Справа № 461/3922/16 Головуючий у 1 інстанції: Волоско І.Р.
Провадження № 22-ц/783/5357/16 Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Цяцяка Р.П.,

суддів Зверхановської Л.Д. і Шеремети Н.О.,

при секретарі Цапові П.М.,

за участю позивачки ОСОБА_3,

відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 14 липня 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів.

Позовні вимоги обґрунтовувалися тим, що від шлюбу з відповідачем вона має двох дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. На підставі виконавчого листа Галицького районного суду м. Львова від 12.08.2014 року № 461/7183/14-ц з відповідача на користь позивачки підлягають до стягнення аліменти на утримання їх сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі - по 1 300 грн. щомісячно до закінчення ним навчання - до 30.06.2017 року. Внаслідок ухилення ОСОБА_4 від сплати аліментів станом на 01.06.2016 року за ним утворилася заборгованість по сплаті аліментів на загальну суму 19 195 грн. 14 коп., у зв'язку з чим просила суд стягнути з відповідача (в кінцевій редакції позовних вимог) неустойку за прострочення сплати аліментів за період з 06.09.2013 року по 22.07.2014 року та з 01.07.2014 року по 01.06.2016 року в розмірі 8 141 грн. 89 коп. (а.с. 1-2, 13-14).

Оскаржуваним рішенням у задоволенні позовних вимог відмовлено за їх безпідставністю (а.с. 59).

Дане рішення оскаржила позивачка.

Апелянт просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги, покликаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; на недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, та на невідповідність висновків суду обставинам справи.

Вважає, що судом не взято до уваги довідку Галицького ВДВС м. Львові про наявність у відповідача заборгованості по аліментах.

Звертає увагу на те, що ОСОБА_6, як свідок, допитувався судом «без (її) присутності та під тиском батька» (а.с. 61).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення апелянта на підтримання доводів апеляційної скарги та заперечення цих доводів зі сторони відповідача, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Статтями 10 і 60 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості і що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як стверджується матеріалами справи, рішенням Галицького районного суду м. Львова від 30.07.2014 року ухвалено стягувати аліменти з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 в порядку ст. 199 СК України - на утримання повнолітнього сина сторін ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, на час його навчання в Українській академії друкарства (а.с. 4).

В заперечення доводів позовної заяви відповідачем було подано до матеріалів справи в якості доказів про сплату ним аліментів оригінали платіжних документів про перерахування через банківську систему безпосередньо повнолітньому сину присуджених до сплати аліментів (а.с. 19-46).

Вище наведені докази позивачкою (апелянтом) не спростовано, лише зазначено, що сума аліментів, сплачених відповідачем безпосередньо сину, є меншою від суми заборгованості по аліментах, яка зазначена у довідках ВДВС, однак будь-яких розрахунків в підтвердження цих доводів апелянтом до суду подано не було.

Син сторін спору, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, будучи допитаним судом першої інстанції в якості свідка (а.с. 52-54), підтвердив отримання ним аліментів від батька, відповідача ОСОБА_4

Відповідачем до суду апеляційної інстанції було подано заяву ОСОБА_6, у якій останній також стверджує про отримання ним аліментів від відповідача та заявляє про відсутність претензій до нього (а.с. 71).

Апелянт в суді апеляційної інстанції визнала факт написання вище згаданої заяви сином, однак пояснила, що отримані від батька (відповідача) кошти син їй не віддає та витрачає їх на свій розсуд та власні потреби, які далеко не самі необхідні.

Також апелянт пояснила, що на даний час син вже є відрахованим з навчального закладу за неуспішність.

За вище наведених обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дав належну оцінку всім обставинам і доказам по справі в їх сукупності та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому приходить до висновку про те, що підстави для його скасування відсутні і апеляційну скаргу на нього, доводи якої не спростовують висновків рішення суду, слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 314 ч.1 п.1, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити та залишити рішення Галицького районного суду м. Львова від 14 липня 2016 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий:

Судді: