Провадження №2/681/199/2016 Справа № 681/57/16-ц
Рішення

іменем України

15 березня 2016 року

Полонський районний суд Хмельницької області в складі

головуючого судді Боб"яка Б.В., з участю секретаря Будника Д.О., позивача та його адвоката

Калюки М.О., адвоката відповідачки Кушнірука В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полонному цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зміну розміру стягуваних аліментів на утримання дітей та припинення стягнення аліментів,

встановив:

19 січня 2016 року ОСОБА_3 звернувся з позовом до ОСОБА_4 про зміну розміру аліментів на утримання сина ОСОБА_5, доньки ОСОБА_6 та доньки ОСОБА_7. В позовній заяві вказує, що за рішенням суду від 01 жовтня 2015 року він зобов'язаний платити аліменти в розмірі по 500 грн. на користь відповідачки ОСОБА_4, з якою проживають діти: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3. Рішенням суду від 04 січня 2016 року зобов'язаний сплачувати аліменти на сина ОСОБА_5, який досяг повноліття, але продовжує навчатись, в розмірі по 450 грн. щомісяця. У зв'язку з важким економічним становищем в державі, відсутністю постійного місця праці, позбавлений можливості сплачувати аліменти в розмірі 1450 грн. щомісяця на утримання трьох дітей. Просить зменшити розмір стягуваних аліментів на утримання доньок ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до 400 грн. на кожну дитину щомісяця, а в стягненні аліментів на повнолітнього сина ОСОБА_5, який продовжує навчання, відмовити.

В судовому засіданні позивач позов підтримує в повному обсязі і пояснив, що працював на будівництві і мав доходи. В зимовий сезон роботи не має, тому не може платити присуджені судом аліменти. З заступленням сприятливих погодних умов зможе працювати на будовах і зможе платити аліменти на неповнолітніх дітей. На повнолітнього сина ОСОБА_5 платити не має можливості, син навчається за державні кошти, тому не потребує додаткової допомоги. Відповідачка ОСОБА_4 отримає державну допомогу як малозабезпечена багатодітна сім»я. В центрі зайнятості не зареєстрований. Батько віку 64 роки, пенсіонер, потребує допомоги на лікування, позивач має брата, який проживає в м. Полонному.. Іншої сім»ї та дітей не має

Адвокат відповідачки Кушнірук В.М. в судовому засіданні проти позову заперечує і пояснив, що ОСОБА_4 отримує державну допомогу, тому що не вистачає на проживання сім»ї та навчання дорослого сина.

Заслухавши пояснення позивача та адвоката відповідачки, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини.

Встановлено, що сторони мають трьох дітей, проживають окремо. Рішенням суду від 01 жовтня 2015 року позивач зобов'язаний платити аліменти в розмірі по 500 грн. на користь відповідачки ОСОБА_4, з якою проживають діти: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3. За рішенням суду від 04 січня 2016 року позивач зобов'язаний сплачувати аліменти на сина ОСОБА_5, який досяг повноліття, але продовжує навчатись, в розмірі по 450 грн. щомісяця.

Дані обставини встановлені з пояснень сторін та з наданих суду письмових доказів - рішенням суду від 01 жовтня 2015 року про стягнення аліментів з позивача ОСОБА_3 на утримання трьох неповнолітніх дітей, рішенням суду від 04 січня 2016 року про стягнення з позивача аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання, свідоцтвом про народження та паспортом позивача, пенсійного посвідчення батька позивача, довідками управління соціального захисту про розмір соціальної допомоги для відповідачки, довідкою Полонської міської ради про те, що позивач не працює з 1999 року.

Дані докази сторони не спростовують, тому суд визнає їх достовірними.

Згідно із ч.1 ст. 141 Сімейного кодексу України (далі - СК України) мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно із ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров"я і матеріальне становище платника аліментів та дитини, наявність в платника аліментів інших дітей, інші обставини, які мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно із ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за ріщенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення здоров'я когось із них.

Згідно із ч.ч.1,2 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» з 01 січня 2016 року прожитковий мінімум на дитину віком від 06 до 18 років встановлений в розмірі 1455 грн., для працездатної особи - розмірі 1378 грн.

Відповідачка ОСОБА_4 отримує державну допомогу на малозабезпечену сім»ю із чотирьох осіб в сумі 3886 грн. 16 коп., що на одну особу становить 971 грн.54 коп.(3886,16 грн. : 4 =971,54 грн.). Позивач ОСОБА_3 за рішенням суду зобов'язаний сплачувати на неповнолітніх дочок ОСОБА_6 і ОСОБА_7 по 500 грн. в місяць, що разом із державною допомогою на одну дитину становить 1471 грн.54 коп. (971,54 грн. +500 грн. = 1471,54 грн.). На сина ОСОБА_5 з врахуванням аліментів та розміру прожиткового мінімуму припадає в місяць 1421 грн.54 коп. (971,54 грн. + 450 грн. = 1421,54 грн.). Дані суми перевищують встановлений прожитковий мінімум на неповнолітніх дочок на 16 грн. 54 коп., а на повнолітнього сина - на 43 грн.54 коп.

Відповідач як батько дітей стягуваними з нього аліментами не забезпечує половини прожиткового мінімуму на дітей.

Тому з огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими, оскільки він не надав суду будь-яких доказів про те, що після набрання рішеннями судів про стягнення аліментів, які він не оскаржував в апеляційному порядку, змінився його матеріальний стан таким чином, що вже 19 січня 2016 року, тобто через п'ять днів після набрання рішенням про стягнення аліментів на сина - студента законної сили він втратив можливість платити присуджені аліменти. Не надав доказів, що він має обов'язок допомагати батькові - пенсіонерові, в якому розмірі має бути ця допомога. Суд розцінює доводи позову в частині обов'язку надавати допомогу батькові як такі, що не підтверджені належними, допустимими та достовірними доказами, а голослівні твердження до уваги не приймає.

Керуючись ст.ст.10,11, 212-215 ЦПК України , суд

вирішив:

Позов ОСОБА_3 про зменшення стягнення аліментів на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_6 і ОСОБА_7, припинення стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина ОСОБА_5, який навчається, залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Хмельницької області шляхом подання до Полонського районного суду апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Б. Боб"як