Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

Висоцької В.С., Колодійчука В.М., Умнової О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до Комінтернівського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання прилюдних торгів недійсними, звернення стягнення на предмет іпотеки, за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 28 жовтня

2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 26 січня 2016 року,

встановила:

У березні 2015 року товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (далі - ТОВ «ОТП Факторинг Україна») звернулося до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що за умовами кредитного договору від 10 жовтня 2006 року, укладеного між АКБ «Райффайзен банк Україна» правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_5, останній отримав кредит у розмірі 10 000 доларів США. З метою забезпечення належного виконання зобов'язань за кредитним договором, 10 жовтня 2006 року між ОСОБА_5 та банком був укладений договір іпотеки, відповідно до умов якого ОСОБА_5 надав банку в іпотеку нерухоме майно, а саме двокімнатну квартиру, що знаходиться у АДРЕСА_1.

12 листопада 2010 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю № б/н, на підставі якого ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло на себе зобов'язання за кредитним договором та права вимоги до ОСОБА_5 за кредитним договором від 10 жовтня 2006 року. Того ж дня між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір про відступлення права вимоги, на підставі якого

ТОВ «ОТП Факторинг Україна» набуло права та зобов'язання заставодержателя за договором іпотеки 10 жовтня 2006 року.

Внаслідок невиконання ОСОБА_5 зобов'язань за кредитним договором утворилась заборгованість, яка станом на 27 червня 2014 року склала в розмірі 138 422,79 грн. Заочним рішенням Харківського районного суду Харківської області від 10 вересня 2014 року на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» стягнуто 40 723,34 грн. Пізніше позивачу стало відомо, що 10 березня 2010 року були проведені прилюдні торги по реалізації майна предмета іпотеки, яке належить ОСОБА_5 та переможцем торгів став ОСОБА_4, який зареєстрував право власності на двокімнатну квартиру, яка є предметом договору іпотеки та знаходиться у АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва від

10 березня 2010 року. Після проведення прилюдних торгів, що відбулися 10 березня 2010 року, на рахунок ПАТ «ОТП Банк» кошти від реалізації вищезазначеної двокімнатної квартири, яка є предметом договору іпотеки не надходили, тобто при проведенні прилюдних торгів був порушений порядок розрахунку за придбане майно.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від

28 жовтня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 26 січня 2016 року, в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ТОВ «ОТП Факторинг Україна» просить скасувати ухвалені у справі судові рішення та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відмовляючи у задоволенні позову, суди прийшли до правильного висновку, що процедура проведення торгів з реалізації квартири відбулася на законних підставах, порушень норм, які регулювали зазначені питання не встановлено, що підтверджується рішенням суду про відмову в задоволенні позову ОСОБА_5 про визнання проведення прилюдних торгів з реалізації квартири недійсними, визнання недійсними протоколу та акту державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки, скасування свідоцтва про придбання квартири та поновлення права власності.

Доводи касаційної скарги були предметом розгляду судом апеляційної інстанції та не були спростовані.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Згідно вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» відхилити, рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 28 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 26 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.С. Висоцька

В.М.Колодійчук

О.В. Умнова