233 № 233/300/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2016 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області в складі: головуючого - судді Наумик О.О., за участі секретаря Сухоставець Т.А., Вел'ян К.Я., позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Костянтинівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільно нажитого майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

25.01.2016 р. ОСОБА_1 у поданій нею до суду позовній заяві, уточненій 02.09.2016 р., по спору, виниклому до ОСОБА_3, просить поділити спільне майно подружжя зі збільшенням частки майна дружини, визнавши за нею з урахуванням інтересів дитини право власності на 1/1 частку на квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, пославшись на те, що від зареєстрованого 09.12.2011 р. з відповідачем шлюбу має дитину - доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1

В період спільного проживання з відповідачем ними за нотаріально посвідченим договором на ім'я відповідача була придбана спірна квартира номер АДРЕСА_1.

З травня 2015 року шлюбно-сімейні відносини з відповідачем припинені. Питання поділу майна було вирішено з відповідачем за домовленістю. Так за усною домовленістю спірна квартира мала бути подарована відповідачем їхній дитині. Задля реалізації такої домовленості відповідач отримав дозвіл Комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Костянтинівської міської ради на дарування квартири дитині. Проте після отримання судового рішення від 17.11.2015 р. про розірвання шлюбу відповідач припинив дії, направлені на реалізацію домовленості щодо поділу майна, та ухиляється від її нотаріального оформлення.

З урахуванням тих обставин, що їх із відповідачем дитина залишилася проживати із нею, на утримання дитини відповідач аліментів не сплачує, поділ спірної квартири в натурі технічно неможливий, вважає за можливе застосуванти до виниклих між нею з відповідачем правовідносин по поділу спільного майна ч.3 ст.70 СК України.

Позивач, представник позивача за довіреністю ОСОБА_2 у судовому засіданні позов підтримали за наведених підстав.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі.

Суд, заслухавши сторони, дослідивши письмові докази по справі, дістає таких висновків:

Згідно зі ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

У відповідності до ст.68 СК України, розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 09.12.2011 р. (копія свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_1 в матеріалах справи на а.с.9).

17 листопада 2015 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області шлюб між сторонами було розірвано (а.с.16).

У відповідності до копії договору купівлі-продажу квартири 06.12.2012 р. ОСОБА_3 придбав у власність квартиру, розташовану в АДРЕСА_1, яка складається з двох житлових кімнат: 21-4, 21-6; коридору: 21-1; кухні 21-3; санвузлу: 21-2; комори: 21-5, житловою площею - 27,50 кв.м, загальною площею - 41,60 кв.м (а.с.11-14).

Враховуючи ту обставину, що спірне майно було придбано сторонами в період шлюбу, воно у розумінні діючого цивільного законодавства України є спільною сумісною власністю сторін.

Згідно зі ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (ч.1). За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування (ч.3).

Стороною позивача зазначено, що аліментів від відповідача на утримання їхньої дитини вона не отримує.

У відповідності до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

З урахуванням тієї обставини, що відповідачем позов визнаний у повному обсязі, таке визнання не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає за можливе позов задовольнити.

Керуючись ст.ст.209,212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Поділити спільне майно подружжя зі збільшенням частки майна дружини, визнавши за ОСОБА_1 право власності на 1/1 частку на квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: