Справа №265/3566/16-ц
Провадження №2/265/1473/16
29 липня 2016 року місто Маріуполь
Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:
головуючого судді Мельник І.Г.,
за участю секретаря Цепи К.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -
Позивач ОСОБА_1звернулась до суду із позовом до відповідачів ОСОБА_2та ОСОБА_3про визнання їх такими, що втратили право користування жилим приміщенням. В обґрунтування вимог зазначила, що вона та відповідачі зареєстровані в ІНФОРМАЦІЯ_1. Дана квартира їй належить на праві власності на підставі договору дарування від18.10.2012 року.Зареєстровані в квартирі свекр та чоловік з лютого 2014 року фактично не проживають в ній, вони залишили квартиру, зібравши всі особисті речі, та виїхали у невідомому їй напрямку, їх особистих речей в квартирі немає. Вважає, що відповідачі втратили право користування вказаним житлом тому просить визнати їх такими на підставі ст.405 ЦК України.
Позивавач ОСОБА_1 у судове засідання не прибула, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, яким позовні вимоги підтримала у повному обсязі, та вказали, що проти вирішення справи в заочному порядку, на підставі наявних в справі доказів, що вказують на права і обов,язків сторін, не заперечує.
Відповідачі патаридзе Е.Г. та ОСОБА_3, будучи повідомленими про дату, місце та час слухання справи, до судового засідання не з`явилися, про причини своєї неявки суд не повідомили, у зв`язку з чим суд, керуючись ч.4 ст.169 ЦПК України, розглядає справу за їх відсутності та на підставі ст. 224 ЦПК України з урахуванням думки позивача, постановляє заочне рішення у справі.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.Право приватної власності є непорушним.
Згідно зі ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства.Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.
Стаття 321 ЦК України визначає, що право власності є непорушним та ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права.
Як встановлено судом, квартира 11 по вулиці Азовстальській в будинку 95 в місті Маріуполі належить позивачу на підставі договору дарування від 18 жовтня 2012 року, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_4за реєстровим номером № 2478, що також підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно.
Відповідно до вимог частини 1 ст.405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.
Втім, згідно із ч.2 ст.405 ЦК України член сімї (в тому числі колишній член сімї) власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними в власником житла або законом.
Згідно акту, складеного КСН «Азовстальський» від 14 червня 2016 року на підставі опитування сусідів ОСОБА_5 та ОСОБА_6, в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані, але фактично з 02 лютого 2014 року не проживають відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3.
Зважаючи на вимоги ст..72 ЖК України особа може бути визнана у судовому порядку такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок її відсутності понад встановлені строки.
Як розяснено у пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» з наступними змінами, судам рекомендовано при вирішенні спорів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, необхідно зясувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. Уразі їх поважності (перебування у відряджені, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сімї тощо) суд може продовжити пропущений строк.
Відповідачі, не прибувши до судового засідання, не побажали реалізувати своє процесуальне право на спростування доводів позову і доказування наявності звязку зі спірним жилим приміщенням або наявності поважних причин відсутності в спірному помешканні понад встановлені строки.
За таких обставин, враховуючи, що відповідачі понад встановлені законодавством строки відсутні за місцем реєстрації без поважних причин, суд вважає за можливе постановити рішення про визнання відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням в квартирі №11 по вулиці Азовстальській в будинку №95 в місті Маріуполі, тим самим по суті задовольнити позовні вимоги.
Крім того, у відповідності до ст.ст.79, 88 ЦПК України суд стягує з відповідачіч на користь позивача понесені нею та документально підтвердженні витрати з оплати судового збору в рівних частках у розмірі по 275,60 гривень з кожного.
Керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 213-215,224-226 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування жилим приміщенням квартирою № 11 будинку № 95 по вулиці Азовстальській в місті Маріуполі.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, таким, що втратив право користування жилим приміщенням квартирою № 11 будинку № 95 по вулиці Азовстальській в місті Маріуполі.
Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати з оплати судового збору в рівних частках у розмірі по 275, 60 гривень з кожного.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Позивачем рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області протягом десяти днів з дня його оголошення.
Суддя _____________________ І.Г.Мельник