Справа № 362/7549/15-ц Головуючий у І інстанції Кравченко Л. М.
Провадження № 22-ц/780/2498/16 Доповідач у 2 інстанції Лівінський С. В.
Категорія 23 16.08.2016

УХВАЛА
Іменем України
16 серпня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді Лівінського С. В.

суддів: Мережко М. В.,

Сержанюка А.С..

за участю секретаря судового засідання Петленко І.О.,

розглянувши справу за позовом Міністерства оборони України до комунального житлово-експлуатаційного підприємства Глевахівської селищної ради (далі КЖЕП), ОСОБА_1 про визнання недійсним договору про надання послуг за апеляційною скаргою Міністерства оборони України на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 25 лютого 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2015 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому проси визнати недійсним договір № 53/110 від 01 серпня 2012 року про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної води та водовідведення, вивезення ТПВ за адресою: АДРЕСА_1 , укладений між комунальним житлово-експлуатаційним підприємством (далі-КЖЕП) Глевахівської селищної ради та ОСОБА_1 , а також стягнути судові витрати.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що 20 квітня 2011 року комунальним підприємством Київської обласної ради «Васильківське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» було зареєстровано право власності Міністерства оборони України на квартиру АДРЕСА_2 .

Згідно зі ст. ст.3, 4 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України» майно з моменту надходження до Збройних сил України і закріплення його за військовою частиною, набуває статусу військового майна, а тому вищевказаний будинок є державним військовим майном та перебуває у власності Міністерства оборони України.

01 серпня 2012 року між КЖЕП Глевахівської селищної ради та ОСОБА_1 було укладено договір № 53/110 про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної води та водовідведення, вивезення ТПВ за спірною адресою, в порушення вимог ст. 29 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги». Сторони Договору могли укласти спірний договір лише при наявності ордера на ім`я ОСОБА_1 , виданого на підставі рішення про надання житлового приміщення. Поряд з вказаним власником житлового приміщення, Міністерством оборони України, не приймалося рішення про надання ОСОБА_1 права користування житловим приміщенням, а також у зазначеної громадянки відсутні правовстановлюючі документи на нерухоме майно. Отже, ОСОБА_1 не являється ні власником вищевказаної квартири, ні законним користувачем, а отже займає його без відповідних підстав. Тому позивач з вищевказаних підстав звернувся до суду з позовом про визнання недійсним договору.

Рішенням суду в задоволені позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Комунальне житлово-експлуатаційного підприємство Глевахівської селищної ради в судове засідання не з`явилося, про дату та час розгляду справи повідомлені належним чином, що відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України, не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення осіб, які брали участь у справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Згідно з вимогами ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Згідно ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно ст. 215 ЦПК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України від 25 грудня 2013 року № 6-94цс13 однією з обов`язкових умов визнання договору недійсним є порушення у зв`язку з його укладенням прав та охоронюваних законом інтересів позивача. Якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, а позивач посилається на формальне порушення закону, у суду немає правових підстав для задоволення позову.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник.

Згідно з ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору, виконавець, в свою чергу, зобов`язаний підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Типовий договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 року № 529. При укладанні договорів на надання житлово-комунальних послуг сторони не можуть відступати від змісту типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України, але мають право конкретизувати його умови. Зміст договору про надання житлово-комунальних послуг не може суттєво відрізнятись від змісту Типового договору.

Судом встановлено, підтверджено матеріалами справи, і сторонами не заперечується таке.

01 серпня 2012 року між КЖЕП Глевахівської селищної ради та ОСОБА_1 було укладено договір від № 53/110 про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної води та водовідведення, вивезення ТПВ за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно витягу з державного реєстру власником квартири АДРЕСА_2 є Міністерство Оборони України на підставі договору іпотеки з 20 квітня 2011 року.

Відповідно до ухвали Апеляційного суду Київської області від 17 грудня 2014 р., що набрала законної сили, встановлено, що Васильківською районною державною адміністрацією Київської області видано оглядовий ордер на службове жиле приміщення № 1 серії 2009/12/14 на ім`я ОСОБА_2 на сім`ю, яка складається з трьох чоловік, (він, дружина та дочка) на право зайняття службового житлового приміщення жилою площею 35,2 кв.м., яке складається з двох кімнат у ізольованій квартирі АДРЕСА_2 . ОСОБА_2 разом з родиною у складі ОСОБА_1 та дочкою ОСОБА_3 вселилися в грудні 2009 р. до спірного житлового приміщення та проживають в ньом і сплачують комунальні послуги.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанціїприйшов до висновку про відсутність підстав для визнання спірного договору недійсним.

Розглядаючи спір , колегія суддів погоджується з цим висновком міськрайонного суду.

Всупереч твердженням апелянта, суд першої інстанції, повно і всебічно дослідив та оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, та правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон який їх регулює.

Доводи апеляційної скарги про порушення судом у даному випадку Закону України «Про житлово комунальні послуги» є безпідставним.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду також не спростовують та не дають підстав для висновку про порушення або неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.

За таких обставин, колегія суддів вважає, апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення районного суду - залишенню без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 209, ст. ст. 218, 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. ст. 308, 313-314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України відхилити.

Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 25 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя С.В. Лівінський

Судді: М.В. Мережко,

А.С. Сержанюк