Справа № 359/5828/15-ц Головуючий у І інстанції Борець Є. О.
Провадження № 22-ц/780/1749/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 40 09.03.2016
УХВАЛА

Іменем України

09 березня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді - Антоненко В.І.,

суддів: Лащенка В.Д., Сушко Л.П.,

за участю секретаря - Вербової І.І.,

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 січня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до газети «Ринок Бориспіль», Всеукраїнського об»єднання «Свобода» про визнання інформації недостовірною, зобов»язання спростувати інформацію та відшкодувати моральну шкоду.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів,-

в с т а н о в и л а :

У червні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що він є власником земельних ділянок у с. Чубинське Бориспільського району Київської області. На цих земельних ділянках ведеться будівництво житлових будинків. 10 червня 2015 року на інтернет-сайті www.borinfo.com.ua газета «Ринок Бориспіль» опублікувала статтю з назвою «ОСОБА_3 став на захист заказника «Хутір Чубинського», де ведуться незаконні забудови». Крім того, 12 червня 2015 року відповідач опублікував цю ж статтю у випуску №22 (479). У статті були викладені речення з таким змістом: «Безпосередньо на території ландшафтного заказника загальнодержавного значення «Хутір Чубинського» почались підготовчі роботи з будівництва 9-поверхового будинку з мансардою, що є суворим порушенням законодавства! Забудовник, такий собі громадянин ОСОБА_2, має намір знищити 14 багатовікових дубів, вік яких 180 220 років. Слід зазначити, що будівництво на земельній ділянці по вулиці Погребняка у селі Чубинське є самовільним, оскільки будівельні роботи здійснюються без належно затвердженого проекту та з істотним порушенням містобудівного законодавства. Мешканці села Чубинське стверджують, що межі заказника було неодноразово самовільно змінено Великоолександрівською сільською радою, а земельні ділянки, розташовані на території заказника, сільрада почала відводити під забудову. Жодних громадських слухань чи бодай обговорень з громадою не проводилось. Державний акт на земельні ділянки заказника був підроблений, бо був підписаний головою сільради Горленком. Чиновники Великоолександрівської сільської ради на чолі з головою усі факти та вимоги законодавства ігнорують, охоронні зобовязання щодо заказника не виконуються, не здійснюється жодних заходів щодо збереження обєкта природно-заповідного фонду, в бюджеті сільської ради не передбачено коштів на утримання цієї території». Викладена інформація не відповідає дійсності та негативно впливає на ділову репутацію позивача. Він зазнав душевних переживань. З огляду на це ОСОБА_2 просив суд визнати недостовірною інформацію, викладену у статті з назвою «ОСОБА_3 став на захист заказника «Хутір Чубинського», де ведуться незаконні забудови», опублікованої на інтернет-сайті www.borinfo.com.ua та у випуску газети «Ринок Бориспіль» №22 (479); зобовязати відповідачів опублікувати нову статтю з назвою «Спростування негативної і недостовірної інформації стосовно ОСОБА_2» зі змістом: «Стаття «ОСОБА_3 став на захист заказника «Хутір Чубинського», де ведуться незаконні забудови», опублікована 10 червня 2015 року, містить недостовірну інформацію з приводу діяльності забудовника ОСОБА_2, і що вся інформація, викладена про незаконність його забудови, є неправдивою та такою, що не відповідає дійсності»; зобовязати відповідачів солідарно відшкодувати ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 25000 гривень.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 січня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права та невідповідність висновків суду обставинам справи.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

По справі встановлено, що ОСОБА_2 розпочав будівництво багатоквартирної житлової забудови по вул. Погребняка у с. Чубинське Бориспільського району Київської області. Ця обставина підтверджується копією декларації про початок виконання будівельних робіт (а.с.12-15).

10 червня 2015 року на інтернет-сайті www.borinfo.com.ua газета «Ринок Бориспіль» опублікувала статтю з назвою «ОСОБА_3 став на захист заказника «Хутір Чубинського», де ведуться незаконні забудови» (а.с.9-11). Крім того, 12 червня 2015 року відповідач опублікував цю ж статтю у випуску №22 (479) (а.с.83).

У статті з назвою «ОСОБА_3 став на захист заказника «Хутір Чубин-ського», де ведуться незаконні забудови» були викладені речення з таким змістом: «Без-посередньо на території ландшафтного заказника загальнодержавного значення «Хутір Чубинського» почались підготовчі роботи з будівництва 9-поверхового будинку з мансар-дою, що є суворим порушенням законодавства! Забудовник, такий собі громадянин ОСОБА_4 ОСОБА_2, має намір знищити 14 багатовікових дубів, вік яких 180 220 років. Слід зазначити, що будівництво на земельній ділянці по вулиці Погребняка у селі Чубинське є самовільним, оскільки будівельні роботи здійснюються без належно затвердженого проекту та з істотним порушенням містобудівного законодавства. Мешканці села Чубинське стверджують, що межі заказника було неодноразово самовільно змінено Велико-олександрівською сільською радою, а земельні ділянки, розташовані на території заказника, сільрада почала відводити під забудову. Жодних громадських слухань чи бодай обговорень з громадою не проводилось. Державний акт на земельні ділянки заказника був підроблений, бо був підписаний головою сільради Горленком. Чиновники Великоолександрівської сільської ради на чолі з головою усі факти та вимоги законодавства ігнорують, охоронні зобовязання щодо заказника не виконуються, не здійснюється жодних заходів щодо збереження обєкта природно-заповідного фонду, в бюджеті сільської ради не передбачено коштів на утримання цієї території».

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд обґрунтовано виходив з положень ст. ст. 275, 277 ЦК України та прийшов до правильного висновку про те, що вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства.

Відповідно до положень ч.6 ст.277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено у друкованих або інших засобах масової інформації, має право на відповідь, а також на спростування недостовірної інформації у тому ж засобі масової інформації в порядку, встановленому законом.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України в абз.6 п.15 постанови №1 від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» негативна інформація, по-ширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе про-тилежного (презумпція добропорядності). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації.

З копії листа директора Департаменту містобудування та архітектури Київської ОДА №01-06-570 від 6 травня 2015 року (а.с.92) вбачається, що 31 березня 2014 року старший слідчий СВ ГУ СБУ у м. Києві та Київській області вилучив містобудівні умови. Рішенням Великоолександрівської сільської ради №2707-90-VI від 30 квітня 2015 року (а.с.62) позивачу було рекомендовано зупинити будівництво до приведення містобудівної документації у відповідність чинного містобудівного законодавства. Наказом Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області №105 від 13 липня 2015 року (а.с.66) реєстрація декларації ОСОБА_2 про початок виконання будівельних робіт була скасована.

Аналізуючи наведені докази, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що інформація, викладена у реченнях зі змістом «Безпосередньо на території ландшафтного заказника загальнодержавного значення «Хутір Чубинського» почались підготовчі роботи з будівництва 9-поверхового будинку з мансардою, що є суворим порушенням законодавства! Забудовник, такий собі громадянин ОСОБА_2, має намір знищити 14 багатовікових дубів, вік яких 180 220 років. Слід зазначити, що будівництво на земельній ділянці по вулиці Погребняка у селі Чубинське є самовільним, оскільки будівельні роботи здійснюються без належно затвердженого проекту та з істотним порушенням містобудівного законодавства» відповідає дійсності, у зв»язку з чим відсутні підстави для визнання цієї інформації недостовірною та покладення на відповідачів зобовязання спростувати її.

Посилання позивача на те, що скасування декларації про початок виконання будівельних робіт відбулось після опублікування статті, не має значення для правильного вирішення спору. Адже цей та інші адміністративні заходи були вжиті у звязку з порушеннями закону, які мали місце задовго до опублікування статті.

Відповідно до положень ч.1 ст.275 ЦК України фізична особа має право на захист виключно свого особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України в абз.1 п.15 постанови №1 від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» при розгляді справ за-значеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Судом встановлено, що інформація, викладена у реченнях зі змістом «Мешканці села Чубинське стверджують, що межі заказника було неодноразово самовільно змінено Великоолександрівською сіль-ською радою, а земельні ділянки, розташовані на території заказника, сільрада почала від-водити під забудову. Жодних громадських слухань чи бодай обговорень з громадою не проводилось. Державний акт на земельні ділянки заказника був підроблений, бо був під-писаний головою сільради Горленком. Чиновники Великоолександрівської сільської ради на чолі з головою усі факти та вимоги законодавства ігнорують, охоронні зобовязання щодо заказника не виконуються, не здійснюється жодних заходів щодо збереження обєкту природно-заповідного фонду, в бюджеті сільської ради не передбачено коштів на утримання цієї території», не стосується ОСОБА_2 Викладена в них інформація не порушує його особисті немайнові права, зокрема, право на ділову репутацію.

З огляду на це суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про відсутність підстав для визнання цієї інформації недостовірною та покладення на відповідачів зобовязання спростувати її.

Відповідно до положень ч.1 ст.280 ЦК України якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню.

Згідно з п.2 ч.2 ст.23 цього Кодексу моральна шкода полягає у душевних страждан-нях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, чле-нів її сімї чи близьких родичів.

По справі встановлено, що відповідачі не порушували особистого немайнового права позивача. Крім того, в матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що у звязку з опублікуванням статті ОСОБА_2 зазнав душевних переживань, у зв»язку з чим, відсутні підстави для зобовязання відповідачів відшкодувати йому моральну шкоду.

Висновки суду першої інстанції відповідають вимогам закону та обставинам справи.

Рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав до його скасування при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Докази та обставини, на які посилається апелянт в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом першої інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Керуючись ст. ст. 308, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: