Справа № 466/6114/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(зачоне)

30 серпня 2016 року Шевченківський районний суд м.Львова у складі :

головуючої судді Глинської Д.Б.

при секретарі Чичерській М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа Відділ у справах дітей Шевченківської районної адміністрації про виселення з квартири, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 з.Р., ОСОБА_3, третя особа Відділ у справах дітей Шевченківської районної адміністрації про виселення з квартири.

Позов мотивує тим, що шляхом проведення електронних торгів, що відбулися 12.01.2015 року, виставлено на реалізацію квартиру загальною площею 97,7 кв. м, житловою площею 61,2 кв. м. що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (надалі - Квартира).

Позивача визнано переможцем вищезазначених торгів. Відповідно до юридичної процедури позивачем здійснено повний розрахунок за квартиру. Згідно свідоцтва від 29.02.2016 року р. № 390, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_4, та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № 55019812 від 14.03.2016 року, право власності на Квартиру зареєстровано за ОСОБА_1

Таким чином, позивач є новим власником Квартири та набув право приватної власності на таке майно на законних підставах, оскільки відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Попереднім власником Квартири була ОСОБА_5. Водночас, позивачу відомо, що станом на момент подання цієї позовної заяви, у Квартирі проживають (зареєстровано) ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. Відтак, факт реєстрації їх у встановленому поряді місця проживання за конкретною адресою є достатньою підставою вважати факт фізичної їх проживання за цією адресою до того часу, поки у встановленому порядку не було доведено протилежне. Позивачем надіслано ОСОБА_5 та ОСОБА_2 вимоги про добровільне звільнення квартири.

Однак, станом на момент подання позовної заяви, вищезазначена вимога пр добровільне звільнення квартири у місячний строк не виконана, у звязку з чи Відповідачі безпідставно проживають у Квартирі (зареєстровані).

В судове засідання позивач та його представник не зявилися, просили слухати справу без їх участі.

Відповідачі в судове засідання не зявились, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, зокрема, за допомогою газети «Високий замок». Відомостей про причину її неявки немає.

Представник третьої особи в судовому засіданні позов підтримав. В подальшому в судові засідання не зявлявся.

У відповідності до ст. 197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Зі згоди позивача, суд у відповідності до вимог ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу у відсутності відповідача та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши зібрані по справі докази, зясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов висновку про можливість задоволення позову з таких мотивів.

Судом встановлено, що 12.01.2015 р. проведено електронні торги, під час яких реалізовано квартиру загальною площею 97,7 кв. м, житловою площею 61,2 кв. м. що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (надалі - Квартира). ОСОБА_1 визнано переможцем вищезазначених торгів.

Відповідно до юридичної процедури позивачем здійснено повний розрахунок за квартиру. Згідно свідоцтва від 29.02.2016 року р. № 390, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_4 та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № 55019812 від 14.03.2016 року, право власності на Квартиру зареєстровано за ОСОБА_1

Таким чином, позивач є новим власником Квартири та набув право приватної власності на таке майно на законних підставах, оскільки відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватисі і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений правг власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно з статтею 317 Цивільного кодексу України, власникові належать правг володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності ш впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до статті 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свогс майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно з статтею 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ч. З ст. 109 Житлового кодексу України, звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги, якщо сторонами не погоджено більший строк. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

У п.43 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30.03.2012 р. роз'яснено, що примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов: якщо мешканці добревільно не звільнили житловий будинок чи житлове приміщення, на яке звернуто стягнення, як на предмет іпотеки, протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника або в інший погоджений сторонами строк.

Окрім цього з відповідача на підставі ст. 88 ЦПК України слід стягнути в користь держави судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Керуючись ст.ст.8,10,11,57,58,60,88,209,212,213,215,224,226 ЦПК України, України суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Виселити ОСОБА_2 з неповнолітньою ОСОБА_3 з квартири АДРЕСА_2.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м. Львова шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя ОСОБА_6