АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер справи 653/3848/15-ц Головуючий у І інстанції Калімбет Л.І.
Номер провадження 22-ц/791/1920/16 Доповідач Семиженко Г.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області у складі:

головуючого Семиженка Г.В.,

суддів: Базіль Л.В.,

ОСОБА_1,

секретар Прушинська О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 13 липня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ сумісного майна подружжя,

ВСТАНОВИЛА:

у грудні 2015 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що з 15 січня 1999 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, під час шлюбу сторонами було здійснено грошові внески у національній валюті та у доларах США на банківські рахунки у Генічеському відділенні Херсонської філії Публічного акціонерного товариства «Приватбанк» на імя ОСОБА_3, угоди про добровільний поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, між сторонами не досягнуто, у позові просила визнати за нею право власності на 1/2 частину вказаних грошових внесків.

Рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 13 липня 2016 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 з посиланням на незаконність та необґрунтованість рішення суду просила його скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов із підстав, що у ньому зазначені, та визнати за нею право власності на 1/2 частину грошових коштів, які знаходяться на рахунках, відкритих на імя ОСОБА_3 у Генічеському відділенні Херсонської філії Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк», а саме на рахунку № 4612840, на якому залишок грошових коштів становить 22137,81 долари США, та на рахунку № 898875980, на якому залишок грошових коштів становить 15780 гривень, в обґрунтування скарги покликалася на те, що внесення відповідачем грошових коштів на рахунки банку відбулося в період перебування сторін у зареєстрованому шлюбі, що не заперечується ОСОБА_3, суд першої інстанції дійшов до невірного висновку про відсутність підстав для визнання цих коштів обєктом права спільної сумісної власності подружжя через те, що позивачка не вносила грошові кошти на вказані банківські рахунки, судом першої інстанції не було враховано факт перебування сторін у шлюбі з 06 березня 1971 року по грудень 1998 року, за ініціативи відповідача 15 січня 1999 року сторони уклали новий шлюб, шлюбні відносини фактично не переривалися, сторони мешкали разом із спільними дітьми у будинку, який придбали у 1986 році та всі разом були зареєстровані у ньому.

У судовому засіданні при апеляційному розгляді справи представник позивачки вимоги скарги підтримав, відповідач та його представник щодо вимог скарги заперечували, пояснили, що спірні рахунки з вказаними у позові грошовими коштами дійсно були відкриті під час перебування сторін у шлюбі, який на тепер не розірвано, на гривневому рахунку знаходяться доходи від пенсії відповідача, на доларовому рахунку знаходиться конвертована в долари раніше зароблена ним заробітна плата.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що позивачкою не доведено фактів перерахування нею грошових коштів на банківські рахунки, а тому спірні грошові кошти на них не входять до складу спільного сумісного майна подружжя.

З таким висновком суду колегія суддів не погоджується з такого розсуду.

З матеріалів справи вбачається і сторонами не заперечується, що під час шлюбу сторін на імя відповідача у Генічеському відділенні Публічного акціонерного товариства «Приватбанк» було відкрито рахунки, на яких знаходяться вказані у позові грошові кошти.

За положеннями ч. 1 ст. 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою, відповідно до ч. 1 ст. 60, ч. 1 ст. 70 цього Кодексу майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно з ч. 2 ст. 61 СК України об'єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя.

Пленум Верховного Суду України у п. 21 постанови № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» розяснив, що у випадках поділу грошових сум (вкладів), внесених у банківські (фінансові) установи за договорами банківського вкладу (депозиту) за рахунок заробітної плати, пенсії, стипендії, інших доходів подружжя, ці вклади, незалежно від їх виду та від того, на чиє ім'я з подружжя вони внесені, відповідно до ст. 61 СК України є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Таким чином висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, оскільки позивачка не здійснювала перерахувань грошових коштів на вказані у позові банківські рахунки, є незаконним, матеріали справи також не містять доказів про те, що внесені відповідачем на банківські рахунки грошові кошти були одержані ним не під час шлюбу сторін та є його особистим майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

На підставі наведеного колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду не відповідає вимогам щодо його законності та обґрунтованості, доводи позову ґрунтуються на дійсних обставинах справи, а його вимоги відповідають чинному законодавству та підлягають задоволенню, апеляційну скаргу слід задовольнити, рішення у справі скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 314 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 13 липня 2016 року скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину грошових коштів, які знаходяться на рахунках, відкритих на імя ОСОБА_3, у Генічеському відділенні Херсонської філії Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк», а саме на рахунку № 4612840 у сумі 22137,81 долари США, та на рахунку № 898875980 у сумі 15780 гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 1616,4 гривні у відшкодування судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили з моменту проголошення, на нього протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ ОСОБА_4

Судді: _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ ОСОБА_5

_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ ОСОБА_1