Справа №591/2465/16-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/1463/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2016 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Кононенко О. Ю.,

суддів - Семеній Л. І. , Шевченка В. А.

за участю секретаря судового засідання - Пархоменко А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою Сумської обласної організації фізкультурно-спортивного товариства «Динамо» України

на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 19 липня 2016 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до Фізкультурно-спортивного товариства «Динамо» України, Сумської обласної організації фізкультурно-спортивного товариства «Динамо» України про відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

24 травня 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до наказу ФСТ «Динамо» України №68-п від 12 липня 2012 року його було призначено на посаду заступника голови керівника апарату Сумської обласної організації ФСТ «Динамо» України. Наказом ФСТ «Динамо» України №18/1 від 17 березня 2016 року та наказом першого заступника Голови Сумської обласної організації ФСТ «Динамо» України №6 о/с від 18 березня 2016 року він був переведений на посаду заступника голови Сумської обласної організації ФСТ «Динамо» України. Наказом ФСТ «Динамо» України № 23 від 25 квітня 2016 року його було притягнуто до дисциплінарної відповідальності за неналежне виконання своїх посадових обовязків та систематичне порушення трудової дисципліни. Наказом ФСТ «Динамо» України №28-п від 27 квітня 2016 року його було звільнено з роботи у звязку з систематичним невиконанням без поважних причин обовязків, покладених на нього трудовим договором і правилами внутрішнього трудового розпорядку на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України.

Не погоджуючись з вищевказаними наказами, позивач просив визнати їх незаконними та скасувати, поновити його на посаді заступника голови керівника апарату Сумської обласної організації ФСТ «Динамо» України, стягнути з Сумської обласної організації ФСТ «Динамо» України на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу, стягнути з ФСТ «Динамо» України 10000 грн., а з Сумської обласної організації ФСТ «Динамо» України 5000 грн. на відшкодування завданої йому моральної шкоди, стягнути з ФСТ «Динамо» України та Сумської обласної організації ФСТ «Динамо» України витрати на правову допомогу в розмірі 4000 грн., по 2000 з кожного.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 19 липня 2016 року залишено без розгляду позов ОСОБА_3 в частині позовних вимог про визнання незаконними та скасування наказів про переведення на іншу посаду та притягнення до дисциплінарної відповідальності, визнання незаконним та скасування наказу про звільнення з роботи, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 19 липня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди задоволено частково.

Стягнуто з Сумської обласної організації ФСТ «Динамо» України на користь ОСОБА_3 2000 грн. на відшкодування завданої моральної шкоди.

В іншій частині позовних вимог відмовлено за необґрунтованістю.

Стягнуто з Сумської обласної організації ФСТ «Динамо» України на користь ОСОБА_3 1000 грн. на відшкодування понесених по справі судових витрат.

Стягнуто з Сумської обласної організації ФСТ «Динамо» України на користь держави судовий збір в сумі 551,20 грн.

В апеляційній скарзі Сумська обласна організація ФСТ «Динамо» України, посилаючись на необєктивність та необґрунтованість рішення суду, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

При цьому зазначає, що прийняття рішення про переведення позивача, притягнення його до дисциплінарної відповідальності та звільнення, а також видання відповідних наказів відноситься до компетенції та повноважень ФСТ «Динамо» України, з яким ОСОБА_3 перебуває у трудових відносинах. Вважає розмір стягнутої моральної шкоди та судових витрат необґрунтованими.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника Сумської обласної організації ФСТ «Динамо» України ОСОБА_4, яка підтримала доводи апеляційної скарги, позивача ОСОБА_3, який проти скарги заперечував, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що наказом ФСТ «Динамо» України №68-п від 12 липня 2012 року ОСОБА_3 було призначено на посаду заступника голови керівника апарату Сумської обласної організації ФСТ «Динамо» України. Наказом ФСТ «Динамо» України №4-п від 04 січня 2016 року його звільнено з роботи згідно п. 3 ч.1 ст. 40 КЗпП України, про що у трудовій книжці було зроблено запис під № 32.

Також встановлено, що на підставі рішення суду, наказом №5 від 18 березня 2016 року ОСОБА_3 було поновлено на попередній посаді, а запис під № 32 вказано як недійсний (а.с. 19).

Наказом ФСТ «Динамо» України №18/1 від 17 березня 2016 року він був переведений з посади заступника голови керівника апарату СОО ФСТ «Динамо» України на посаду заступника голови Сумської обласної організації ФСТ «Динамо» України (а.с. 20).

На підставі цього наказу, аналогічний наказ про переведення був виданий 18 березня 2016 року заступником Голови Сумської обласної організації ФСТ «Динамо» України (а.с. 21).

Наказом ФСТ «Динамо» України №23-п від 25 квітня 2016 року позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани за неналежне виконання своїх посадових обовязків і систематичне порушення трудової дисципліни, що виразилося у порушенні вимог внутрішнього трудового розпорядку, а також свідомому невиконанні наказів та розпоряджень керівництва (а.с. 22).

Наказом ФСТ «Динамо» України №28-п від 27 квітня 2016 року позивача було звільнено з роботи на підставі п. 3 ч.1 ст. 40 КЗпП України.

Пізніше, наказом ФСТ «Динамо» України № 39/1-п від 02 червня 2016 року були скасовані накази №18/1-П від 17 березня 2016 року, № 23-П від 25 квітня 2016 року, № 28-П від 27 квітня 2016 року, поновлено позивача на посаді заступника голови керівника апарату Сумської обласної організації ФСТ «Динамо» України з 18 березня 2016 року. Також вказаним наказом зобовязано Сумську обласну організацію ФСТ «Динамо» України ввести до штату посаду заступника голови-керівника апарату, виплатити позивачу середній заробіток за період з 18 березня 2016 року по час поновлення на посаді (а.с. 73).

На виконання вказаного наказу, Сумська обласна організація ФСТ «Динамо» України своїм наказом № 19 о/с від 19 липня 2016 року скасувала накази №6 о/с від 18 березня 2016 року про переведення ОСОБА_3 та наказ № 10 о/с від 27 квітня 2016 року про його звільнення, поновила позивача на посаді заступника голови керівника апарату з 18 березня 2016 року. Цим же наказом в штатний розклад Сумської обласної організації ФСТ «Динамо» України введено посаду заступника голови керівника апарату, прийняте рішення про виплату позивачу середнього заробітку за період з 18 березня 2016 року по час поновлення на посаді згідно з раніше встановленим посадовим окладом за 14 тарифним розрядом (а.с. 74).

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з того, що права позивача у сфері трудових відносин були порушені роботодавцем - Сумською обласною організацією ФСТ «Динамо» України, в звязку з чим йому завдано моральну шкоду, яка підлягає відшкодуванню саме цим відповідачем в розмірі 2000 грн.

Проте, повністю з таким висновком суду погодитись не можна з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вищевказаним вимогам закону оскаржуване рішення відповідає не в повній мірі.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Згідно з ч.ч.1, 3 ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Судом встановлено та сторонами не заперечується, що ОСОБА_3 був призначений на посаду заступника голови керівника апарату Сумської обласної організації ФСТ «Динамо» України наказом ФСТ «Динамо» України №68-п від 12 липня 2012 року.

Наказами ФСТ «Динамо» України він був переведений на посаду заступника голови Сумської обласної організації ФСТ «Динамо» України, притягнутий до дисциплінарної відповідальності та звільнений з роботи (а.с. 20,22-23).

І лише на підставі цих наказів, аналогічні накази були видані Сумською обласною організацією ФСТ «Динамо» України.

З метою забезпечення додержання діючого законодавства України про працю, відповідач - ФСТ «Динамо» України своїм наказом № 39/1-п від 02 червня 2016 року відновив порушені права позивача, скасував свої попередні накази та поновив ОСОБА_3 на посаді заступника голови керівника апарату Сумської обласної організації ФСТ «Динамо» України з 18 березня 2016 року. Також вказаним наказом було зобовязано Сумську обласну організацію ФСТ «Динамо» України ввести до штату посаду заступника голови-керівника апарату, виплатити позивачу середній заробіток за період з 18 березня 2016 року по час поновлення на посаді (а.с. 73).

На виконання вказаного наказу, Сумська обласна організація ФСТ «Динамо» України своїм наказом № 19 о/с від 19 липня 2016 року скасувала накази №6 о/с від 18 березня 2016 року про переведення ОСОБА_3 та наказ № 10 о/с від 27 квітня 2016 року про його звільнення, поновила позивача на посаді заступника голови керівника апарату з 18 березня 2016 року. Цим же наказом в штатний розклад Сумської обласної організації ФСТ «Динамо» України введено посаду заступника голови керівника апарату, прийняте рішення про виплату позивачу середнього заробітку за період з 18 березня 2016 року по час поновлення на посаді згідно з раніше встановленим посадовим окладом за 14 тарифним розрядом (а.с. 74).

Крім того, відповідно до пункту 5.10.2 Статуту Сумської обласної організації ФСТ «Динамо» України, перший заступник (заступники) Голови Організації призначаються та звільняються за розпорядженням Голови ФСТ «Динамо» України або його першого заступника (а.с. 98).

Проте, суд першої інстанції правильно встановивши, що законні права позивача були порушені і йому була заподіяна моральна шкода, вищевикладеного не врахував і стягнув завдану ОСОБА_3 шкоду не з того відповідача, протиправними діями якого її було завдано.

В звязку з цим, враховуючи, що незаконне переведення позивача на іншу посаду, притягнення до дисциплінарної відповідальності та звільнення суттєво порушило його життєві звязки, позбавило заробітку, змусило його докладати додаткових зусиль для організації свого життя, призвело до душевних страждань, а також враховуючи, що порушені права позивача були добровільно відновлені ФСТ «Динамо» України вже після звернення до суду з відповідним позовом, виходячи з принципу розумності та справедливості, колегія суддів, погоджуючись з висновком місцевого суду щодо розміру відшкодування, вважає, що моральна шкода має бути відшкодована цим відповідачем.

Крім того, з ФСТ «Динамо» України на користь позивача, пропорційно задоволеній частині позовних вимог підлягають стягненню понесені ним і документально підтверджені витрати на правову допомогу та сплачений судовий збір.

При цьому колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1 та 5 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Якщо суд апеляційної, касаційної інстанції чи Верховний Суд України, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Як вбачається з договору про надання правової допомоги № 23-16 від 21 січня 2016 року та ордера Серії СМ № 23 від 21 січня 2016 року (а.с. 31, 35) адвокат ОСОБА_5 надавав правову допомогу ОСОБА_3 у цій цивільній справі. Предметом укладеного договору є надання правової допомоги, зокрема, представництво в суді.

Відповідно до додаткової угоди №1 від 19 травня 2016 року вартість послуг адвоката становить 4000 грн. (а.с. 32). Вказана сума коштів сплачена 19 травня 2016 року в повному обсязі, що підтверджується товарним чеком №6 (а.с. 33).

Звертаючись до суду з позовом до ФСТ «Динамо» України про відшкодування моральної шкоди, позивач просив стягнути її в розмірі 10000 грн. Судовий збір за цю вимогу був сплачений в розмірі 551 грн. 20 коп. (а.с. 3).

У зв'язку із задоволенням позову на 20 % (2000 грн. х 100% : 10000 грн.) з ФСТ «Динамо» України на користь ОСОБА_3 підлягає стягненню 800 грн. (4000 грн. х 20% : 100%) відшкодування понесених витрат на правову допомогу та 110,24 грн. (551,20грн. х 20% : 100%) компенсації судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції.

Стягуючи з Сумської обласної організації ФСТ «Динамо» України на користь держави судовий збір у розмірі 551,20 грн., суд першої інстанції не врахував положення ст. 88 ЦПК України та безпідставно стягнув ці судові витрати саме з цього відповідача та в дохід держави, а не на користь позивача, який ці витрати поніс.

Враховуючи, що апеляційна скарга підлягає задоволенню теж на 20 %, позивач на підставі п.1 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільнений, відповідно до ч. 4 ст. 88 ЦПК України Сумській обласній організації ФСТ «Динамо» необхідно компенсувати за рахунок держави понесені нею витрати по сплаті судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції в сумі 121,26 грн. (606,32 грн.х20%:100%).

Відповідно до п. п. 3 та 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Таким чином, рішення суду на підставі п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову та стягнення з Фізкультурно-спортивного товариства «Динамо» України на користь ОСОБА_3 2000 грн. на відшкодування завданої моральної шкоди.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 2 ч.1 ст. 307, п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 309, ст. 313, ч. 2 ст. 314, ст. ст. 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Сумської обласної організації фізкультурно-спортивного товариства «Динамо» України задовольнити частково.

Скасувати рішення Зарічного районного суду м. Суми від 19 липня 2016 року та ухвалити нове про часткове задоволення позову.

Стягнути з Фізкультурно-спортивного товариства «Динамо» України на користь ОСОБА_3 2000 гривень на відшкодування завданої моральної шкоди.

В іншій частині позовних вимог відмовити за необґрунтованістю.

Стягнути з Фізкультурно-спортивного товариства «Динамо» України на користь ОСОБА_3 800 гривень в рахунок відшкодування витрат на правову допомогу та 110 гривень 24 копійки компенсації судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції.

Компенсувати Сумській обласній організації фізкультурно-спортивного товариства «Динамо» України за рахунок держави 121 гривню 26 копійок судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Рішення набрало законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді -