Справа № 646/5143/16-ц
№ провадження 2/646/1172/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.08.2016 року м. Харків

Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі:

головуючий суддя Єжов В.А.

при секретарі Марковій О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні місцевого суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа: Департамент реєстрації Харківської міської ради, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

28 квітня 2016 року посилаючись на положення статей 71, 72 ЖК України, позивач звернулась до Червонозаводського районного суду м. Харкова із позовом яким просить суд визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, такими, що втратили право користування жилим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1, оскільки вони більш встановленого законом строку без поважних причин не проживають і не користуються житловим приміщенням та реєстрація відповідачів впливає на розмір комунальних платежів, що суттєво обмежує права позивача.

В судове засідання позивачка повідомлена належним чином не зявилась, звернулась до суду із заявою в якій просила розглядати справу за її відсутністю. Позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2 і ОСОБА_6 в судове засідання не прибули, звернулися до суду із заявою про розгляд справи за їхньою відсутністю, позовні вимоги визнали повністю.

Відповідачі ОСОБА_4 і ОСОБА_5, які належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду справи, не використали наданого законом права на участь у судовому засіданні та не повідомили про причини неявки, у звязку з чим суд розглядає справу за відсутності зазначених відповідачів на підставі наявних у ній доказів, з дотриманням вимог, встановлених законом.

Представник третьої особи звернувся до суду із заявою про розгляд справи у його відсутність, покладався на розсуд суду.

Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (стаття 11 ЦПК України) встановив наступне.

Позивачка ОСОБА_1 і відповідачі ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстровані в неприватизованій квартирі АДРЕСА_1.

Відповідно до статті 71 Житлового кодексу Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сімї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

За правилами статті 72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами щодо права користування жилим приміщенням, регулюються нормами Глави 2 «Користування жилими приміщеннями в будинках державного і громадського житлового фонду» Житлового кодексу Української РСР.

Статтею 64 ЖК УРСР передбачено, що члени сімї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обовязки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сімї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобовязаннями, що випливають із зазначеного договору.

Згідно статті 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлене домовленістю між ним і власником житлом або законом.

Частиною 2 статті 65 ЖК УРСР визначено, що особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сімї наймача, набувають рівного з іншими членами сімї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сімї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

За змістом наведених правових норм право на користування житлом виникає у членів сімї власниці, якщо вони проживають разом з ним, користуються нарівні з власницею усіма правами і несуть усі обовязки, що випливають з договору найму житлового приміщення.

Пленум Верховного Суду України в пунктах 9 і 10 постанови від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникають у практиці застосування судами Житлового кодексу України», розяснив, що вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен зясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сімї наймача, чи прописані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами його сімї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням.

У справах про визнання наймача або члена його сімї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК), необхідно зясувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сімї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

Як вбачається з актів обстеження жилого приміщення від 15 січня і 05 квітня 2016 року - відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в квартирі АДРЕСА_1 не проживають, їхні речі в цій квартирі відсутні.

У суду не має підстав ставити під сумнів викладені обставини, оскільки вони підтверджені відповідачем ОСОБА_6 в своїй заяві на адресу суду від 03 серпня 2016 року.

У частині 2 пункту 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 1 листопада 1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» розяснено, що при розгляді спорів про право користування жилим приміщенням необхідно брати до уваги, що стаття 33 Конституції гарантує кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, свободу пересування та вільний вибір місця проживання. Це означає, що наявність чи відсутність прописки самі по собі не можуть бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сімї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому.

Пленум Верховного Суду України в пункті 2 постанови від 1 листопада 1996 року №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» розяснив, що суди при розгляді конкретних прав мають оцінювати зміст будь-якого закону чи іншого нормативно-правового акта з точки зору його відповідності Конституції і в усіх необхідних випадках застосовувати Конституцію як акт прямої дії. Судові рішення мають ґрунтуватись на Конституції, а також на чинному законодавстві, яке не суперечить їй.

Відповідно до положень статей 10 і 60 Цивільного процесуального кодексу України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши представлені докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_5 і ОСОБА_4 відсутні понад встановлений законом строк без поважних причин, тому втратили право користування нею, у звязку з чим вимоги позивача підлягають задоволенню.

Таким чином, рішення суду про позбавлення права користування жилим приміщенням за законом є самостійною підставою для зняття особи з реєстраційного обліку місця проживання.

Позивачка не наполягає на стягненні з відповідачів понесених нею судових витрат при зверненні до суду.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 11, 57-59, 60, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 64, 65, 71, 72 Житлового кодексу Української РСР, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, такими, що втратили право користування жилим приміщенням в квартирі АДРЕСА_2.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Харківської області через Червонозаводський районний суд міста Харкова протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами які не були присутніми в судовому засіданні - протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: В.А. Єжов