печерський районний суд міста києва
Справа № 757/1932/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2016 року Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Новака Р.В.

при секретарі - Кирилюк Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Даніель», третя особа ОСОБА_2 про стягнення невиплаченої компенсації за відпустку та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з позовом до ПАТ «Комерційний банк «Даніель», третя особа ОСОБА_2 про стягнення невиплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, мотивуючи тим, що сторони перебували в трудових правовідносинах. 11.01.2014 позивача було звільнено з посади начальника відділу обліку міжбанківських операцій управління міжбанківських операцій за власним бажанням, згідно п. 3 ст. 38 КЗпП України. Проте, з позивачем не проведено остаточний розрахунок при звільненні, внаслідок чого, станом на 21.01.2015 утворилася заборгованість за компенсацію за невикористану відпустку в сумі 16377,35 грн. та середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку в розмірі 77393,92 грн., які позивач просить стягнути на його користь з відповідача. В ході розгляду справи, позивач уточнив позовні вимоги та просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість невикористану відпустку в сумі 16377,35 грн., середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку в розмірі 123951,20 грн.

В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просила задовольнити позов з наведених підстав.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти позову, просила відмовити в його задоволенні, посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 83 КЗпП України, у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину - інваліда з дитинства підгрупи А I групи.

Статтею 116 КЗпП України передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Згідно ч. 1 ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Як встановлено в ході судового розгляду справи сторони перебували в трудових правовідносинах.

11.01.2014 позивача було звільнено з посади начальника відділу обліку міжбанківських операцій управління міжбанківських операцій за власним бажанням, згідно п. 3 ст. 38 КЗпП України.

При звільненні позивача, з ним не було проведено остаточний розрахунок, а саме не було виплачено заборгованість за невикористані 73 дні відпустки (а.с. 9), що становить 16377,35 грн.

Середній заробіток позивача становить 302,32 грн./день. (заробітна плата за останні два повних робочих місяця (листопад-грудень) поділена на кількість робочих днів - 13000 / 43 = 302,32 грн./ 1 робочий день.)

З моменту звільнення до розгляду справи по суті, пройшло 410 робочих днів, а тому, середній заробіток за даний період складає 123951,20 грн. (де 302,32 грн. середньоденний заробіток * 410 робочих днів)

Статтею 60 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 1 ст. 3 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 1 ст. 15 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Правовідносини, які виникли між сторонами регулюються ст.ст. 83, 116, 117 КЗпП України.

Рішенням Конституційного суду України від 15.10.2013 року у справі № 1-13/2013 Конституційний Суд України дійшов висновку, що у разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці не обмежується будь-яким строком звернення працівника до суду з позовом про стягнення заробітної плати, що йому належить, тобто усіх виплат, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством, незалежно від того, чи було здійснене роботодавцем нарахування таких виплат.

В судовому засіданні не знайшли свого підтвердження доводи представника відповідача, якими вона заперечувала проти позовних вимог позивача. Доводи представника відповідача проти задоволення позовних вимог повністю та беззаперечно спростовуються матеріалами справи.

За таких обставин суд вважає позовні вимоги про стягнення невиплаченої компенсації за відпустку, середнього заробітку за час затримки виплати розрахунку при звільненні доведеними такими, що підлягають задоволенню.

Слід зазначити, що правова позиція відповідача не знайшла свого підтвердження в ході судового розгляду та повністю спростовується матеріалами справи. Крім того, слід зазначити, що обов'язок відповідача виплатити компенсацію за відпустку, середній заробіток за час затримки виплати розрахунку при звільненні позивачу виник до того, рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 01.12.2014 було розпочато задоволення вимог кредиторів.

Оскільки при подачі позову до суду позивач був звільнений від оплати судового збору, то відповідно до ст. 88 ЦПК України їх слід стягнути з відповідача.

На підставі викладеного та керуючись рішенням Конституційного суду України від 15.10.2013 у справі № 1-13/2013, постановою Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.12.1999 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», ст.ст. 83, 116, 117 КЗпП України, ст.ст. 3, 4, 8, 10, 11, 15, 57, 58, 60, 64, 65, 209, 212-215, 224 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Даніель», третя особа ОСОБА_2 про стягнення невиплаченої компенсації за відпустку та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні - задовольнити.

Стягнути з ПАТ «Комерційний банк «Даніель» (ідентифікаційний код 26745516) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) невиплачену компенсацію за відпустку у розмірі 16377 (шістнадцять тисяч триста сімдесят сім) грн. 35 коп.

Стягнути з ПАТ «Комерційний банк «Даніель» (ідентифікаційний код 26745516) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) середній заробіток за час затримки розрахунку у розмірі 123951 (сто двадцять три тисячі дев'ятсот п'ятдесят одна) грн. 20 коп.

Стягнути з ПАТ «Комерційний банк «Даніель» () в дохід Держави України (УДКСУ у Печерському районі м. Києва ) витрати з оплати судового збору в розмірі 1403 (триста одна тисяча чотириста три) грн. 26 коп. за подання до суду позовної заяви.

Рішення суду може бути оскаржене через Печерський районний суд м. Києва до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Р.В. Новак