Ухвала

іменем україни

08 вересня 2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ступак О.В., розглянувши касаційну скаргу представника Головного управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області та Державної казначейської служби України - Матящук ТетяниМиколаївни - на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 13 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 16 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Держави Україна в особі Староміського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції, Головного управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області, третя особа - Державна казначейська служба України, про відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

У лютому 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду з указаним позовом, в якому просила стягнути з відповідачів на свою користь 2 500 грн на відшкодування моральної шкоди.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що постановою Староміського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції (далі - Староміський ВДВС Вінницького МУЮ) від 06 жовтня 2014 року відкрито виконавче провадження № 44964205 з примусового виконання виконавчого листа від 23 вересня 2014 року № 127/16030/14, виданого Вінницьким міським судом Вінницької області на виконання рішення цього ж суду від 09 вересня 2014 року, яке набрало законної сили, про стягнення з ФОП ОСОБА_4 на її користь як споживача грошових коштів у загальній сумі 20 477 грн. У грудні 2014 року на виконання цього рішення боржником сплачено 500 грн, до теперішнього часу рішення суду в іншій його частині не виконано.

Крім того, зазначила, що ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 29 грудня 2015 року, постановленою у справі № 127/16030/14-ц, яка набрала законної сили згідно з ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 27 січня 2016 року, задоволено її скаргу та визнано неправомірною бездіяльність начальника Староміського ВДВС Вінницького МУЮ Шуляка В.О. щодо: не здійснення контролю за заступником начальника Староміського ВДВС Вінницького МУЮ Заплетнюком Б.І. відносно виявлення транспортних засобів та іншого майна боржника ОСОБА_4 при виконанні рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 09 вересня 2014 року, ухваленого у справі № 127/16030/14-ц; не скасування постанови заступника начальника Староміського ВДВС Вінницького МУЮ Заплетнюка Б.І. від 17 листопада 2015 року про повернення ОСОБА_3 виконавчого листа № 127/16030/14-ц; не зобов'язання заступника начальника Староміського ВДВС Вінницького МУЮ Заплетнюка Б.І. провести виконавчі дії у вказаному провадженні в порядку, встановленому Законом «Про виконавче провадження». Разом із тим визнано неправомірні дії начальника Староміського ВДВС Вінницького МУЮ Шуляка В.О. щодо: винесення ним постанови від 04 грудня 2015 року, якою він відмовив у задоволенні скарги ОСОБА_3 від 01 грудня 2015 року на постанову заступника начальника Староміського ВДВС Вінницького МУЮ Заплетнюка Б.І. від 17 листопада 2015 року про повернення ОСОБА_3 виконавчого листа від 23 вересня 2014 року № 127/16030/14, виданого Вінницьким міським судом Вінницької області на виконання рішення цього суду від 09 вересня 2014 року у справі № 127/16030/14-ц; його письмової відповіді від 04 грудня 2015 року № 17571/10-33 на скаргу ОСОБА_3 від 01 грудня 2015 року та щодо повернення ним ОСОБА_3 у додатку до цієї відповіді виконавчого листа від 23 вересня 2014 року № 127/16030/14. Крім того, зобов'язано начальника Староміського ВДВС Вінницького МУЮ ШулякаВ.О. скасувати постанову заступника начальника Староміського ВДВС Вінницького МУЮ Заплетнюка Б.І. від 17 листопада 2015 року про повернення ОСОБА_3 виконавчого листа від 23 вересня 2014 року № 127/16030/14, виданого Вінницьким міським судом Вінницької області на виконання рішення цього суду від 09вересня 2014 року у справі № 127/16030/14-ц, та зобов'язано поновити виконавче провадження і здійснити всі передбачені Законом України «Про виконавче провадження» заходи, необхідні для виконання вказаного рішення в повному обсязі, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом та Законом «Про виконавче провадження.

Позивач вважає, що зазначеними рішеннями, діями та бездіяльністю їй заподіяна моральна шкода, яка полягає у перенесених душевних та психічних стражданнях, нервових стресах та погіршенні самопочуття, яких вона зазнала у зв'язку з незаконними рішеннями, діями та бездіяльністю вказаної посадової особи, що призвело до погіршення можливостей реалізації своїх звичок і бажань, погіршення стосунків із оточуючими людьми, порушення нормальних життєвих зв'язків

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 13 квітня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 16 червня 2016 року, позов задоволено частково.

Стягнуто з Державної казначейської служби України за рахунок Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користьОСОБА_3 1 тис. грн на відшкодування моральної шкоди.

У касаційній скарзі представник Головного управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області та Державної казначейської служби України - Матящук Т.М. - просить скасувати судові рішення судів першої й апеляційної інстанцій, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Статтею 335 ЦПК України встановлено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказівнад іншими.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити, оскільки із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Задовольняючи частково указаний позов, суд першої інстанції, із висновками якого погодився й апеляційний суд, дослідивши докази у справі і надавши їм належну оцінку згідно зі ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, а також, встановивши обставини справи, правильно виходив із доведеності та обґрунтованості заявлених позовних вимог про відшкодування моральної шкоди у розмірі 1 тис. грн.

На підставі наявних у справі доказів суд обґрунтовано вважав доведеними факти неправомірних дій та неправомірної бездіяльності державних виконавців, заподіяння позивачу моральної шкоди внаслідок зволікання працівників виконавчої служби під час виконання судового рішення.

При цьому суд дійшов обґрунтованого висновку, що відповідно до вимог ст. 56 Конституції України, ст. 11 Закону України «Про державну виконавчу службу», ч. 2 ст. 87 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 1173, 1174 ЦК України завдана позивачу моральна шкода підлягає відшкодуванню державою, оскільки за шкоду, заподіяну рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади або органу місцевого самоврядування чи їх посадових осіб при здійсненні ними своїх повноважень, несе відповідальність держава.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив обставини справи та наявні у справі докази, надав їм належну оцінку, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Переглядаючи справу в апеляційному порядку, апеляційний суд із дотриманням вимог ст. ст. 303, 304 ЦПК України перевірив у повному обсязі доводи апеляційної скарги та спростував їх відповідними висновками, у результаті чого постановив законну й обґрунтовану ухвалу, яка відповідає вимогам ст. 315 ЦПК України.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують, зводяться до переоцінки доказів, що згідно з ч. 1 ст. 335 ЦПК України на стадії перегляду справи у касаційному порядку не передбачено.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити представнику Головного управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області та Державної казначейської служби України - Матящук Тетяни Миколаївни - у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до Держави Україна в особі Староміського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції, Головного управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області, третя особа - Державна казначейська служба України, про відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 13 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 16 червня 2016 року.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ О.В. Ступак