САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Справа № 206/4739/16-ц
Провадження № 2/206/1194/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

"19" грудня 2016 р.

Самарський районний суд міста ОСОБА_1 у складі: головуючого судді: Зайченко С.В., при секретареві: Колтаковій М.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 міської ради, третя особа Восьма ОСОБА_1 державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за законом,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом в якому просить, визнати за нею право власності на квартиру, яка розташована за адресою: м. Дніпро, вул. Іларіонівська,3/1, в порядку спадкування за законом, мотивуючи тим, що рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 25.12.2015 року було встановлено факт її постійного проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу у жилому приміщенні (квартирі) разом з померлим ОСОБА_3, який проживав та був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, до моменту настання його смерті. 29-30 березня 2014 року її цивільний чоловік ОСОБА_3 помер вдома. ОСОБА_3 ніколи не був одружений та не мав власних дітей, за період їх спільного проживання ніхто з родичів, якби вони були, до нього не приїздили та він ні з ким не спілкувався. На підставі рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 25.12.2015 року, вона, як спадкоємець 4 черги, звернулась через свого представника до державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини у вигляді квартири АДРЕСА_1, яка залишилась після смерті ОСОБА_3 Однак за результатами її звернення їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки за життя ОСОБА_3 не зареєстрував своє право власності на вищевказану квартиру. Як їй відомо ОСОБА_3 хотів оформити право власності на квартиру, однак з невідомих їй причин БТІ відмовляло йому в реєстрації, то просили прийти пізніше, то ще щось необхідно було донести з документів. З яких причин БТІ не зареєструвало за ОСОБА_3 право власності на спірну квартиру відповідно до свідоцтва на житло від 12.12.2012 року, яке видане управлінням житлового господарства ОСОБА_1 міської ради вона так і не знає. У звязку з цією ситуацією вона на теперешній час не в змозі оформити свої спадкові права інакше як в судовому порядку.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні.

Відповідач ОСОБА_1 міська рада явку свого представника в судове засідання не забезпечила, про причини неявки суд не повідомив. З урахуванням того, що відповідач належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, заперечень проти позову не надав, суд вирішує справу на підставі наявних даних і доказів у відсутності представника відповідача (постановляє заочне рішення).

Третя особа - Восьма дніпропетровська державна нотаріальна контора надала суду заяву про розгляд справи за відсутності її представника.

Заслухав доводи представника позивача, дослідив письмові докази по справі, дав їм оцінку в їх сукупності, суд прийшов до наступного.

Судом встановлено, що 12 грудня 2012 року згідно розпорядження №7/87-12 управлінням житлового господарства ОСОБА_1 міської ради було видано ОСОБА_3 свідоцтво про право власності на житло, а саме квартиру АДРЕСА_2 (ОСОБА_1).

29-30 березня 2014 року ОСОБА_3 помер, що підтверджується копією актового запису про смерть №22649 від 10.04.2014 року.

Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 15.12.2015 року, яке набрало законної сили 05.01.2016 року встановлений факт постійного спільного проживання однією сімєю більше пяти років позивача ОСОБА_2 з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Іларіонівська,3/1 з квітня 2007 року до моменту настання смерті (а.с.14-15).

Як вбачається з матеріалів спадкової справи №424/2016, заведеної Восьмою дніпропетровською державною нотаріальною конторою, позивачка єдина спадкоємиця, яка прийняла спадкове майно, що залишилось після смерті ОСОБА_3

16.08.2016 року ОСОБА_2 через свого представника звернулася до Восьмої дніпропетровської нотаріальної контори із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, а саме квартиру№1 в будинку №3 по вул. Іларіонівській в м. Дніпро (ОСОБА_1), що залишилась після смерті ОСОБА_3

Однак відповідно до постанови державного нотаріуса ОСОБА_4 про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16.08. 2016 року у видачі свідоцтва їй було відмовлено, оскільки відсутня реєстрація права власності на зазначену квартиру, так як право власності на дану квартиру за життя ОСОБА_3, не зареєстрував.

Відповідно зі ст.1217 ЦК України спадкоємство здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1266 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 роз'яснюється, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Таким чином, враходячи з викладеного, суд вважає можливим визнати за ОСОБА_2 право власності на квартиру АДРЕСА_2 (ОСОБА_1) в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлого 29-30 березня 2014 року, оскільки спадкодавець за життя набув право власності на спірну квартири, хоч і не зареєстрував його у встановленому законом порядку та у позивача немає можливості захистити своє право і отримати спадщину, крім того шляху, як визнання права власності в судовому порядку.

За таких обставин, позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 209,212-215,224-226 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3, який помер 29-30 березня 2014 року.

Заочне рішення може бути переглянуто Самарським районним судом м. Дніпропетровська за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя: С.В. Зайченко