Справа № 456/2310/15 Головуючий у 1 інстанції: Микитчин І.М.
Провадження № 22-ц/783/4795/16 Доповідач в 2-й інстанції: Гірник Т. А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2016 року колегія суддів Судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді: Гірник Т.А.

суддів: Бакуса В.Я., Левика Я.А.

секретар - Симець В.І.

з участю представника позивача- Поврозник А.П. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

Оскаржуваним рішенням у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено за недоведеністю.

Рішення оскаржила позивач. Посилаючись на його незаконність, необґрунтованість, постановлення з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким позов задоволити повністю.

Скаргу мотивує тим, що суд не взяв до уваги того, що відповідачем ще 19 квітня 2011 року було пошкоджено належну їй відеокамеру марки Sony DCR-HC38. Лише через чотири роки Апеляційний суд виніс рішення про стягнення заданих пошкодженням камери збитків в сумі 1792 гр., що становить вартість її ремонту. Суд не прийняв до уваги, що їй як жінці було завдано моральної шкоди, внаслідок дій відповідача. Протягом тривалого часу не могла належно користуватися відеокамерою та отримувати моральне задоволення від фіксації знаменитих дат та подій у колі її сім»ї.

При розгляді справи в суді апеляційної інстанції представник особи, котра подала апеляційну скаргу доводи такої підтримав.

Інші учасники не з»явились. Належно повідомлені про розгляд справи за апеляційною скаргою, про що до справи долучено розписки про отримання судових повісток. Про причини неявки не повідомили. Колегія суддів вважає можливим продовжувати розгляд справи у відсутності учасників, які не з»явились, що відповідає вимогам ч.2 ст. 305 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.

У відповідності до вимог ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з»ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції таким вимогам відповідає.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 суд виходив з недоведеності позовних вимог, а відтак дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Колегія суддів погоджується з висновком суду, оскільки такий ґрунтується на матеріалах справи та вимогах закону.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції врахував наступні обставини справи.

Так, рішенням апеляційного суду Львівської області від 08.04.2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування завданих збитків, позов задоволено та стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 1792 грн. на відшкодування збитків та 292 грн. судових витрат. Вимоги щодо відшкодування моральної шкоди у даній справі позивач не заявляла.

На виконання вказаного рішення суду ОСОБА_3 повністю сплатив суму завданих збитків ОСОБА_2 та судових витрат, про що ствердила позивач.

Відповідно до вимог ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Необхідною умовою виникнення права на відшкодування моральної шкоди є наявність такої шкоди.

Суд першої інстанції вірно врахував надані у абз. 1 п. 4 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику в справах про відшкодування моральної (немайнової ) шкоди від 31 березня 1995 року №4 роз'яснення, згідно якого у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Моральну шкоду розуміють як втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Крім того у пункті 9 зазначеної Постанови зазначено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Колегія суддів вважає, що позивачем не надано доказів того, що їй діями відповідача завдано моральну шкоду, яку вона оцінила в 5000 грн., тому рішення суду першої інстанції про відмову у задоволені позову про стягнення моральної шкоди є обґрунтованим.

При розгляді справи в суді апеляційної інстанції представник позивача зазначив, що звернення до суду з вимогами про відшкодування моральної шкоди у травні 2015 року по спливу 4-х років після подій з якими пов»язує її спричинення викликано тим, що лише 08.04.2015 року рішенням Апеляційного суду Львівської області винесеному за наслідками перегляду рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 14.11.2014 року, таке скасовано і вирішено про стягнення з відповідача 1792 гр. збитків на користь позивача. Вважає, що вказаним рішенням встановлені обставини спричинення майнової шкоди, наявність якої презюмує спричинення моральної шкоди.

Колегія суддів звертає увагу на те, що за змістом цього рішення, сума збитків 1792 гр. становила вартість ремонту пошкодженої відповідачем відеокамери. Спричинення моральної шкоди позивач пов»язує з душевними стражданнями, що виникли внаслідок неможливості використовувати певний період часу відеокамеру внаслідок протиправних дій відповідача. За даними цього рішення, сума збитків встановлена згідно з актом технічного огляду від 04.05.2011 року. Позивачем не надано доказів, за якими можна визначити період, протягом якого предмет не міг використовуватись за призначенням, а відтак не доведено спричинення моральної шкоди. Наявність судового рішення про відшкодування збитків, за недоведеності вимог спричинення моральної шкоди, не може бути безумовною підставою для стягнення суми, як компенсацію моральних втрат.

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів приходить до висновку, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б були правовою підставою для відшкодування моральної шкоди, оскільки позивач не довела факту її спричинення.

За таких обставин, судом першої інстанції повно з'ясовано фактичні обставини справи, дано належну оцінку зібраним доказам. Рішення суду відповідає матеріалам справи та вимогам закону і підстав для його скасування немає.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ст.303,304, ч.1п.1ст.307, ст.308, ст.ст.313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 19 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий

Судді