Справа № 296/5024/16-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"13" грудня 2016 р. м.Житомир
Корольовський районний суд м. Житомира в складі:
головуючого судді Шалоти К.В.,
за участю секретаря судового засідання Яковенко О.В.,
представника позивача ОСОБА_1,
розглянувши y відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі цивільну справу за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_2 України" до ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди,
У червні 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_2 України" (далі також - ТОВ "ОСОБА_2 України", позивач) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 (далі також відповідач) про відшкодування завданої майнової шкоди в сумі 5024 грн. 67 коп.
Позов обгрунтовувався тим, що 20.01.2016 року близько 19.30 год. в приміщенні магазину «Караван», що знаходиться в ТРЦ «Глобал UA» в м. Житомирі по вул. Київській, 77, у відділі гастрономії, ОСОБА_3 здійснив пошкодження скла холодильної вітрини та продукції, яка перебувала в реалізації, чим спричинив позивачу майнову шкоду на загальну суму 5024,67 грн.
Представник позивача у судовому засіданні поданий позов підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, проти заочного розгляду не заперечувала.
Відповідач у судові засідання 08.09.2016, 02.11.2016, 13.12.2016 не зявився, судові повістки, що направлялися за зареєстрованим місцем його проживання, були повернені відділенніям поштового зв"язку з відміткою "за закінченням терміну зберігання" (а.с. 15-16, 20-21, 30-33).
Відповідно до ч. 4 ст.169, ст. 224 ЦПК України, беручи до уваги згоду позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
З наявного в матеріалах справи висновку старшого інспектора Житомирського відділу поліції ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 від 22.01.2016 року вбачається, що 20 січня 2016 року близько 20 години гр. ОСОБА_3 перебуваючи у приміщенні супермаркету "Караван", що знаходиться за адресою: м.Житомир, вул. Київській, 77, підійшов до відділу з ковбасними виробами, оперся рукою на скляну вітрину в результаті чого скло вітрини тріснуло та пошкодило продукцію, що знаходилось під вітриною (а.с. 35,36).
Згідно із частиною 1 статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до змісту ст. ст. 11, 15 ЦК України цивільні права і обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.
Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст. 16 ЦК України.
Статтею 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування в повному обсязі.
У частині 2 цієї статті зазначається, що збитками є втрати, яких особа зазнала, у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно з частиною другою статті 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Таким чином цивільне законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.
Факт пошкодження ОСОБА_3 скляної вітрини та продукції під вітриною у магазині "Караван" ствердується наявними в матеріалах справи: заявою керуючого магазином ТОВ "ОСОБА_2 України" ОСОБА_5 від 21.01.2016, протоколом огляду місця події від 20.01.2016, поясненнями ОСОБА_6 від 20.01.2016, ОСОБА_7 від 20.01.2016, ОСОБА_8 від 20.01.2016, ОСОБА_1 від 22.01.2016, ОСОБА_3 та фотоматеріалами (а.с.37-56).
Частиною 1 ст. 57 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
З огляду на наведене та з урахуванням презумпції заподіювача шкоди, суд дійшов висновку, що матеріали справи не місять доказів на спростовання вини відповідача у пошкодженні скляної витрини супермаркету, що спричинило пошкодження продукції та завдало шкоди позивачу.
Частиною 2 статті 1192 ЦК України передбачає, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
З наявного в матеріалах справи акту №ПЖ-СП-00005979 від 21.01.2016 року про втрату товаром товарного вигляду, внаслідок псування в торговому залі та його подальшого списання, вбачається, що загальна вартість пошкодженої продукції складає 4024,67 грн. (а.с. 4,5).
Відповідно до рахунку ТОВ "Астра" №188 від 21.01.2016 року вбачається, що вартість скла вітрини гнутого розміром 940х1250 складає 1 000 грн. (а.с.2).
З огляду на викладене, враховуючи, що позивачем доведено завдану йому майнову шкоду внаслідок неправомірних дій відповідача, презумпцію заподіювача шкоди, причинний звязок між ними, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо відшкодування з відповідача на користь позивача заподіяної майнової шкоди у розмірі 5024 грн. 67 коп.
Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача також підлягає відшкодування, понесені і документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у сумі 1378 грн. 00 коп. (а.с 7).
Керуючись ст.ст. 10, 11, 57 - 60, 88, 208, 209, 212 - 215, 218, 224 - 226 ЦПК України, Корольовський районний суд м. Житомира,
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_2 України" до ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди - задовольнити.
Рішення суду може бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м.Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто Корольовським районним судом м.Житомира за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Cуддя К. В. Шалота