23.08.2016 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 533/766/16-ц
Провадження № 6/533/7/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України»

23 серпня 2016 року Козельщинський районний суд Полтавської області

в складі: головуючого судді - Оксенюк М.М.,

при секретарі: Пазій Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Козельщина подання в.о. начальника Козельщинського районного ВДВС ГТУЮ в Полтавській області державного виконавця Мазуренка Леоніда Олеговича про обмеження права виїзду за межі України боржника ОСОБА_1, -

ВСТАНОВИВ:

В.о. начальника Козельщинського районного ВДВС ГТУЮ в Полтавській області державний виконавець Мазуренко О.Ю. звернувся до суду із поданням щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 посилаючись на те, що на виконанні у відділі перебуває зведене виконавче провадження ВП № 50898035 з примусового виконання виконавчого листа № 533/879/15-ц, виданого 23.11.2015 року Козельщинським районним судом Полтавської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованості у розмірі 23265,42 грн., виконавче провадження відкрито постановою державного виконавця від 25.04.2016 року.

Далі, державним виконавцем в поданні зазначено, що ним у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, про що повідомлено боржника у визначеному законодавством порядку.

Державним виконавцем було вжито наступні заходи примусового виконання рішень, що підтверджують повноту вчинення виконавчих дій, а саме:

-направлено запити до реєструючих органів;

-направлено електронні запити до УПФУ у Козельщинському районі та ОДПІ ГУ ДФС у Козельщинському районі;

-12.07.2016 року державим виконавцем здійснено виїзд за місцем проживання боржника, а саме: Полтавська область, Козельщинський район, с. Панасівка, про що складено відповідний акт.

В судовому засіданні представник ВДВС не зявився, належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. В резолютивній частині подання, державним виконавцем зазначено, що розгляд подання про тим часове обмеження боржника проводити без його участі.

Згідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, в звязку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи встановив наступне.

Відповідно до ст. 33 Конституції України вбачається, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно до ст. 2 Протоколу № 4 до «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» вбачається, що кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною волею. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Відповідно до ст. 12 «Міжнародного пакту про громадянські та політичні права» вбачається, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну.

Згадані вище права не можуть бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» передбачений порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України тощо, встановлено, що громадянинові України, може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні зобовязання, боржник ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням до виконання зобовязань.

Відповідно до п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» вбачається, що державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України - до виконання зобовязань за рішенням.

Згідно до ст. 377-1 ЦПК України вбачається, що питання про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

З аналізу вищезазначених норм вбачається, що заборона виїзду за кордон є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, так як пов'язаний з обмеженням конституційного права людини на вільне пересування та вибір місця проживання.

Крім того, слід зазначити що право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду, зобов'язань, тобто наявність лише самого зобов'язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон. Окрім того, факт ухилення має підтверджуватись сукупністю доказів, які державний виконавець повинен зазначити у поданні.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Відповідно до роз'яснень Верховного Суду України, викладених у Листі від 01.02.2013 року «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України», ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

З поданого до суду державним виконавцем подання та матеріалів доданих до нього встановлено, що на виконанні у Козельщинському районному ВДВС ГТУЮ в Полтавській області, знаходиться виконавче провадження ВП № 50898035 з примусового виконання виконавчого листа № 533/879/15-ц, виданого 23.11.2015 року Козельщинським районним судом Полтавської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованості у розмірі 23265,42 грн., виконавче провадження відкрито постановою державного виконавця від 25.04.2016 року.

25.04.2016 року, відповідно до ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем було винесено постанови про відкриття виконавчого провадження.

Пунктом 2 вищезазначених постанов про відкриття провадження, боржнику був наданий строк для добровільного виконання рішення суду до 02.05.2016 року.

Далі, судом встановлено, що в рамках виконавчого провадження державним виконавцем було вчинено ряд виконавчих дій, а саме:

-направлено запити до реєструючих органів;

-направлено електронні запити до УПФУ у Козельщинському районі та ОДПІ ГУ ДФС у Козельщинському районі;

-12.07.2016 року державим виконавцем здійснено виїзд за місцем проживання боржника, а саме: Полтавська область, Козельщинський район, с. Панасівка, про що складено відповідний акт.

Відповідно до відповідей Пенсійного фонду України та Державної податкової служби України вбачається, що у боржника відсутні офіційні доходи та рахунки в банківських установах.

Згідно до відповіді з державної інспекції сільського господарства від 29.04.2016 року вбачається, що у боржника відсутня будь-яка сільського господарська техніка на праві власності.

Відповідно до відповіді Оленівської сільської ради від 06.05.2016 року вбачається, що ОСОБА_1 не проживає на території сільської ради, земельного паю не має, будинки та споруди за даним громадянином не значяться. Інформації про місце роботи даного громадянина сільська рада не володіє.

Згідно акту державного виконавця від 12.07.2016 року вбачається, що за місцем проживання боржника встановлено, що останній зі слів односельчан близько 4-х років не проживає. Місце проживання невідоме.

Ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини "Хлюстов проти Росії" від 11 липня 2013 року вбачається, що суд визнав порушення п.п. 2 та 3 ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції по захисту прав людини та основоположних свобод, в зв'язку з необґрунтованим втручанням в право заявника на виїзд з країни. Оскільки в якості обґрунтування обмеження права заявника на виїзд з країни, служба судових виконань посилалась на несплату заборгованості по судовому рішенню добровільно, не зазначивши ніяких інших причин для застосування даної міри, не пояснивши, як обмеження на виїзд може допомогти меті стягнення заборгованості. З врахуванням викладеного Європейський суд дійшов висновку, що національна влада не виконала своїх обов'язків по забезпеченню того, що будь-яке втручання в право особи на виїзд з країни, виправдано і співмірно на протязі всього терміну його дії у відповідних обставинах справи.

Отже, розглянувши матеріали подання державного виконавця ВДВС Козельщинського РУЮ, суд прийшов до висновку, що подання державного виконавця не підлягає до задоволенню, оскільки державним виконавцем не наведено жодних доводів, про вчинення боржником дій, які б фактично перешкоджали звернути стягнення на належне йому майно чи грошові кошти та те, що боржник дійсно ухиляється від виконання зобов'язань покладених виконавчим листом та має наміри залишити територію України.

Також, суд звертає увагу на те, що державним виконавцем не надано до суду підтверджуючи докази, що боржнику відомо про відкрите виконавче провадження щодо стягнення боргу, оскільки згідно почтового конверта вбачається, що останній за місцем проживання відсутній.

На підставі викладеного і керуючись ст. 33 Конституції України, ст. 2 Протоколу № 4 до «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», ст. 12 «Міжнародного пакту про громадянські та політичні права», ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України» ст. 19 Закону України «Про Державну прикордонну службу України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст.ст. 10, 60, 197, 377-1 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

У поданні в.о. начальника Козельщинського районного ВДВС ГТУЮ в Полтавській області державному виконавцю Мазуренку Леоніду Олеговичу про обмеження права виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом пяти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Полтавської області через Козельщинський районний суд.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу до Апеляційного суду Полтавської області через Козельщинський районний суд протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набуває чинності після спливу строку на подання апеляційної скарги.

Ухвала надруковане суддею і є оригіналом.

Суддя