Справа № 2-6114/11
Провадження № 6/161/286/16
У Х В А Л А

20 травня 2016 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі:

головуючого судді Івасюти Л.В.

при секретарі Заболотько Д.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку подання Другого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, -

В С Т А Н О В И В :

Другий відділ державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції звернувся в суд з поданням, в якому просить тимчасово обмежити ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, мотивуючи подання тим, що на виконанні у Другому відділі ДВС Луцького міського управління юстиції перебуває виконавчий лист Луцького міськрайонного суду №2-6114 від 28.10.2011р., про стягнення з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 аліментів на неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 500грн., щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 07.09.2011 року. Державним виконавцем у відповідності до вимог Закону України Про виконавче провадження 28.10.2011 року винесено постанови про відкриття виконавчого провадження, про що повідомлено боржника у визначеному законодавством порядку. Боржником добровільно рішення суду не виконується - кошти на утримання дитини

не сплачуються. На вимогу державного виконавця погасити заборгованість ОСОБА_1 не реагує. Факт несплати аліментів підтверджується матеріалами справи. Відповідно до розрахунку, який складено державним виконавцем, заборгованість ОСОБА_1 станом на 30.04.2016року становить 30436,65 грн. Державним виконавцем зроблено запит до Державної прикордонної служби. Згідно відповіді на даний запит боржник мас закордонний паспорт та перетинає кордон, при цьому має невиплачену заборгованість по сплаті аліментів. Зроблено запит до Державної податкової служби України та до Пенсійного фонду України про джерела отримання доходів боржника та про номери рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах боржником та про отримання пенсії. Згідно результатів обробки запитів до Державної податкової служби та до Пенсійного фонду України боржник офіційно не працевлаштований, пенсії не отримує, рахунки, відкриті у банках та інших фінансових установах відсутні. З метою перевірки майнового стану боржника державним виконавцем подано запити до Державної інспекції сільського господарства у Волинській області, Головного управління держгеокадастру у Волинській області. Територіального сервісного центру Волинської області. Згідно відповідей, що надійшли до відділу боржник сільськогосподарською технікою не володіє, земельні ділянки за ним не зареєстровані . За боржником зареєстровано транспортний засіб автомобіль " Skoda Fabia ", 2003року випуску, синього кольору, №двиг.230026, №шас. 0, №куз.ТМВРW16Y443964248.

Винесена постанова про арешт рухомого та нерухомого майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Даною постановою накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, в межах суми боргу по виконавчому провадженню. 08.04.2016року державним виконавцем винесена постанова про розшук майна боржника та направлена для подальшого виконання у Регіональний сервісний центр у Волинській області.

Станом на 30.04.2016 року борг в сумі 30436,65грн. в добровільному порядку ОСОБА_1 не сплачено.

Посилаючись на наведене, заявник просить суд тимчасово обмежити ОСОБА_1, 26.08.1985року народження, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання своїх зобов'язань перед стягувачем.

Представник заявника в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду подання був повідомлений.

Суд вважає за можливе розглянути подання за його відсутності по наявних в матеріалах справи доказах.

Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що в задоволенні подання слід відмовити за безпідставністю.

Як вбачається з матеріалів справи, Луцьким міськрайонним судом Волинської області від 06 жовтня 2011 року частково задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів. Постановлено: стягувати з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, в користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, в розмірі 500 (пятсот) грн. щомісячно, починаючи з 7 вересня 2011 року і до досягнення ОСОБА_3 повноліття; стягувати з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 аліменти на її утримання в розмірі 100 (сто) грн. щомісячно, починаючи з 7 вересня 2011 року і до досягнення ОСОБА_3 трьох років, тобто до 22 вересня 2013 року.

Судом встановлено, що на виконанні у Другому відділі ДВС Луцького міського управління юстиції перебуває виконавчий лист Луцького міськрайонного суду №2-6114 від 28.10.2011р., виданий з метою примусового виконання рішення суду про стягнення з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 аліментів на неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 500грн., щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 07.09.2011 року.

Як встановлено судом, по даному виконавчому документі державним виконавцем відкрито виконавче провадження №29533045 та надано боржнику добровільний строк для виконання. Рішення суду в добровільному порядку ОСОБА_1 не виконано. Винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України «Про виконавче провадження». Зокрема, державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, установлених цим законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

За змістом п. 5 ч. 1 та ч. 2 ст. 6 Закону України Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобовязань.

Частиною 4 вказаної статті Закону передбачено, що паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено в випадках, передбачених п.п. 1-9 ч. 1 цієї статті. Тимчасове затримання або вилучення паспорта в таких випадках здійснюється судом, органами прокуратури, внутрішніх справ, служби безпеки, Державної прикордонної служби України, військовими комісаріатами та консульською службою України.

Згідно п.18 ч.3 ст.11 Закону України Про виконавче провадження, ч.1 ст. 377-1 ЦПК України, державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Відповідно до ч.2 ст.11 Закону України Про виконавче провадження державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

В матеріалах подання відсутні докази на підтвердження тих обставин, що державний виконавець здійснив всі необхідні заходи для своєчасного і повного виконання рішення суду.

Зокрема, на час розгляду подання державним виконавцем не встановлено, чи проживає боржник за даною адресою, не зясовано в повній мірі коло належного йому майна, не вирішено питання про порядок виконання виконавчого листа, а також про виклик боржника до державного виконавця, як це передбачено п.11 ч.3 ст.11 Закону України Про виконавче провадження.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, будь-які належні та допустимі докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 умисно ухиляється від виконання обовязку сплатити належні до стягнення з нього кошти в матеріалах справи відсутні.

Із змісту вимог ст. 33 Конституції України, ст. 313 ЦК України, п.18 ч.3 ст.12 Закону України Про виконавче провадження, ст. 6 Закону України Про порядок виїзду з України, і вїзду в Україну громадян України, в їх системному звязку, вбачається, що право ОСОБА_1 на свободу пересування може бути обмежено лише у виключних випадках, у звязку з навмисними діями останнього, що спрямовані на ухилення від виконання обовязків по виконанню рішення суду.

Державним виконавцем у відповідності до ст. 11 Закону України Про виконавче провадження не використано надані йому права у точній відповідності із Законом та допущено порушення прав та законних інтересів боржника, не надано доказів на підтвердження обставин умисного ухилення боржника від виконання рішення суду та його намір вибути за межі України з метою невиконання рішень суду, а тому суд приходить до висновку, що зазначене подання є передчасним і в його задоволенні слід відмовити за безпідставністю.

Керуючись ст. ст. 8, 10, 11, 60, 119, 210-215, 377-1 ЦПК України, ст. 33 Конституції України, ст. 313 Цивільного кодексу України, ст. 6 Закону України Про порядок виїзду з України, і вїзду в Україну громадян України, ст.11 Закону України Про виконавче провадження, суд

у х в а л и в :

В задоволенні подання старшого державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду протягом пяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на ухвалу суду. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду Івасюта Л.В.