Справа № 489/1427/16-ц
Номер провадження 2/489/1221/16
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

27 травня 2016 року місто ОСОБА_1

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

при секретарі Недавній А. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 (далі-позивач) до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 (далі-відповідачі), третя особа Миколаївська Універсальна товарна-сировинна біржа, ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання договору купівлі-продажу дійсним,

встановив

У березні 2016 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що між її матір'ю та відповідачами був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна. Вказаний договір був оформлений на Миколаївській Універсальній товарно-сировинній біржі та зареєстрований Миколаївським БТІ. Сторонами за договором було виконано усі суттєві умови. Однак на теперішній час позивач, як спадкоємиця після смерті своєї матері, позбавлена можливості реалізувати свої спадкові права, в зв'язку з відсутністю нотаріального посвідчення договору.

Ухвалою суду до участі у справі в якості третіх осіб залучено ОСОБА_6, ОСОБА_7.

Позивач позовні вимоги підтримала, просила задовольнити позов, проти заочного розгляду не заперечувала.

Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суду невідомо.

Третя особа Миколаївська Універсальна товарна-сировинна біржа свого представника в судове засідання не направила, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суду невідомо.

Третя особа ОСОБА_1 підтримав позов.

Ухвалою суду вирішено проводити заочний розгляд справи.

Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносини.

26.03.2001 між ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, з однієї сторони, та ОСОБА_8, з іншої сторони, було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна №3039-Л, за яким ОСОБА_8 придбала у власність квартиру №25 за адресою: проспект Жовтневий, 22 в м. Миколаєві.

Зазначений договір був оформлений на Миколаївській універсальній товарно-сировинній біржі за №3039-Л та зареєстрований Миколаївським БТІ за №17671 від 09.04.2001. Сторонами за договором було виконано усі суттєві умови.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_8 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ФП №223308.

Відповідно до заповіту від 07.11.1997 ОСОБА_8 заповіла все належне їй майно своїй дочці - ОСОБА_9 (змінила прізвище на внаслідок реєстрації шлюбу).

Постановою від 15.01.2016 позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку з тим, що договір купівлі-продажу №3039-Л не відповідає вимогам чинного законодавства. Зокрема, зазначено, що сторони договору (двоє з трьох продавців) були неповнолітніми на той час діти - ОСОБА_7 та ОСОБА_6

Як вбачається зі змісту спірного договору, ОСОБА_10 під час укладання договору купівлі-продажу №3039-л діяла від свого імені та від імені своїх неповнолітніх дітей ОСОБА_7, 29.05.1988 р. н., та ОСОБА_6, 27.08.1991 р. н., згідно "Витягу з рішення Виконавчого Комітету Ленінської ради народних депутатів" за №21 від 14.02.2001. Тобто було отримано згоду органу опіки та піклування.

Статтею 227 ЦК УРСР (1963 р., що діяв на час укладення договору) визначено, що договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів.

Відповідно до ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР (1963 р.) якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, а друга сторона ухиляється від нотаріального посвідчення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. При цьому наступне нотаріальне посвідчення угоди не потрібно.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_8 набула права власності на квартиру АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

Дослідивши докази долучені до матеріалів справи щодо їх належності і допустимості, оцінивши їх в сукупності, суд дійшов висновку про те, що позов обґрунтований, а відтак підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст. 47, 227 ЦК УРСР (1963 р.), ст. 372 ЦК України, керуючись ст. ст. 3, 15, 212-214, 226 ЦПК України, суд

вирішив

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання договору купівлі-продажу дійсним - задовольнити.

Визнати дійсним договір № 3039-Л купівлі-продажу квартири № 26 за адресою: проспект Жовтневий, 22 в м. Миколаєві, укладений 26.03.2001 між ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, яка діяла від свого імені та від імені неповнолітніх дітей ОСОБА_7 та ОСОБА_6 з однієї сторони, та ОСОБА_8, з іншої сторони, та зареєстрований на Миколаївській Універсальній товарно-сировинній біржі.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем шляхом подачі апеляційної скарги апеляційному суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржено позивачем до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя В. В. Кокорєв