Номер провадження 2/289/422/16
Справа № 289/469/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.08.2016 м .Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого Свінцицький Л. В.

при секретарі:ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Радомишльського районного суду Житомирської області цивільну справу за первісним позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 « Приватбанк» до ОСОБА_3, яка діє від свого імені та в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_3, при третіх особах що не заявляють самостійних вимог - ОСОБА_7, служба у справах дітей Радомишльської РДА, про виселення, та за зустрічним позовом ОСОБА_3, яка діє від свого імені та в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_3, при третіх особах що не заявляють самостійних вимог - ОСОБА_7, служба у справах дітей Радомишльської РДА, про виселення, про визнання договору іпотеки недійсним,

В С Т А Н О В И В:

Позивач за первісним позовом ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», звернувся до Радомишльського районного суду Житомирської області з позовом, в якому просив виселити ОСОБА_3 та її неповнолітніх дітей з квартири АДРЕСА_1, яка є предметом іпотеки.

Під час розгляду справи ОСОБА_3 звернулась до суду з зустрічною позовною заявою до ПАТ КБ « ПРИВАТБАНК», в якому просить визнати недійсним договір іпотеки від 27.02.2008 року.

В судове засідання представник позивача не зявися, про день та час слухання справи був належним чином повідомлений.

В судове засідання відповідач та його представник не зявились, про день та час слухання справи були належним чином повідомлені.

В судове засідання представник ОСОБА_7 не зявився, про день та час слухання справи був належним чином повідомлений.

В судове засідання представник органу опіки та піклування не зявився, про день та час слухання справи був належним чином повідомлений .

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що первісний позов підлягає задоволенню, а в зустрічному позові потрібно відмовити з таких підстав.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановленихстаттею 61 цього кодексу.

Згідно з вимогами статті 214 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Із матеріалів справи вбачається, що рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 15.09.2015 року, в рахунок погашення заборгованості по кредитному договору №ZREWGL00004251 від 27.02.2008 року, укладеного між банком та ОСОБА_7, звернуто стягнення на належну останньому на праві приватної власності квартиру АДРЕСА_1. (а.с.13-16). 03.04.2013 року,а також виселено ОСОБА_7 з даної квартири. Позивач своєчасно надіслав відповідачу ОСОБА_3 вимоги про добровільне виселення її разом із членами сім'ї з вказаної квартири (а.с.17-18). Ці вимоги остання отримала 12.11.2015 року (а.с.19-20), проте у визначений у ній тридцяти денний строк разом із членами сім'ї ОСОБА_3 та її неповнолітні діти ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_3, добровільно з квартири не виселились та проживають у ній з дітьми на даний час.

Відповідно до пункту 43 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30 березня 2012 року при розгляді позову іпотекодержателя про виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення в разі задоволення вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки, суд має враховувати, що згідно з частиною четвертою статті 9, статті 109 Житлового кодексу України, статей 39-40 Закону України «Про іпотеку» виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення, яке є предметом іпотеки, проводиться в порядку, встановленому законом. При цьому примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов, а саме, якщо мешканці добровільно не звільнили житловий будинок чи житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки, протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника або в інший погоджений сторонами строк.

Враховуючи, що судове рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки на час вирішення спору є чинним, відповідач та її діти добровільно не звільнили житлове приміщення, тому позовні вимоги позивача підлягають до задоволення.

Зустрічний позов ОСОБА_3 не підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що згідно договору іпотеки квартири від 27.02.2008 року, ОСОБА_7 та «ПриватБанк» уклали даний договір про передачу в іпотеку нерухомого майна , а саме: двокімнатної квартири загальною площею 51 кв. м, житловою площею 32 кв.м В даному договорі зазначено,що ОСОБА_7 діє з відому та письмової згоди з ОСОБА_8 з якою він перебуває у шлюбі. Письмове свідчення про згоду посвідчене приватним нотаріусом, тому твердження ОСОБА_3, про те що її батько-Власенко Ю.І. підписував Іпотечний договір без згоди дружини не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні.

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року „ Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочину недійсними судам відповідно до ст. 215 ЦК України необхідно розмежовувати види правочинів: нікчемі правочини якщо їх недійсність прямо встановлена законом та оспорювані якщо їх недійсність прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує їх дійсність на підставах встановлених законом. Нікчемний правочин є недійсним через невідповідність його вимогам закону та не потребує визнання його таким судом.

Щодо визнання недійсності правочину, то ч. 1 ст. 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною ( сторонами ) вимог, які встановлені частинами першою, третьою , пятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що первісний позов підлягає до задоволення, а в задоволенні зустрічного позову слід відмовити.

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України суд стягує на користь банку з відповідача сплачений судовий збір.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 3, 10,11,60,79, 88, 209, 212-216, 218, 223 ЦПК України, України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 «Приватбанк» до ОСОБА_3, яка діє від свого імені та в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_3, при третіх особах що не заявляють самостійних вимог - ОСОБА_7, служба у справах дітей Радомишльської РДА, про виселення - задоволити.

Виселити ОСОБА_3 та її дітей ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_3, з квартири АДРЕСА_2 (яка є предметом іпотеки).

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір в сумі 689 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Житомирської області через Радомишльський районний суд Житомирської області протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були приступні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення мають право подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії рішення суду.

Суддя Л. В. Свінцицький