Ухвала

іменем україни

31 березня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Писаної Т.О., Коротуна В.М. Нагорняка В.А.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за грошовим зобов'язанням, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Львівської області від 15 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_5 заборгованість за договором позики від 21 липня 2012 року у розмірі 49 266,90 грн, що складається із сум, обрахованих як різниця курсу гривні до долара США, з яких: 42 442,77 грн - курсова різниця за основним зобов'язанням у розмірі 5 тис. дол. США, 4 762,43 грн - курсова різниця за процентами за користування коштами у розмірі 561,04 дол. США, 2 061,70 грн - курсова різниця трьох процентів річних від простроченої суми за несвоєчасне виконання зобов'язання у розмірі 242,88 дол. США. Після уточнення позовних вимог, ОСОБА_4 додатково просив суд стягнути з відповідача три проценти річних за прострочення виконання грошового зобов'язання у розмірі 165,20 дол. США.

Рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 03 червня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 15 грудня 2015 року рішення суду першої інстанції в частині стягнення сум, обрахованих як різниця курсу гривні до долара США, скасовано і ухвалено у цій частині нове рішення про відмову в задоволенні вказаних вимог позову. Рішення суду в частині стягнення судових витрат змінено і стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 293,70 грн. У решті рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення апеляційного суду скасувати і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Оскільки рішення апеляційного суду в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_4 не оскаржується, тому відповідно до ст. 335 ЦПК України в касаційному порядку не переглядається.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для його скасування.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу необхідно відхилити, а оскаржуване рішення апеляційного суду залишити без змін.

Судами встановлено та із матеріалів справи вбачається, що рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 16 квітня 2014 року частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_4 та стягнуто з ОСОБА_5 заборгованість за договором позики від 21 липня 2012 року у розмірі 5 тис. дол. США, що за курсом НБУ становить 62 845,50 грн, відсотки за користування позикою у розмірі 561,04 дол. США, що за курсом НБУ становить 7 051,76 грн, три проценти річних за прострочення виконання грошового зобов'язання у розмірі 242,88 дол. США, що за курсом НБУ становить 3 052,78 грн та вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду набрало законної сили 25 квітня 2014 року.

На виконання цього рішення суду, 07 травня 2014 року було видано виконавчий лист та 16 травня 2014 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до довідки та виписки з рахунків в національній валюті від 18 квітня 2015 року, виданих філією ЛОУ № 10013АТ «Ощадбанк», відповідачем ОСОБА_5 на користь позивача ОСОБА_4 за період з 01 січня 2015 року по 18 квітня 2015 року на розрахунковий рахунок, відкритий ОСОБА_4 для перерахування боргу, від ОСОБА_5 внесені кошти у розмірі 1 192,28 грн. А тому суди обґрунтовано вважали, що відповідачем існуюче перед позивачем грошове зобов'язання не виконано.

Відповідно до ч. 2 ст. 533 ЦК України, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

У п. 12 постанови пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» роз'яснено, що у разі якщо кредит правомірно виданий в іноземній валюті та кредитовадець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 533 ЦК України.

Так, рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 16 квітня 2014 року сума зобов'язань ОСОБА_5 перед ОСОБА_4 за договором позики визначена в доларах США.

Апеляційним судом встановлено, що вказане рішення суду боржником фактично не виконано, а тому суд обґрунтовано відмовив у задоволенні вимог позивача про стягнення курсової різниці, оскільки зобов'язання за цим рішенням повинно бути виконано саме в іноземній валюті, а не у національній валюті.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційний суд відповідно до вимог статей 10, 11, 60 ЦПК України, дослідивши всі наявні у справі докази в їх сукупності та надавши їм належну оцінку, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, ухвалив законне і обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам статті 213 ЦПК України.

Наведені у касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Таким чином, підстав для скасування оскаржуваного рішення апеляційного суду немає, а тому його необхідно залишити без змін, а касаційну скаргу - відхилити.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Львівської області від 15 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:Т.О. Писана В.М. Коротун В.А. Нагорняк