Справа № 509/5167/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2016 року. Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

судді Курочки В.М.

при секретарі Задеряки Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Овідіополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія», ОСОБА_2 Тофік огли про стягнення шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 13.06.2014 р. на автодорозі в с. Санжійка Овідіопольського району ОСОБА_2 Тофік огли, керуючи автомобілем марки «Мерседес», реєстраційний номер НОМЕР_1, порушив вимоги пунктів 12.1, 11.3 Правил дорожнього руху України, не обрав безпечну швидкість, виїхав на смугу зустрічного руху і допустив зіткнення цього автомобіля з належним йому, тобто позивачу, автомобілем марки «ВАЗ-21114», реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3 Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та пошкодження автомобіля йому була заподіяна майнова шкода у розмірі 28892 грн., а також ним понесені витрати на автотоварознавче дослідження у розмірі 1000 грн. Цивільна відповідальність ОСОБА_2 Тофік огли була застрахована договором про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності Приватним акціонерним товариством «Українська транспорта страхова компанія», яка у добровільному порядку страхове відшкодування не виплатила. Відповідач ОСОБА_2 Тофік огли також відмовився від добровільного відшкодування збитків.

З наведених підстав позивач просив стягнути солідарно ОСОБА_2 Тофік огли майнову шкоду 28892 грн. та витрати за проведення автотоварознавчого дослідження автомобіля 1000 грн., а усього 29892 грн.

Приватне акціонерне товариство «Українська транспортна страхова компанія» просило в задоволенні позову відмовити з підстав пропуску позивачем строку, встановленого ст. 37 Закону України від 01.07.2004 р. №1961-IV «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». (а.с. 64-65)

Відповідач ОСОБА_2 Тофік огли за зареєстрованим місцем проживання відсутній, що підтверджується поштовим повідомленням про неможливість вручення судової повістки, відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України вважається належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, а тому справа розглянута судом за його відсутності. (а.с. 72-74)

Суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.ч. 2 і 5 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Статтею 1188 ЦК України встановлено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме:

1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою;

2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується;

3)за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставини, що мають істотне значення.

Частиною четвертою ст. 61 ЦПК України встановлено, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

На час ДТП ОСОБА_2 Тофік огли правомірно на підставі документу, встановленого п. 2.1. Правил дорожнього руху України керував автомобілем «Мерседес-Бенц», реєстраційний номер НОМЕР_1, належним на праві власності ОСОБА_4, тобто саме він був володільцем цього джерела підвищеної небезпеки і є особою відповідальною за шкоду завдану цим транспортним засобом. (а.с. 7 справи №509/4117/14-п Овідіопольського районного суду)

Постановою суду від 09.10.2014 р. у справі про адміністративне правопорушення встановлено, що саме ОСОБА_2 Тофік огли 13.06.2014 р. керуваючи автомобілем марки «Мерседес», реєстраційний номер НОМЕР_1, порушив вимоги пунктів 12.1, 11.3 Правил дорожнього руху України, не обрав безпечну швидкість, виїхав на смугу зустрічного руху і допустив зіткнення цього автомобіля з належним позивачеві автомобілем марки «ВАЗ-21114», реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3 Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. (а.с. 6)

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 Тофік огли під час керування зазначеним вище автомобілем марки за шкоду завдану потерпілим особам була застрахована договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів приватним акціонерним товариством «Українська транспортна страхова компанія». (а.с. 64)

При цьому ліміт відповідальності страхової компанії за майнову шкоду на одного потерпілого був встановлений у розмірі 50000 грн. (а.с. 64)

Відповідно до ст. 22 Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 1 липня 2004 року N 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.

Статтею 28 Закону України від 1 липня 2004 року N 1961-IV визначено, що шкода, заподіяна майну потерпілого, - це шкода, пов'язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Статтею 33 Закону України від 1 липня 2004 року N 1961-IV встановлено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний: невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.

Згідно зі ст. 35 цього ж Закону для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування, а відповідно до ст. 37 Закону підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є: неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров'ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

До страхової компанії із заявою про отримання страхового відшкодування позивач звернувся лише 30.06.2015 р., тобто понад один рік з моменту скоєння ДТП, а тому позовні вимоги до ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» задоволенню не підлягають. (а.с. 19-20,64-65)

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

За таких обставин суд дійшов до висновку, що заподіяна позивачеві шкода підлягає стягненню на його користь тільки з відповідача ОСОБА_2 Тофік огли.

Розмір заподіяної ОСОБА_1 майнової шкоди пошкодженням його автомобіля 28 892 грн. підтверджено письмовим висновком спеціаліста експерта автотоварознавця. (а.с. 7-16)

Також позивач поніс витрати у розмірі 1000 грн. за проведення автотоварознавчого дослідження. (а.с. 17)

На підставі ст. 88 ЦПК України на користь позивача з ОСОБА_2 Тофік олгли підлагють стягненню витрати зі сплати судового збору 487 грн. 20 коп. (а.с. 4)

Керуючись ст.ст. 10,11,209,212,214-215,218 ЦПК України, ст.ст. 23, 1166, 1187, 1188,1194 ЦК України, ст. ст. 22,23,28,29,33, 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 1 липня 2004 року N 1961-IV,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 Тофік огли на користь ОСОБА_1 на відшкодування майнової шкоди 29 892 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 Тофік огли на користь ОСОБА_1 на витрати зі сплати сплати судового збору 487 грн. 20 коп.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Українська транспорта страхова компанія» відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області через Овідіопольський районний суд протягом 10 днів з дня його оголошення.

Суддя: ОСОБА_5