Справа № 204/3779/16-ц
Провадження № 2/204/1649/16 р.
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬК
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

01 червня 2016 року суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Самсонова В.В., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Третя дніпропетровська державна нотаріальна контора, Дніпропетровська міська рада про визнання права власності у порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И Л А:

31 травня 2016 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Третя дніпропетровська державна нотаріальна контора, Дніпропетровська міська рада про визнання права власності у порядку спадкування.

Позовна заява передана судді Самсоновій В.В. 01 червня 2016 року цивільною канцелярією суду.

Дана заява не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України та ст. ст. 4, 6 Закону України «Про судовий збір», а саме:

Так, згідно з положеннями ч. ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. За подання до суду позовної заяви: майнового характеру, яка подана фізичною особою, ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

З 01 січня 2016 року мінімальний розмір заробітної плати в Україні складає 1378 грн. 00 коп.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 80 ЦПК України, у позовах про визнання права власності на майно або його витребування ціна позову визначається - вартістю майна.

Так, позивачкою визначена ціна позову (вартість майна) на момент звернення до суду у розмірі 431579 грн., яка врахована нею з технічного паспорту на спірне нерухоме майно.

Разом з тим, вищевказаний технічний паспорт не є належним доказом визначення ціни позову (вартості майна) на момент звернення до суду. При цьому, вказаний технічний паспорт складений інженером та техніком з інвентаризації нерухомого майна, і ніяким чином не вказано, що такі особи мають право на оцінку майна (встановлення вартості майна). Крім того, технічний паспорт виготовлений станом ще 18.09.2015 року, тобто більше ніж пів року тому.

Згідно п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» № 20 від 22.12.1995 р. (з наступними змінами і доповненнями), розяснено, що вартість спірного майна визначається за згодою сторін, а при його відсутності по дійсній вартості майна на час розгляду спору. Під дійсною вартістю майна розуміється грошова сума, за якою майно може бути продане в даному населеному пункті або місцевості.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», у разі якщо судовий збір сплачується за подання позовної заяви до суду в розмірі, визначеному з урахуванням ціни позову, а встановлена при цьому позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна або якщо на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, розмір судового збору попередньо визначає суд з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи.

Таким чином, позивач має вказати ціну позову та надати відповідні підтвердження, з чого встановлена ціна позову, тобто вартість нерухомого майна, станом на дату звернення до суду з даним позовом, а в іншому разі суд буде вимушений визначити ціну позову на підставі наявних в матеріалах позовної заяви документів в порядку ч. 2 ст. 6 Закону України «Про судовий збір».

Таким чином, позивачка має вказати ціну позову та надати відповідні підтвердження, з чого встановлена ціна позову, тобто вартість нерухомого майна, станом на дату звернення до суду з даним позовом, а в іншому разі, суд буде вимушений визначити ціну позову на підставі наявних в матеріалах позовної заяви документів в порядку ч. 2 ст. 6 Закону України «Про судовий збір».

Крім того, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, позовна заява повинна містити зміст позовних вимог.

Проте, позивачкою не конкретизовані позовні вимоги. Так, вона звернулася до суду з позовною заявою про визнання права власності у порядку спадкування, але в прохальній частині свого позову не зазначила: в якому порядку (за законом чи за заповітом) та після кого (чиєї смерті).

Тому, позивачка має конкретизувати свої позовні вимоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

З урахуванням вищевказаного, вважаю необхідним залишити дану позовну заяву без руху, надавши позивачці строк для усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 121, 209 ЦПК України, суддя,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Третя дніпропетровська державна нотаріальна контора, Дніпропетровська міська рада про визнання права власності у порядку спадкування - залишити без руху, надавши позивачці строк для усунення недоліків не більше п'яти днів з дня отримання нею даної ухвали.

У разі не усунення недоліків у встановлений строк заява вважатиметься не поданою і буде повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Самсонова