Справа № 758/7117/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2016 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Трегубенко Л. О. ,

при секретарі - Лемішко А. С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, - про усунення перешкод у спілкуванні з сином, визначення порядку та способу участі батька у вихованні дитини, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду із позовом, до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог - про усунення перешкод у спілкуванні з сином, визначення порядку та способу участі батька у вихованні дитини.

Зазначав, що 11.03.2000 зареєстрував шлюб з відповідачкою, від якого мають двох неповнолітніх дітей, синів ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Вказав, що 20.12.2010 рішенням Оболонського районного суду м. Києва шлюб між ними було розірвано, проте сторони продовжували проживати разом у його будинку протягом року. ІНФОРМАЦІЯ_6 в них народилась донька, ОСОБА_5.

Посилався на те, що після народження дочки відповідачка разом з дітьми переїхала проживати за іншою адресою: квартира АДРЕСА_1.

Зазначав, що після розлучення спільне сумісне майно подружжя сторони не ділили. За усною домовленістю з відповідачкою в рахунок аліментів ОСОБА_2 залишилися двокімнатна квартира в м. Києві та автомобіль. Відповідачка в свою чергу зобов'язалася надавати можливість вільно спілкуватися з дітьми.

Вказував, що впродовж тривалого часу він безперешкодно спілкувався з дітьми, відвідував їх за місцем проживання, приймав участь у їх вихованні, надавав кошти на утримання, вітав дітей зі святами та Днями народження. При цьому двоє старших дітей зареєстровані за його місцем проживання з моменту народження і до даного часу. Неодноразово діти разом з ним перебували у будинку за його місцем проживання та реєстрації, спілкувались з його батьками - своїми бабусею та дідусем, тіткою та її чоловіком, двоюрідним братом.

Водночас, як зазначив у позовній заяві, стосунки з відповідачкою погіршились, ОСОБА_2 не дає можливості бачитися з двома меншими дітьми, а також повідомила, що третя дитина, донька, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 не його дитина. Починаючи з травня 2015 ОСОБА_2 чинить йому фізичні перешкоди у спілкуванні з дітьми, вивезла дітей на все літо на оздоровлення та відмовилась повідомляти адресу.

Звертав увагу суду на те, що на його неодноразові звернення надати можливість спілкування та бачитися з дітьми, відповідачка відмовляє, у зв'язку з чим змушений звернутися до суду з позовом про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та визначення порядку та способу спілкування з ними.

Під час розгляду даної справи у суді стало відомо, що 26.05.2016 р. рішенням Подільського районного суду м. Києва на підставі висновку експерта Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи № 57 від 29.01.16 р. було встановлено біологічне батьківство ОСОБА_6 відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_5. Батьком дітей ОСОБА_7 та ОСОБА_5 визнано ОСОБА_6 та вилучено відомості про позивача як про батька дітей.

Зважаючи на такі обставини, позовні вимоги ОСОБА_1 були зменшені (а.с.136-139). Посилаючись на те, що усіх трьох дітей вважає своїми, однак юридично не має права вимагати спілкування з дітьми ОСОБА_7 та ОСОБА_5, позивач просив суд визначити порядок та спосіб участі у вихованні та спілкуванні з сином ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4

Зокрема вказував, що бажає спілкуватися з дитиною, весь час цікавився життям дитини, відвідував шкільну лінійку сина, незважаючи на присутність там ОСОБА_6 За місцем свого проживання та роботи характеризується позитивно, на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває, до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів ніколи не притягувався.

Звертав увагу суду на те, що як свідомий громадянин розуміє свій батьківський обов'язок приймати участь у вихованні своїх дітей, як людина, яка має почуття любові до своїх дітей, має дуже велике бажання виховувати своїх дітей, спілкуватися з ними, віддаючи своє тепло і батьківську любов та турботу.

Посилаючись на те, що створення перешкод відповідачкою у спілкуванні з сином ОСОБА_8 порушує не тільки його права як батька, а й порушує права та суперечить інтересам дитини, ОСОБА_1 з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог просив суд зобов'язати ОСОБА_2 не чинити йому перешкод у вихованні сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, та спілкуванні з ним. А також просив визначити способи його участі у вихованні сина ОСОБА_8 шляхом періодичних побачень з сином у другий і четвертий четвер кожного місяця з 16.00 год. до 20.00 год.; відвідування сином місця проживання батька без присутності матері у першу та третю неділю кожного місяця з 13.00 год. 19.00 год.; спільного відпочинку в літній період батька з сином з метою його оздоровлення в зонах відпочинку в межах України протягом двох тижнів щороку за попередньою домовленістю з матір'ю дитини.

У судовому засіданні позивач та його представник підтримали позов з підстав, наведених у заяві, просили задовольнити.

Представник позивача, ОСОБА_9, під час судового розгляду в поясненнях зазначила, що після розірвання шлюбу між сторонами, батько безперешкодно спілкувався з дітьми, відвідував їх за місцем проживання, спілкувався та приймав участь у їх вихованні, надавав кошти на утримання, вітав дітей зі святами та Днями народження. Також приходив безперешкодно додому до відповідачки і спілкувався з дітьми, ходив з ними на прогулянки. Мав телефон тещі та няні дітей, до яких безперешкодно телефонував та дізнавався, де саме на той момент перебувають діти, куди можна під'їхати, щоб з ними поспілкуватися. Разом з тим, у 2015 році між сторонами погіршились стосунки, і відповідачка не дає можливості ОСОБА_1 бачитися з ОСОБА_4.

Також представник позивача додала, що починаючи з травня 2015 відповідачка чинить позивачу фізичні перешкоди у спілкуванні з дитиною, не повідомляє місце відпочинку дитини в літній період. Позивач був позбавлений можливості привітати ОСОБА_4 з Днем народження, батько просив старшого сина взяти подарунок та передати ОСОБА_4, але останній повідомив про заборону матері приймати дарунки.

Також повідомила суду, що відповідачка навмисне не відвела ОСОБА_4 1 вересня у перший клас, щоб перешкодити дитині і батьку бачитися та спілкуватися.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила у задоволенні позову відмовити.

Служба у справах дітей Подільської районної у м. Києві державної адміністрації, із позовом ознайомлена, її представник у судове засідання не з'явився, заперечень суду не надали.

Суд, заслухавши пояснення сторін, їхніх представників, вважає, що позовні вимоги підтверджені і підлягають задоволенню з наступних підстав.

Суд установив, що з 11.03.2000 по 20.12.2010 сторони перебули в зареєстрованому шлюбі (а.с.9-10).

ІНФОРМАЦІЯ_7 року у сторін народився син ОСОБА_8, що підтверджується Свідоцтвом про його народження Серія НОМЕР_1 виданим ВРАЦС Оболонського РУЮ в м. Києві 13.08.2008 (а.с.13).

З пояснень учасників судового розгляду достеменно встановлено, що син ОСОБА_8 наразі проживає з матір'ю ОСОБА_2 та своїми братом ОСОБА_7 та сестричкою ОСОБА_5 у новій сім'ї окремо від позивача ОСОБА_1

Мати дитини - ОСОБА_2 перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6 (а.с. 11).

Як було встановлено з пояснень позивача та його представника та за приписами ст.60 ЦПК України не спростовано відповідачкою та її представником, батько дитини - позивач ОСОБА_1 наразі не має можливості вільно спілкуватися з сином ОСОБА_8, відповідачка по справі чинить перешкоди позивачку у спілкуванні з дитиною, спільному відпочинку, створює перешкоди в участі батька у вихованні ОСОБА_4.

Такі обставини свідчать про порушення прав батька та суперечать інтересам дитини, а відтак, їх права підлягають захисту даним судовим рішенням.

Так, відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

У відповідності до ч.ч. 1-3 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Також, відповідно до ст.ст. 11,15 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного із них та має право на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них , має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини , зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджає нормальному вихованню дитини.

Позивачем було запропоновано такий спосіб його участі у вихованні сина, який прийнятний для дитини відповідного віку та не є надмірним чи таким, що може негативно вплинути на інтереси дитини.

Жодних обставин, які б давали підстави вважати, що спілкування ОСОБА_1 з сином ОСОБА_4 причинить шкоду дитині, не наведено.

За таких обставин, суд, ураховуючи рівність прав батьків на спілкування з дітьми та участі у їх вихованні незалежно від того, з ким проживають діти, вважає необхідним задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 шляхом зобов'язання відповідачки не чинити перешкоди у спілкуванні та вихованні сина, а також визначити такі способи участі позивача у вихованні та спілкуванні з сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 як: 1) періодичних побачень з сином у другий і четвертий четвер кожного місяця з 16.00 год. до 20.00 год.; 2) відвідування сином місця проживання батька без присутності матері у першу та третю неділю кожного місяця з 13.00 год. 19.00 год.; 3) спільного відпочинку в літній період батька з сином з метою його оздоровлення в зонах відпочинку в межах України протягом двох тижнів щороку за попередньою домовленістю з матір'ю дитини.

На підставі наведеного, ст. ст. 19, 141, 157, 161 СК України, ст. 29 ЦК України, ст. ст. 11,15 Закону України «Про охорону дитинства», керуючись ст. ст. 10, 11, 57- 60, 61, 88, 169, 197, 208-209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_1 у вихованні сина, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, та спілкуванні з ним.

Визначити способи участі ОСОБА_1 у вихованні сина, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, в таких видах:

1) періодичних побачень з сином у другий і четвертий четвер кожного місяця з 16.00 год. до 20.00 год.;

2) відвідування сином місця проживання батька без присутності матері у першу та третю неділю кожного місяця з 13.00 год. 19.00 год.;

3) спільного відпочинку в літній період батька з сином з метою його оздоровлення в зонах відпочинку в межах України протягом двох тижнів щороку за попередньою домовленістю з матір'ю дитини.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суд міста в установленому законом порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л. О. Трегубенко