Справа № 212/8899/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

22 серпня 2016 року м. Кривого Рогу

Жовтневий районний суд міста ОСОБА_1 в складі головуючого судді Водоп'янова С.М., за участю секретаря судового засідання Мельник К.В., без участі сторін та без фіксації судового процесу технічними засобами розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду міста ОСОБА_1, цивільну справу за позовом:

ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди завданої внаслідок ДТП, -

В С Т А Н О В И В :

В жовтні 2015 року позивач, ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди завданої внаслідок ДТП. В ході розгляду справи позивачем була уточнена позовна заява.

В обґрунтовуванні своїх позовних вимог позивач вказала, що 05 серпня 2014 року о 11-25 годин, Відповідач ОСОБА_3 керував транспортним засобом марки «Mercedes-Benz Vito 108D», реєстраційний номер НОМЕР_1, навпроти будинку № 85 по вул. Димитрова в м. Кривому Розі, Дніпропетровської області, проявив неуважність до дорожньої обстановки, при виникненні небезпеки для руху у вигляді нерухомого транспортного засобу, не вжив заходів для зменшення швидкості руху аж до зупинки чи безпечного об'їзду перешкоди внаслідок чого скоїв наїзд на нерухомий автомобіль «Volkswagen Tiguan», державний номерний знак НОМЕР_2, який стояв біля правого краю проїжджої частини під керуванням водія ОСОБА_2 Внаслідок наїзду автомобілі отримали механічні пошкодження, чим спричинено матеріальні збитки, постраждалі при ДТП відсутні.

Відповідно до постанови Довгинцівського районного суду міста ОСОБА_1 від 26 серпня 2015 року, Відповідач визнаний винним в скоєнні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, за яке йому призначено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 гривень.

Згідно Висновку експертного авто товарознавчого дослідження № 173/15 від 31.08.2015 року, який надано судовим експертом авто «Volkswagen Tiguan», державний номерний знак НОМЕР_2, власником якого є ОСОБА_4, завдано матеріальної шкоди, яка визначена у розмірі 103041 гривні 49 копійок.

Полісом № АЕ 5335663 від 03.08.2015 року АТ «Українська транспортна страхова компанія» застрахована цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2, страхова виплата можлива лише у випадку події, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу «Volkswagen Tiguan», державний номерний знак НОМЕР_2, тобто в даному конкретному випадку АТ «Українська транспортна страхова компанія» не може належати до кола осіб які повинні бути Відповідачами.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 застрахована АТ « СГ «ТАС» (приватне) згідно Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів АІ 7686348 від 24.04.2015 року. Ліміт відповідальності страховика 50 000, 00 грн.

Сума страхового відшкодування АТ «СГ ТАС» (приватне), складає 50 000, 00 грн. 950,00 грн. (франшиза) = 49 050, 00 грн.

Таким чином, просить стягнути з відповідача відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 5907 гривень 01 копійка (франшиза за полісом № АІ 7686348 в сумі 950 гривень, різниця між вартістю ремонту та страховою виплатою в сумі 53 991, 49 грн.). Також просить стягнути з відповідача на свою користь судові витрати по справі та сплачений судовий збір.

Представник позивача, ОСОБА_5 до суду не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала.

У судове засідання, відповідач ОСОБА_3, не зявився, повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, у звязку з чим, суд на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України, вирішує справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 05 серпня 2014 року о 11-25 годин, Відповідач ОСОБА_3 керував транспортним засобом марки «Mercedes-Benz Vito 108D», реєстраційний номер НОМЕР_1, навпроти будинку № 85 по вул. Димитрова в м. Кривому Розі, Дніпропетровської області, проявив неуважність до дорожньої обстановки, при виникненні небезпеки для руху у вигляді нерухомого транспортного засобу, не вжив заходів для зменшення швидкості руху аж до зупинки чи безпечного об'їзду перешкоди внаслідок чого скоїв наїзд на нерухомий автомобіль «Volkswagen Tiguan», державний номерний знак НОМЕР_2, який стояв біля правого краю проїжджої частини під керуванням водія ОСОБА_2 Внаслідок наїзду автомобілі отримали механічні пошкодження, чим спричинено матеріальні збитки, постраждалі при ДТП відсутні.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась з вини Відповідача ОСОБА_3 транспортному засобу Позивача були завдані технічні пошкодження. Згідно з висновком № 173/15 авто-товарознавчого дослідження від 31 серпня 2015 року, матеріальний збиток, завданий транспортному засобу Позивача «Volkswagen Tiguan», державний номерний знак НОМЕР_2, в результаті його пошкодження при ДТП з урахуванням фізичного зносу складових та з урахуванням втрати товарної вартості складає: 103041 гривні 49 копійок.

Відповідно до постанови Довгинцівського районного суду міста ОСОБА_1 від 26 серпня 2015 року справа № 211/5037/15-п провадження № 3/211/1320/15, Відповідач визнаний винним в скоєнні правопорушення, передбаченого ст.124 КУ про АП, за яке йому призначено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 гривень.

Вина Відповідача ОСОБА_3 у скоєні ДТП та заподіяні позивачу шкоди в результаті пошкодження автомобіля, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення.

Згідно до ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі підлягають доказуванню. Згідно до вимог п.4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанови суду в справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно- правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Постанова Довгинцівського районного суду від 26.08.2015р., набрала законної сили, і виконана, а тому є достатньо підстав для звільнення позивача від доказування даного позову в частині питань, чи мали місце дії відповідача, а саме дії що містять в собі склад порушення, наявність причиннонаслідкового звязку між винними діями, повязаними з порушенням вимог чи Правил дорожнього руху України, відповідача ОСОБА_3 і завданням шкоди позивачу.

Згідно Висновку експертного авто товарознавчого дослідження № 173/15 від 31.08.2015 року, який надано судовим експертом авто «Volkswagen Tiguan», державний номерний знак НОМЕР_2, власником якого є ОСОБА_4, завдано матеріальної шкоди, яка визначена у розмірі 103041 гривні 49 копійок.

Згідно з п. 4 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

За ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За ст.59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Частинами 1, 4 ст. 60 ЦПК встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, установлених ст. 61 цього Кодексу.

Вибір способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ч. 4 ст. 55, ст.124 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань та закріплено статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст.13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що згідно зі статтею 9 Конституції України є складовою національного законодавства.

Цивільний кодекс України у статті 22 визначив, що збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно зі ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана майну фізичній особі, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За змістом частин 1 та 2 статті 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, заподіяна фізичній або юридичній особі неправомірними рішенням, дією чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно ч. 2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Оскільки відповідно до статті 3 Закону № 1961-IV обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється як з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоровю та/або майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди, так і захисту майнових інтересів страхувальників, враховуючи положення статті 1194 ЦК, питання про відшкодування шкоди самою особою, відповідальність якої застрахована, вирішується залежно від висловленої нею згоди на таке відшкодування та виконання чи невиконання нею передбаченого статтею 33 Закону № 1961-IV обовязку щодо письмового надання страховику, з яким укладено відповідний договір (у передбачених випадках Моторному (транспортному) страховому бюро України, далі МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого зразка. У разі відсутності такої згоди завдана потерпілому шкода підлягає відшкодуванню страховиком у межах передбаченого договором страхування страхового відшкодування.

Наявність такої згоди у вигляді відповідної заяви цієї особи та виконання нею передбаченого статтею 33 Закону № 1961-IV обовязку зясовується судом першої інстанції, у звязку з чим до участі у справі може бути залучений страховик.

Як вбачається з матеріалів справи, Полісом № АЕ 5335663 від 03.08.2015 року АТ «Українська транспортна страхова компанія» застрахована цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2, страхова виплата можлива лише у випадку події, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу «Volkswagen Tiguan», державний номерний знак НОМЕР_2, тобто в даному конкретному випадку АТ «Українська транспортна страхова компанія» не може належати до кола осіб які повинні бути Відповідачами.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 застрахована АТ «СГ «ТАС» (приватне) згідно Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів АІ 7686348 від 24.04.2015 року. Ліміт відповідальності страховика 50 000, 00 грн.

Сума страхового відшкодування АТ «СГ ТАС» (приватне), складає 50 000, 00 грн. 950,00 грн. (франшиза) = 49 050, 00 грн.

Таким чином, до відшкодування матеріальної шкоди з відповідача підлягає сума в розмірі 5907 гривень 01 копійка (франшиза за полісом № АІ 7686348 в сумі 950 гривень, різниця між вартістю ремонту та страховою виплатою в сумі 53 991, 49 грн.).

Відповідно до статті 1194 ЦК особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

У відповідності до чинного законодавства винуватець ДТП відшкодовує матеріальні збитки нанесені в результаті дорожньо-транспортної пригоди в разі:

- відмови страхової компанії у відшкодуванні шкоди з визначених чинним законодавством причин; - сума матеріальної шкоди перевищує граничну суму страхового відшкодування.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

При таких підставах суд вважає можливим стягнути у відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_2, матеріальний збиток у сумі 53 991 грн. 49 коп.

Керуючись ст. 88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь позивача документально підтверджені судові витрати у сумі 7106 грн. 80 коп., які складаються з - 864, 00 грн. авто діагностичне обстеження автомобіля; 1500, 00 грн. витрати на проведення авто товарознавчої експертизи; 4742, 80 грн. витрати за надання правової допомоги та сплачений судовий збір в сумі 1054,05 грн..

Керуючись ст. ст. 1166, 1167, 1187, 1188, 1194 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" №6 від 27.03.1992 року, Постановою № 4 Пленуму ВСУ з розгляду цивільних та кримінальних справ твід 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», ст. ст. 3, 15, 31, 109, 118, 119, 120 ЦПК України Цивільного процесуального кодексу України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди завданої внаслідок ДТП задовольнити.

1. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 у рахунок відшкодування матеріальної шкоди завданої ДТП 53 991 гривень 49 копійок.

2. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати у сумі 7106 гривень 80 копійок.

3. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір у сумі 1054 гривні 05 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте за заявою відповідача, яка може бути подана протягом 10 днів з моменту отримання копії заочного рішення.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з моменту проголошення рішення, особами не присутніми при проголошенні рішення протягом 10 днів з моменту отримання копії рішення.

Суддя: С. М. Водоп"янов