АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2 березня 2016 року Апеляційний суд м. Києва

у складі:

головуючого Вербової І.М.

суддів Болотова Є.В.

ПоливачЛ.Д.

при секретарі Литвиненку Р.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про стягнення коштів за договором банківського вкладу, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 27 листопада 2015 року про повернення заяви позивачеві, -

у с т а н о в и в:

У жовтні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ПАТ КБ «Приватбанк» про стягнення коштів за договором банківського вкладу.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 27 листопада 2015 року позовну заяву повернуто позивачу.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування ухвали суду у зв'язку з тим, що вона суперечить вимогам процесуального закону, та передання питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Представник позивача посилається на ті обставини, що суд дійшов помилкового висновку про те, що необхідність сплати судового збору, оскільки позов стосується захисту прав споживачів фінансових послуг.

Сторони, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, у зв'язку із чим колегія суддів вважала за можливе слухати справу у їх відсутність на підставі ч. 2 ст. 305 ЦПК України.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ПАТ «КБ «Приватбанк» про стягнення коштів за договором банківського вкладу.

У зв'язку із виявленням недоліків (до позовної заяви не додано документу, що підтверджує сплату судового збору) ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 16 жовтня 2015 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу для усунення вказаних недоліків п'ятиденний строк з дня отримання копії ухвали.

_____________________________________________________

Справа № 757/37817/15-ц

№ апеляційного провадження 22-ц/796/1426/2016

Головуючий у суді першої інстанції: Фаркош Ю.А.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Вербова І.М.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Визнаючи неподаною та повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив із того, що недоліки, визначені ухвалою суду про залишення позовної заяви без руху, не усунуто у визначений судом строк.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не може погодитися з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання ухвали про залишення позовної заяви без руху, представником позивача ОСОБА_3 подана заява,у якій він зазначає про наявність законодавчо закріпленого права щодо звільнення позивача від сплати судового збору (а. с. 11).

1 вересня 2015 року набули чинності зміни до Закону України «Про судовий збір», згідно із якими виключено зі ст. 5 цього Закону з числа осіб, які звільняються від сплати судового збору, споживачів за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав.

В той же час, є діючою ч. 3 ст. 22 Закону України «Про судовий збір», відповідно якої споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

Відповідно до роз'яснень п. 7 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», із внесенням змін, що зумовлені змінами до Закону України «Про судовий збір», що набули чинності з 1 вересня 2015 року, оскільки стаття 5 Закону № 3674-VI не містить вичерпного переліку пільг щодо сплати судового збору, то при визначенні таких пільг слід керуватися іншим законодавством України, наприклад, статтею 14 Закону України від 1 грудня 1994 року № 226/94-ВР «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового слідства, прокуратури і суду», статтею 22 Закону України від 22 жовтня 1993 року № 3551-ХІІ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», статтею 22 Закону України від 12 травня 1991 року № 1023-ХІІ «Про захист прав споживачів».

Таким чином, позивач ОСОБА_2 звільняється від сплати судового збору.

Проте, суд першої інстанції не звернув уваги на зазначені обставини, належним чином їх не перевірив, внаслідок чого дійшов передчасного висновку про повернення позовної заяви.

За таких обставин ухвалу суду назвати законною та обґрунтованою не можна, а тому остання підлягає скасуванню з передачею питання про відкриття провадження до суду першої інстанції на новий розгляд на підставі п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України.

Керуючись статтями 303, 307, 312, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 27 листопада 2015 року скасувати та передати питання про відкриття провадження у справі на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий І.М. Вербова

Судді: Є.В. Болотов

Л.Д. Поливач