Справа № 570/2675/15-ц
Номер провадження 2/570/114/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2016 року Рівненський районний суд Рівненської області

в особі судді Остапчук Л.В.

при секретарі Захарук Г.Л.

за участю: позивача ОСОБА_1

представника позивача, адвоката Феріка Р.М.

відповідачки ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рівне

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку достатнього для подачі заяви про прийняття спадщини (після подачі заяви про зміну предмета позову справа про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем),

в с т а н о в и в :

У зв'язку з тим, що після смерті його бабусі, ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, відкрилася спадщина на все належне їй майно, в тому числі і на житловий будинок АДРЕСА_1, відразу після її смерті він звернувся до приватного нотаріуса для того, щоб дізнатись чи має він право на спадкування замість свого батька, який помер раніше бабусі, однак нотаріус йому повідомив, що спадкоємцями першої черги є діти спадкодавця і він не має права на спадкування, а лише після смерті діда йому стало відомо, що він має рівноцінне право на спадкування разом зі своєю тіткою ОСОБА_3, відповідачкою по справі, позивач звернувся з позовом до суду і просить визначити йому додатковий строк, достатній для подачі заяви про прийняття спадщини.

В ході розгляду справи позивач подав заяву про зміну предмету позову, в якій просить встановити факт його постійного проживання разом зі спадкодавцем ОСОБА_4 з 2007 року і до часу відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов з врахуванням заяви про зміну предмета позову підтримав, пояснив, що в 2007 році, коли він повернувся з Італії, то не мав житла, а тому попросив бабусю жити в неї, на що вона погодилася. Він проживав разом з нею до її смерті, давав їй гроші на сплату комунальних платежів, вели спільно господарство, саджали картоплю, обробляли земельну ділянку, доглядали за будинком. Крім того, разом з ними проживав і його батько, аж до своєї смерті. В свій час, його матір хотіла вивезти його до Італії, але батько не давав згоди, тому батька позбавили батьківських прав. В грудні 2004 року він поїхав в Італію, а повернувся звідти в грудні 2006 року. Пізніше, в 2009 році, батько вирішив, щоб він знову поїхав в Італію, що він і зробив, але в серпні 2010 року він знову повернувся. За час його відсутності бабусю доглядала його тітка, відповідачка по справі. Після смерті батька він успадкував належну йому на праві власності земельну частку (пай) і хоче успадкувати після смерті бабусі ту частину будинку, яку міг би успадкувати його батько, якби був живий. Зважаючи на це просить позов задоволити і встановити факт його спільного проживання разом із спадкодавцем.

Представник позивача, адвокат Ферік Р.М. в суді позов з врахуванням заяви про зміну предмета позову підтримав, пояснив, що ОСОБА_1 та його батько проживали разом з батьковою матір'ю, а тому позивач після смерті бабусі має право на спадкування тієї частки у спадщині, яка належала б його батьку, якби він був живим на час відкриття спадщини. З ряду причин позивач не зміг звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак він є таким же спадкоємцем, як і його тітка ОСОБА_3, а тому просить позов задоволити і встановити факт спільного проживання позивача разом з його бабусею до її смерті.

Відповідачка ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнала, пояснила, що разом зі своєю сестрою здійснювали обряд поховання своєї матері, а разом з батьками - батька позивача, свого брата. Її брат проживав в будинку матері декілька років до своєї смерті. В нього була відокремлена кімната. Також деякий час там проживав і позивач. Він два рази їздив в Італію, але в серпні 2010 року повернувся і проживав разом з її матір'ю, а його бабусею до її смерті. Мама не хотіла прописувати внука в будинку, так як він постійно влаштовував сварки, коли випивав, то бував агресивним. Після смерті матері, батько відмовився від права на спадкування на її користь і вона успадкувала весь будинок, так як в нотаріуса її не питали чи є хтось іще зі спадкоємців. Зважаючи на це просить відмовити в задоволенні позову.

Свідок ОСОБА_5 суду дав покази, що вчився разом із позивачем в одному класі. Позивач жив разом з батьком в одній половині будинку, а його тітка, дід і баба - в іншій. Він проживав там з 2007 року до 2013 року, хоча був зареєстрований в будинку свого брата. Він робив все по господарству, часто заходив до дідуся і бабці. Раз чи два він виїздив на заробітки за кордон, коли точно не пам'ятає. Звідти висилав для діда посилки і гроші. Він сам забирав ті посилки і відвозив діду.

Свідок ОСОБА_6 суду дав покази, що батько позивача жив в тому будинку, що і батьки, мав відокремлену кімнату. Також там жила його сестра ОСОБА_3 з дочкою. На скільки він пам'ятає, позивач був за кордоном, а після смерті батька повернувся, але довго з бабусею не жив - десь 6 місяців. Жив він в будинку, коли ще був живий його батько. Після смерті баби, відвідував діда, спілкувався з ним, інколи допомагав саджати картоплю.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є сином ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, та внуком ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, що підтверджується копіями відповідних свідоцтв, які долучені до матеріалів справи.

Після смерті ОСОБА_4 залишилося спадкове майно у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1

Як вбачається із свідоцтва про право на спадщину за законом від 22 грудня 2015 року, виданого державним нотаріусом Рівненської районної державної нотаріальної контори Кутецькою В.В., вищевказаний будинок після смерті ОСОБА_4 успадкувала її дочка ОСОБА_3, відповідачка по справі. Крім того, як вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 50544120 від 22 грудня 2015 року вона зареєструвала за собою право власності на вказане майно.

З листа Державної прикордонної служби України № 64/Г-1830 від 29 березня 2016 року вбачається, що інформації про перетинання ОСОБА_1 державного кордону України в період з 25.03.2011 року до 31.12.2012 року не виявлено. Із оглянутого в судовому засіданні закордонного паспорта ОСОБА_1 вбачається, що в 2013 році йому була відкрита шенгенська віза для виїзду за кордон і він перебував за кордоном з січня по серпень 2014 року. Тобто на день смерті бабусі позивач перебував в Україні.

Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позивач ОСОБА_1 дійсно постійно проживав без реєстрації разом зі своєю бабусею ОСОБА_4 у будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 з 2007 року і до часу відкриття спадщини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 року, так як цього не заперечувала і відповідачка ОСОБА_3 в своїх поясненнях в суді, що підтвердили у своїх показах свідки, а тому є можливим встановити факт спільного проживання спадкоємця разом зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини. Тобто в наявності є порушення права позивача, за захистом якого спрямоване його звернення до суду, а тому позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.57, 59, 213-215, 234-235, 256-259, 223, 294, 295 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку достатнього для подачі заяви про прийняття спадщини (після подачі заяви про зміну предмета позову справа про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем) - задоволити повністю.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом із спадкодавцем ОСОБА_4 у будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 з 2007 року і до часу відкриття спадщини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи Апеляційним судом.

Суддя Остапчук Л.В.