивач не несе матеріальну відповідальність перед Відповідачем, оскільки не отримує від останнього грошові чи матеріальні цінності та не обслуговує їх як працівник. Договір про повну матеріальну відповідальність між Позивачем та Відповідачем не укладався.

Між сторонами існували трудові відносини, тоді як між Позивачем та ТОВ «БФ ЕНД ГХ ТРЕВЕЛ РІТЕЙЛ ЛТД» - цивільно-правові. Ці два види правовідносин абсолютно різні за своєю правовою природою та існують незалежно. При цьому цивільні правовідносини не можуть бути підставою для припинення трудових правовідносин.

В судовому засіданні позивач та його представник доводи та вимоги позовної заяви підтримали в поновному обсязі, просили задовольнити.

Представник відповідача заперечив проти задоволення позову, посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість, подав письмові заперечення, що долучені до матеріалів справи, вважає, що при звільненні Позивача діяв в межах вимог чинного трудового законодавства та не порушував прав останнього, просив відмовити у задоволенні позову.

Представник третьої особи, заперечив проти задоволення позову, посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість.

Ухвалою суду від 17.08.2016 р. для отримання згоди профспілкового органу Професійна спілка авіакомпанії «Міжнародні авіалінії України», членом якої був Позивач, провадження у справі зупиненою.

15.09.2016 р. на засіданні виборного органу (профспілкового комітету) Професійної спілки авіакомпанії «Міжнародні авіалінії України», що відбулося за участю ОСОБА_1 та його представника, було прийнято одноголосне рішення про надання згоди на розірвання трудового договору за п. 2 ст. 41 КЗПП України (втрата довір'я) з бортпровідником дирекції обслуговування на борту ПАТ «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України» ОСОБА_1, що оформлено протоколом від 15.09.2016 п. № 23.

Допитаний в якості свідка інструктор - провідник бортовий ОСОБА_4 дав пояснення, що був безпосереднім керівником Позивача з 2014 р. За час роботи на посаді бортпровідника Позивач зарекомендував себе як безвідповідальна, халатна особа, під час виконання своїх посадових обов'язків допускав численні порушення (куріння на борту літака, недотримання правил утилізації продуктів на борту, тощо), що були предметом неодноразових профілактичних бесід із Позивачем, від нього відбиралися письмові пояснення, навіть оголошувалися догани, які бажаного результату не дали, довір'я до нього було втрачено.

Допитаний в якості свідка інструктор - провідник бортовий - заступник директора з проектів ОСОБА_5, категорично заперечив доводи позивача, що йому пропонувалося написання заяви про звільнення за власним бажанням. Дав пояснення, що за час роботи Позивач зарекомендував себе як безвідповідальна особа, в зв'язку з чим, адміністрація мала численні нарікання на якість його роботи, однак, зауваження адміністрації Позивачем ігнорувалися. Декілька разів Позивач не з'являвся на рейси, що вимагало термінової заміни бортпровідника на рейс. Незважаючи на обізнаність процедури утилізації продуктів харчування Позивачем така процедура проігнорована. Халатне ставлення Позивача до виконання своїх обов'язків з належного оформлення платіжних документів призвело до фінансових втрат партнера ПАТ «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України» - ТОВ «БФ ЕНД ГХ ТРЕВЕЛ РІТЕЙЛ ЛТД».

Свідок ОСОБА_3 - директор з обслуговування на борту дав пояснення, що за час роботи на займаній посаді Позивач зарекомендував себе як безвідповідальна особа. Неявка Позивача на рейси, призвело до зміни графіків роботи інших бортпровідників. Мало місце непоодинокі випадки неявки Позивача на роботу, без поважних причин; порушення стандартів зовнішнього вигляду бортпровідника; порушення правил утилізації продуктів харчування; неналежне оформлення документів. По факту всіх порушень, у Позивача відбиралися пояснення, проводилася профілактичні бесіди, які бажаного результату не дали. Таке безвідповідальне та халатне ставлення Позивача до своїх посадових обов'язків призвело до втрати до нього довіри з боку адміністрації.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, свідків, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити, з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що Позивач був прийнятий на роботу в МАУ на посаду бортпровідника дирекції обслуговування на борту 09.09.2013 (наказ № 690/п від 18.09.2013). Звільнено з роботи - 19.02.2016 на підставі п.2 ст.41 КЗпП України у зв'язку з втратою до нього довір'я 96/п від 16.02.2016).

Згідно п. 2 ст. 41 Кодексу законів про працю України власник чи уповноважений ним орган має право розірвати трудовий договір у разі вчинення працівником винних дій, що дають підставу для втрати до нього довіри з боку власника або уповноваженого ним органу.

Пленум Верховного Суду України у Постанові від 06.11.1992 р. № 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів" (п. 28), (далі - Пленум) роз'яснює, що безпосереднім обслуговуванням грошових і товарних цінностей є їх прийняття, збереження, транспортування, розподіл тощо. Отже, основне коло працівників, які безпосередньо обслуговують грошові та товарні цінності, - це особи, які одержують їх під звіт.

Звільнення з підстав втрати довір'я суд може визнати обґрунтованим, якщо працівник, який безпосередньо обслуговує грошові або товарні цінності (зайнятий їх прийманням, зберіганням, транспортуванням, розподілом і т.п.) вчинив умисно або необережно такі дії, які дають власнику або уповноваженому ним органу підстави для втрати до нього довір'я (зокрема, порушення правил проведення операцій з матеріальними цінностями).

Згідно посадової інструкції бортпровідника дирекції обслуговування на борту, з якою позивача було ознайомлено при прийомі на роботі, що ним не заперечувалося, головною метою роботи бортпровідника є забезпечення безпеки польотів та високоякісне обслуговування пасажирів МАУ на ПС згідно зі стандартами МАУ, а також організація продажу товарів безмитної торгівлі.

На бортпровідника покладено обов'язки, зокрема, надавати послуги пасажирам відповідно до технології обслуговування. Здійснювати ефективний продаж товарів безмитної торгівлі на борту ПС під час польоту; організовувати роботу щодо обслуговування пасажирів усіма видами обслуговування на борту, запровадженими МАУ, включаючи ефективність продажу товарів безмитної торгівлі, враховуючи належне оформлення супровідної документації на підставі чинних нормативних документів; виконувати вимоги чинних інструкцій, розпоряджень МАУ з обслуговування пасажирів та продажу товарів безмитної торгівлі;

Пунктом 5.9 Інструкції встановлено, що бортпровідник несе відповідальність в тому числі за неправильне, помилкове оформлення рейсової документації, звіту про харчування, зворотних накладних, товарів безмитної торгівлі.

У відповідності до п.3.1 Правил внутрішнього трудового розпорядку МАУ (далі - Правил), працівник зобов'язаний: виконувати своєчасно та у повному обсязі завдання (функціональні обов'язки), забезпечувати належну якість виконуваних робіт; виконувати обов'язки, покладені на нього трудовим договором та посадовою інструкцією; виконувати вимоги, передбачені технологічними документами, не допускаючи браку в роботі.

Згідно п.7.1 Правил, працівник несе відповідальність за порушення трудової, технологічної та виробничої дисципліни, у тому числі за невиконання або неналежне виконання з власної вини покладених на нього трудових обов'язків, визначених нормативними документами МАУ та цими Правилами.

Згідно Договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, укладеному 05.09.2013 між Відповідачем та Позивачем, який займає посаду бортпровідника, безпосередньо пов'язану зі збереженням, продажем (відпуском), перевезенням чи застосуванням в процесі виробництва переданих йому матеріальних цінностей.

Так, згідно копії особової справи Позивача, під час роботи у Відповідача, останнім зафіксовано численні порушення трудової дисципліни Позивачем, його халатне та недобросовісне ставлення до виконання службових обов'язків, що могли слугувати окремою підставою для притягнення позивача до дисциплінарного стягнення, навіть найсуворішого. По кожному з таких випадків Позивач надавав пояснення, в яких свою вину визнавав та зазначав про недопущення порушень у майбутньому.

Згідно пояснень відповідача адміністрація постійно йшла назустріч Позивачу та надавала йому можливість змінити свою поведінку та ставлення до виконання службових обов'язків.

Згідно пояснень сторін підставою для втрати довіри до Позивача стало зокрема порушення, допущене ним 11.12.2015 р., коли при виконанні рейсу № 373 Київ - Дубаї - Київ, Позивач виконував обов'язки бортпровідника № 3 та на нього було покладено відповідальність за прийом та повернення бортового харчування, що завантажується на борт літака на підставі накладної від компанії-постачальника та приймається відповідальним бортпровідником. При цьому, відповідальний бортпровідник отримує кошти за його реалізацію під час виконання рейсу, а після повернення ПС до базового аеропорту утилізує залишки харчування згідно прийнятої технології та повертає їх компанії-постачальнику на підставі накладної.

Так як бортпровідник є матеріально-відповідальною особою, з якою укладений договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, він несе відповідальність перед Авіакомпанією за збереження, облік та повернення ввірених йому матеріальних цінностей, у даному випадку - бортового харчування та коштів за його реалізацію.

При цьому, Позивачем було допущено порушення технології утилізації залишків харчування, якою передбачено, що перед здачею залишків харчування, вони повинні бути приведені у «нетоварний вигляд», зокрема, упаковка десертів має бути розкрита. Вказані дії проводяться з метою запобігти та унеможливити повторне використання залишків бортового харчування

Про необхідність дотримання вказаної процедури та порядку її вчинення Позивача було повідомлено під розпис 03.12.2015 р. згідно листа отримання під підпис «Інформаційного повідомлення щодо утилізації непроданого харчування», що спростовує доводи Позивача, що про таку процедуру він не був ознайомлений. При цьому, згідно власноручно написаної Позивачем пояснювальної записки від 17.12.2015 р. щодо даного інциденту, ним зазначено, що при утилізації платного харчування, все інше, крім десертів, ним зроблено згідно процесу. Отже, процедура утилізації залишків харчування Позивачу була достеменно відома.

Крім того, судом встановлено, 17.10.2013 року між Позивачем (Виконавець) та ТОВ «БФ ЕНД ГУ ТРЕВЕЛ РІТЕЙЛ ЛТД» (Замовник) було укладено договір № 17/10/2013/05, предметом якого є надання Виконавцем послуг з реалізації товарів Замовника пасажирам на борту літаків авіакомпанії «Міжнародні Авіалінії України».

При цьому, слід зауважити, що укладення такого договору можливо лише за певних умов: між МАУ та компанією «БФ ЕНД ГУ ТРЕВЕЛ РІТЕЙЛ ЛТД» укладений Договір про надання послуг, за яким МАУ реалізує на своїх повітряних суднах (ПС) товари Duty Free, які поставляються компанією «БФ ЕНД ГУ ТРЕВЕЛ РІТЕЙЛ ЛТД»; товари Duty Free на бортах ПС реалізують лише бортпровідники МАУ, з якими в свою чергу укладаються Договори про надання послуг; матеріально-правові відносини, що виникають в процесі виконання обов'язків з продажу товарів Duty Free між бортпровідниками та компанією «БФ ЕНД ГУ ТРЕВЕЛ РІТЕЙЛ ЛТД» регулюються укладеними між ними Договорами.

При цьому, трудові відносини, які існують між бортпровідниками та МАУ у процесі виконання своїх обов'язків, у тому числі і реалізації на борту товарів безмитної торгівлі, регламентуються нормами чинного трудового законодавства, внутрішніми нормативними документами Авіакомпанії та Посадовою інструкцією бортпровідника.

Так,11.01.2016 у дирекцію обслуговування на борту надійшло повідомлення від представників компанії «БФ ЕНД ГХ ТРЕВЕЛ РІТЕЙЛ ЛТД» про те, що 09.01.2016 на рейсі № 517 бортпровідник ОСОБА_1 при продажу пасажиру товару Duty Free неналежним чином оформив документи, а саме: на чеку були відсутні підписи продавця та покупця; на сліпі (чеку) не проставлений артикул проданого товару. Вказані порушення при оформленні документів призвели до неможливості отримання компанією «БФ» коштів за проданий товар; що в свою чергу, потягло за собою виникнення заборгованості ОСОБА_1 перед компанією «БФ» у сумі 1540 грн. Свою вину у допущенні вказаного порушення ОСОБА_1 визнав та особисто відшкодував заподіяні компанії «БФ ЕНД ГУ ТРЕВЕЛ РІТЕЙЛ ЛТД» матеріальні збитки.

Згідно Договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, укладеному 05.09.2013 між Відповідачем та Позивачем, який займає посаду бортпровідника, безпосередньо пов'язану зі збереженням, продажем (відпуском), перевезенням чи застосуванням в процесі виробництва переданих йому матеріальних цінностей.

Отже, приводом для звільнення такого працівника може бути вчинення ним навмисних або необережних дій, що давали роботодавцю підстави для втрати до нього довір'я. Зокрема, це може бути і порушення працівником правил проведення операцій з матеріальними цінностями, порушення порядку прийняття і відпуску грошових і товарних цінностей, недодержання правил їх збереження, тощо.

Крім того, у Пленумі зазначено, що при вирішенні справ про звільнення з підстав, передбачених п.2 ст.41 КЗпП України, суди мають брати до уваги відповідно час, що пройшов з моменту вчинення винних дій, наступну поведінку працівника і інші конкретні обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Враховуючи попередні систематичне порушення Позивачем трудової, технологічної, фінансової дисципліни, халатне ставлення до виконання своїх посадових обов'язків, що підтверджується матеріалами особової справи позивача та застосованими адміністрацією відповідача до нього стягненнями (догана від 30.12.2014 р. № 246/ос «Паління у хвостовій частині літака», від 30.12.2014 р. № 247/ос «Ненадання лікарняного»), а також фактом наявності надання Позивачем численних пояснювальних записок, понад десяти, суд вважає дії Відповідача щодо звільнення Позивача на підставі п. 2 ст. 41 КЗпП України правомірними.

Оскільки, судовим розглядом не встановлено порушень чинного трудового законодавства під час звільнення позивача відсутні й підстави для стягнення з відповідача коштів за час вимушеного прогулу позивача та моральної шкоди, які є похідними від основних вимог.

Доводи позовної заяви, що копія наказу про звільнення Позивача йому не надавалась, з матеріалами службової перевірки, які зазначені в наказі як підстава для звільнення, він не ознайомлений, а трудову книжку отримав лише 19.02.2016 року, не мають правового значення для вирішення питання про поновлення позивача на роботі.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Належних та допустимих доказів, в розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК України, на підтвердження доводів позовної заяви ні позивачем, ні його представником суду не надано.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що позов є необґрунтованим та безпідставним, а тому задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 40, 42, КЗпП України, ст. ст. 2, 45 Закону України "Про банки і банківську діяльність", ст. ст. 3, 10, 11, 60, 88, 212-215, 223 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України», третя особа: Професійна спілка авіакомпанії «Міжнародні авіалінії України» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається Апеляційному суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва.

Суддя: Х.А. Гладун