Справа № 318/1259/16-ц
Номер провадження №2/318/430/2016
"02" липня 2016 р. м. Камянка-Дніпровська
Камянсько-Дніпровський районний суд Запорізької області у складі: судді Васильченка В.В., розглянувши позовну заяву ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому зазначає, що відповідно до укладеного договору № б/н від 04.11.2010 року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 4000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.
ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором.
В судове засідання представник позивача не зявився, подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не зявився, судові повідомлення повернулися з відміткою «за зазначеною адресою не проживає», хоча згідно відповіді наданої Виконавчим комітетом Камянсько-Дніпровської міськоїї ради ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована за адресою вказаною у позові.
Згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Причину неявки відповідача суд визнав неповажною.
Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи, 04.11.2010 року між Публічним акціонерним товариством ОСОБА_2 «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №б/н, що підтверджується копією кредитного договору який складається з заяви позичальника, умов та правил надання банківських послуг, правил користування платіжною карткою, тарифами банку та є договором приєднання (а.с.9-32). Згідно договору відповідачу було надано кредит у розмірі 4000,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.
Банк свої зобов?язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, перерахував відповідачу грошові кошти у сумі 4000,00 грн., але відповідач порушив свої зобовязання за кредитним договором а саме, не надав своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов кредитного договору, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.4-5), що є порушенням законних прав ПАТ КБ «Приват Банк».
Стаття 1054 ЦК України встановлює, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До договору кредиту застосовуються правила щодо позики, якщо інше не встановлено договором.
На підставі ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Стаття 527 ЦК України регламентує, що боржник зобовязаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту.
Згідно до ч.1 статті 527 ЦК України Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.
Стаття 549 ЦК України встановлює, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.
Частина 1 ст. 550 ЦК України зазначає, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобовязання.
Згідно до ч. 2 ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.
В силу ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.
Керуючись ст.ст. 526, 527, 530, 549-551, 629, 1054 ЦК України, ст.ст. 3, 10, 11, 15, 60, 61, 88, 212-215ЦПК України, суд,-
Позовну заяву заяву ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь, ПАТ КБ «ПриватБанк» в розмірі 1378(одна тисяча триста сімдесят вісім)грн.00коп..
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Камянсько-Дніпровський районний суд Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В. Васильченко