Справа № 136/690/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"20" травня 2016 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Кривенка Д. Т.

за участю секретаря Марчук Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець цивільну справу за позовом за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Свої позовні вимоги позивач мотивувала тим, що 07 вересня 2012 року вони з відповідачем уклали шлюб, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, про що складено відповідний актовий запис № 1946. Спільних дітей вони не мають, однак від розірвання шлюбу в органах ДРАЦС відповідач ухиляється. Позивач вказує, що впродовж останніх двох років сімейного життя стосунки між ними погіршувались та на початку грудня 2015 року відповідач після чергового конфлікту залишив сім'ю та його місце перебування їй не відоме, зв'язку з відповідачем вона не має. Позивач вказує у позові на те, що вони із відповідачем мали різні погляди на шлюб та сім'ю, відповідач постійно нехтував сімейними цінностями, не розумів та не хотів розуміти проблем, які виникали під час спільного проживання, він був не здатним підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім'ї. Ураховуючи наведене, позивач вважає, що збереження цього шлюбу буде суперечити її інтересам та інтересам сімї, що має істотне значення, тому просить шлюб розірвати, а після розірвання шлюбу для подальшого іменування відновити її дошлюбне прізвище "Капітун".

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 позовні вимоги підтримав з підстав, що наведені у позовній заяві, просив суд його задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про день та час розгляду справи був оповіщений за адресою зареєстрованого місця проживання. Згідно довідки Укрпошти, поштове відправлення повернуто до суду «за не запитом».

Згідно ч.5 ст.74 ЦПК України, повістка разом із розпискою, а у випадках, установлених кодексом, разом із копіями відповідних документів, надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через курєрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі відсутності особи за вказаною адресою вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручені їй належним чином.

У ст.77 ЦПК України, передбачено обовязок осіб, які беруть участь у справі, повідомляти про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) та про причини неявки в судове засідання. У разі відсутності такої заяви повістка надсилається на останню відому адресу й вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не перебуває (ч.1 ст.77 ЦПК).

Ураховуючи наведені норми законодавства, неявку відповідача суд визнає неповажною, а відтак не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому проводить його в даному судовому засіданні на підставі зібраних у справі доказів, в загальному порядку, не здійснюючи фіксування судового процесу технічними засобами.

Суд, вивчивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до такого висновку.

Зі змісту ст. 3 СК України вбачається, що сім'я є первинним та основним осередком суспільства та створюється на підставі шлюбу. Сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній (ч.ч.1, 3 ст.55 СК України).

Згідно з ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 07 вересня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького управління юстиції у Вінницькій області, про що складено відповідний актовий запис № 1946 та видано свідоцтво про одруження серія І-АМ № 172991 (а.с. 4).

Від шлюбу дітей не має, однак через органи РАЦС розірвати шлюб позивач не має можливості, оскільки відповідач ухиляється від спілкування з нею.

Суд ураховує, що сім'я є добровільним союзом двох людей, примушування подружжя до збереження шлюбу є неприпустимим.

Ухвалою суду від 11.05.2016 року відповідачеві було запропоновано надати усі письмові заперечення проти позову із посиланням на докази, однак у визначений судом строк відповідач вимог ухвали суду не виконано.

Судом встановлено, що сторони спільно не проживають з грудня 2015 року, з цього часу жодних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть.

Наведене свідчить, що між подружжям втрачено почуття любові, поваги та взаємопідтримки, яке має бути притаманне подружжю, отож відсутні ознаки сім'ї.

За таких обставину, суд дійшов висновку про те, що сім'я розпалась остаточно, шлюб існує формально, відтак збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що має істотне значення, а тому позов підлягає задоволенню.

Також підлягає до задоволення вимога позивача про відновлення для подальшого іменування її дошлюбного прізвища "Капітун", оскільки це відповідає положенням ст.113 СК України.

Відповідно до ст. 88 ч. 1 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені нею та документально підтверджені судові витрати.

На підставі ст.3, 24, 56, 104, 105, 110, 112, 113 СК України, керуючись ст.ст.10, 11, 158, 169, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між Родюк (дошлюбне прізвище Капітун) ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який зареєстровано 07 вересня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис № 1946.

Після розірвання шлюбу позивачеві для подальшого іменування відновити дошлюбне прізвище "Капітун".

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати у вигляді судового збору в сумі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) гривня 20 копійок.

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили направити до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: ОСОБА_5