АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/1115/16 Головуючий 1 ін. - Діденко С.А.
Справа № 640/5834/13-ц
Категорія: поділ майна подружжя Доповідач - Котелевець А.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2016 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Котелевець А.В.,

суддів - Гуцал Л.В., Піддубного Р.М.,

за участю секретаря - Огар І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 - представника ОСОБА_3 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 11 грудня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про встановлення фату проживання чоловіка та жінки однією сім'єю без реєстрації шлюбу, поділ спільного майна подружжя,

у с т а н о в и л а:

В квітні 2013 року ОСОБА_4 звернувся у суд із позовом до ОСОБА_3 про встановлення фату проживання чоловіка та жінки однією сім'єю без реєстрації шлюбу, поділ спільного майна подружжя.

На обґрунтування позивач вказав, що з 03 квітня 2009 року по 28 березня 2013 року перебував у фактичних шлюбних відносинах та проживав однією сім'єю з ОСОБА_3 У лютому 2011 року вони були обвінчані, у 2012 році у них народилася донька ОСОБА_5. За час спільного проживання вони придбали наступне майно: автомобіль марки Mazda-6, державний номерний знак НОМЕР_1; сейф СВ-Ш-1000; об'єкт нерухомого майна, незавершеного будівництвом, розташований по АДРЕСА_1 в м. Вовчанськ Харківської області; гаражі літ. «Е-1» та літ. «Ж-1» по АДРЕСА_2; чотирикімнатну квартиру АДРЕСА_2. Крім того на протязі 2012 року ними були накопичені грошові кошти в сумі 100 000 доларів США.

З грудня 2012 року відносини між ними погіршилися, а 28 березня 2013 року ОСОБА_3 замінила замки на вхідних дверях їх квартири та перешкоджає йому проживати в ній.

Враховуючи викладене, ОСОБА_4 в уточнених позовних вимогах просив встановити факт спільного проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 з 03 квітня 2009 року по 28 березня 2013 року; визнати спільним майном подружжя вказане майно; у порядку поділу спільного майна подружжя визнати за ним право власності на ? частину чотирикімнатної квартири АДРЕСА_2, на ? частину гаражів літ. «Е-1» та літ. «Ж-1» по АДРЕСА_2, на ? частину автомобілю марки Mazda-6, державний номерний знак НОМЕР_1, на ? частину об'єкту нерухомого майна, незавершеного будівництвом, розташованого по АДРЕСА_1 в м. Вовчанськ Харківської області, на ? частину накопичених грошових коштів в сумі 100 000 доларів США 00 центів, що складає 50 000 доларів США 00 центів, та на ? частину сейфа СВ-Ш-1000.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 11 грудня 2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 02 квітня 2015 року, позов задоволено частково.

Встановлено факт спільного проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у період з 03 квітня 2009 року по 28 березня 2013 року.

Визнано спільним майном подружжя чотирикімнатну квартиру АДРЕСА_2, гаражі літ. «Е-1» та літ. «Ж-1» по АДРЕСА_2, автомобіль марки Mazda-6, державний номерний знак НОМЕР_1, об'єкт нерухомого майна, незавершеного будівництвом, розташований по АДРЕСА_1 в м. Вовчанськ Харківської області.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на ? частину чотирикімнатної квартири АДРЕСА_2, на ? частину гаражів літ. «Е-1» та літ. «Ж-1» по АДРЕСА_2, на ? частину автомобілю марки Mazda-6, державний номерний знак НОМЕР_1, на ? частину об'єкту нерухомого майна, незавершеного будівництвом, розташованого по АДРЕСА_1 в м. Вовчанськ Харківської області.

Вирішено питання щодо судових витрат.

В задоволенні позову в іншій частині відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 листопада 2015 року ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 02 квітня 2015 року в частині вирішення позовних вимог щодо визнання спільним майном подружжя об'єкта нерухомого майна, незавершеного будівництвом, та визнання за ОСОБА_4 права власності на ? його частину скасовано, справа в цій частині направлена на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В іншій частині рішення Київського районного суду м. Харкова від 11 грудня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 02 квітня 2015 року залишено без змін.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 - представник ОСОБА_3, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, постановити нове рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі. Зокрема зазначає, що позов задоволено за відсутності належних та допустимих доказів спільного проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у період з 03 квітня 2009 року по 28 березня 2013 року.

В запереченнях на апеляційну скаргу позивач просить залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог ч. 1 ст. 303 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції - судова колегія вважає, що апеляційна скарга щодо оскарження рішення Київського районного суду м. Харкова від 11 грудня 2014 року в частині задоволення позову про визнання спільним майном подружжя об'єкта нерухомого майна, незавершеного будівництвом, та визнання за ОСОБА_4 права власності на ? його частину не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Матеріали справи свідчать, що з 03 квітня 2009 року по 28 березня 2013 року ОСОБА_4 перебував у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_3

Факт спільного проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у період з 03 квітня 2009 року по 28 березня 2013 року встановлено рішенням Київського районного суду м. Харкова від 11 грудня 2014 року, залишеним без змін ухвалами Апеляційного суду Харківської області від 02 квітня 2015 року та Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 листопада 2015 року.

За час спільного проживання сторони придбали, зокрема об'єкт нерухомого майна, незавершеного будівництвом, розташований по АДРЕСА_1 в м. Вовчанськ Харківської області.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 13 вересня 2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Дорогій В.А., реєстр № 1988, об'єкт нерухомого майна, незавершеного будівництвом, розташований за вказаною адресою, зареєстровано за ОСОБА_3 (а. с. 34 т.1).

Звертаючись до суду з позовом,ОСОБА_4, зокрема просив визнати спільним майном подружжя даний об'єкта нерухомого майна, незавершеного будівництвом, та визнати за ним право власності на ? його частину.

Основою майнових відносин подружжя є положення про те, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності і незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу); вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя (ст. 60 СК України).

Здійсненням подружжям права спільної сумісної власності регламентовано ст. 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Розпорядження спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є в спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя.

Згідно частини 1 статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Аналогічні норми містяться в частині 3 статті 368, частині 2 статті 372 ЦК України.

Майном відповідно до частини 1 статті 190 та статті 179 ЦК України є окремі речі, сукупність речей як предметів матеріального світу, щодо яких можуть виникати цивільні права та обов`язки.

Відповідно до частини 2 чтатті 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Отже, новостворене нерухоме майно набуває юридичного статусу житлового будинку після прийняття його до експлуатації і з моменту державної реєстрації права власності на нього. Однак до цього, не будучи житловим будинком з юридичної точки зору, об`єкт незавершеного будівництва є сукупністю будівельних матеріалів, тобто речей як предметів матеріального світу, щодо якмх можуть виникати цивільні права та обов`язки, відтак є майном, яке за умов, передбачених законом, може належати на праві спільної сумісної власності подружжю і з дотриманням будівельних норм і правил підлягає поділу між ними. Саме такі правові позиції містяться в постановах Верховного Суду України від 27 травня 2015 року №6-159цс15, від 18 листопада 2015 року №6-388цс15, від 16 грудня 2015 року № 6-2710цс15.

Рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України.

З огляду на це, рішення суду першої інстанції в частині визнання спільним майном подружжя об'єкта нерухомого майна, незавершеного будівництвом, що розташований по АДРЕСА_1 в м. Вовчанськ Харківської області, та визнання за ОСОБА_4 права власності на ? частину цього майна є законним і обґрунтованим, підстав для його скасування немає.

Доводи апеляційної скарги в цій частині є не суттєвими та висновків суду не спростовують.

В іншій частині рішення не переглядалось.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч. 1 п. 1, 313, 308, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - представника ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 11 грудня 2014 року в частині задоволення позову щодо визнання спільним майном подружжя об'єкта нерухомого майна, незавершеного будівництвом, та визнання за ОСОБА_4 права власності на ? його частину залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий А.В.Котелевець

Судді Л.В.Гуцал

Р.М.Піддубний