У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ СтупакО.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 28 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 03 лютого 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до відділу державної виконавчої служби Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області, Волинської митниці, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про звільнення майна з-під арешту,

в с т а н о в и в :

У листопаді 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ВДВС Ковельського МУЮ Волинської області, Волинської митниці, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про звільнення з-під арешту автомобіля «Hyundai» Н-1 2001 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1.

Свої вимоги обґрунтував тим, що 20 січня 2014 року між ним та відповідачем ОСОБА_4 укладено договір купівлі-продажу вищевказаного автомобіля, передано гроші, отримано транспортний засіб та документи на нього. При купівлі відповідач ОСОБА_4 вказав, що автомобіль належить йому та отриманий ним від ОСОБА_3 в рахунок погашення боргового зобов'язання. Позивач вказував, що тривалий час проводив ремонт спірного транспортного засобу, а в ході випробування на справність його затримано на підставі постанови ВДВС Ковельського МУЮ про арешт майна боржника.

З таких підстав позивач просив звільнити з-під арешту автомобіль «Hyundai» Н-1, 2001 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1.

Рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 28 грудня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Волинської області від 03 лютого 2016 року, у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалу апеляційного суду та направити справу на новий розгляд, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити, оскільки із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів.

Згідно з ч. 4 ст. 334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Відповідно до ст. 34 Закону України «Про дорожній рух» в редакціях, що були чинними на час виникнення спірних правовідносин, реєстрація транспортних засобів здійснюється відповідними підрозділами Міністерства внутрішніх справ України, а порядок установлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з ч. 1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про знаття з нього арешту.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_2, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, а також, врахувавши обставини справи, правильно встановив, що згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу від 23 листопада 2012 року автомобіль «Hyundai» Н-1, державний номерний знак НОМЕР_1, належить ОСОБА_3 і у власність ОСОБА_4 чи ОСОБА_2 не переходив, та дійшов обґрунтованого висновку, що оскільки до позивача не перейшло право власності на спірний автомобіль, то підстави для зняття арешту за його вимогою відсутні.

Ухвалюючи рішення у справі, суди правильно визначилися з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, в результаті чого ухвалили законні й обґрунтовані рішення, які відповідають вимогам матеріального та процесуального права, підстави для їх скасування відсутні.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів першої та апеляційної інстанції не спростовують, зводяться до переоцінки доказів.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до відділу державної виконавчої служби Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області, Волинської митниці, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про звільнення майна з-під арешту, за касаційною скаргою на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 28 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 03 лютого 2016 року.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ О.В. Ступак