Справа № 2-1199-02
Провадження №6/219/168/2016
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2016 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області

в складі: головуючої судді Чопик О.П.,

при секретарі Чубикало О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Бахмуті Донецької області подання старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Артемівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника у виконавчому провадженні ОСОБА_2,

в с т а н о в и в :

старший державний виконавець відділу державної виконавчої служби Артемівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 звернулась в суд з поданням про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до сплати заборгованості в розмірі 51 748,41 грн. по виплаті аліментів на підставі виконавчого листа №2-1199/2002 від 10 квітня 2002 року, виданого Артемівським міським судом Донецької області.

Державний виконавець в судове засідання не зявилась, подавши заяву про розгляд подання у її відсутності.

З урахуванням ч.2 ст.197 Цивільного процесуального кодексу України, у звязку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом установлено, що постановою Артемівського міського суду Донецької області від 9 квітня 2001 року у справі №2-1199/02 вирішено, стягувати з 26 березня 2002 року та щзомясяця аліменти в розмірі ? частини з усіх видів заробітку, але не менше ? неоподатковуваного мінімуму доходів громадян на кожну дитину, а з осіб, які працюють по контракту в іноземних державах, - не менше двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на кожну дитину з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який народився в м.Кайеркан Красноярського краю, не працює, мешкає: Донецька область, м.Артемівськ, вул.Зарічна, 154. На підставі рішення суду 10 квітня 2002 року видано виконавчий лист.

У відповідності до ч.ч.1, 2 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзд в Україну громадян України» громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням до виконання зобов'язань.

Згідно з п.18 ч.2 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Частиною 1 ст.377-1 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Артемівського міського управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_4 від 25 15 березня 2002 року відкрито виконавче провадження. Вказана постанова міститься в матеріалах цивільної справи №2-1199/02.

Разом з тим, державним виконавцем до матеріалів подання додано копію постанови про відкриття виконавчого провадження №30205237 від 14 листопада 2011 року, виданої старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Артемівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_5, за яким боржником є ОСОБА_2, стягувачем ОСОБА_6

Таким чином, з представлених матеріалів неможливо встановити у якому виконавчому провадженні звертається державний виконавець, оскільки з різних постанов вбачається наявність різних стягувачів та виконавців, відмінних від того, що звертається.

Окрім того, суду не надано доказів ухилення боржника від виконання зобовязання, оскільки не представлено відомостей про те, що боржнику відомо про відкриття виконавчого провадження та що він викликався до відділу державної виконавчої служби у цьому виконавчому провадженні. Розшук боржника на час розгляду справи не оголошувався, а тому суд вважає, що звернення з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України є передчасним та не обґрунтованим.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що в задоволенні подання слід відмовити.

Керуючись ст.377-1 ЦПК України, ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року у редакції від 04.11.2010 року з наступними змінами, ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзд в Україну громадян України» від 21.01.1994 року з наступними змінами, суд

у х в а л и в :

в задоволенні подання відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуюча О.П. Чопик