30.08.2016 227/2140/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

30 серпня 2016 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді - Корнєєвої В.В.,

при секретарі - Заварзіній Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Добропілля в порядку заочного розгляду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за борговою розпискою,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за борговою розпискою, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 02.02.2009 року її батько,ОСОБА_3, передав ОСОБА_2 в позику для особистих потреб гроші в розмірі 37 000 (тридцять сім тисяч) гривень 00 копійок зі строком повернення через півтора року, що підтверджується розпискою від 02 лютого 2009 року. Відповідно до розписки від 28 травня 2011 року ОСОБА_2 взяла на себе зобовязання повернути кошти з процентами в розмірі 70 519 (сімдесят тисяч пятсот девятнадцять) грн. з терміном повернення 02 лютого 2012 року, але в обумовлений термін позику не повернула. Позикодавець, ОСОБА_3, помер 11 вересня 2013 року, і позивач стала спадкоємицею майна батька відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом та ОСОБА_4 про реєстрацію в Спадковому реєстрі. Про борг, який виник перед батьком, позивачу стало відомо під час оформлення права на спадок. Відповідно до ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Проте, ОСОБА_2 взяті на себе зобовязання не виконує та не повернула кошти у встановлений строк, на вимоги повернення коштів не реагує. Також позивач просить стягнути з відповідача судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 705,19 грн.

Позивач у судове засідання не з'явилася, однак, надала через канцелярію суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач в судове засідання не зявилася, про час, дату та місце розгляду була повідомлена належним чином, неодноразово направлялися судові повістки за місцем реєстрації відповідача, а також у відповідності до ч. 9 ст. 74, п. 4 ч. 3 ст. 122 ЦПК України, відповідача було викликано оголошенням у пресі - в газеті Урядовий Курєр № 147 від 06.08.2016 року (а.с.53-54) та в газеті «Донеччина» № 28 від 05.08.2016 року (а.с.51-52). Доказів поважності своєї неявки або заяви про розгляд справи у відсутність відповідача, до суду надано не було.

З огляду на наведене, керуючись ст.ст. 169, 224 ЦПК України, суд вважає, що відповідач належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, а тому, за згодою позивача, є підстави заочного розгляду справи у відсутність відповідача, на підставі наявних у справі доказів, направивши після розгляду справи копію рішення за місцем реєстрації відповідача.

Судом встановлено, що 02.02.2009 року ОСОБА_3 передав в борг ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 37 тисяч гривень, які остання зобовязалась повернути впродовж півтора року, що підтверджується розпискою ОСОБА_2 від 02.02.2009 року(а.с. 38).

Як вбачається з розписки ОСОБА_2 в встановлений термін сума боргу повернута нею ОСОБА_3 не була і нею на цьому ж аркуші паперу була написана нова розписка 28.05.2011 року, відповідно до якої, в зв"язку із тим, що вона не повернула суму боргу, вона зобов"язується виплатити разом з відсотками 70 тисяч 519 гривень до 02.02.2012 року.(а.с. 38 ).

Як зазначає позивач, що не спростовано відповідачем, ОСОБА_2 у встановлений в розписці строк суму боргу не повернула.

Позикодавець ОСОБА_3 11 вересня 2013 року помер в м.Києві, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві було зроблено відповідний актовий запис № 223 від 11.09.2013 року та видано 11.09.2013 року свідоцтво про смерть серії І-БК № 274593 (а.с 15).

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яке видано 06.05.1988 року Білозерською міськрадою міста Добропілля Донецької області батьками останньої є ОСОБА_3 та ОСОБА_6 (а.с. 16). Відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого 16.09.2010 року Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сімї ОСОБА_7 та ОСОБА_5 одружилися, про що зроблено відповідний актовий запис № 2629 від 16.09.2010 року та видано свідоцтво про шлюб серії 1-БК № 144452, прізвище дружини після реєстрації шлюбу ОСОБА_7 (а.с. 17).

Відповідно до свідоцтва про спадщину за законом, посвідченого 13.05.2014 року державним нотаріусом Третьої Київської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 та зареєстрованого в реєстрі за № 4-211 на підставі ст. 1261 Цивільного кодексу України, спадкоємицею майна гр. ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер 11 вересня 2013 року, є його дочка ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 12). Зазначена інформація також підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с. 13-14).

Згідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Як вбачається з копії спадкової справи № 22/2014 року позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом після смерті свого батька ОСОБА_3

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Оскільки на момент смерті ОСОБА_3 зобов"язання щодо повернення суми боргу ОСОБА_2 виконані не були, права ОСОБА_3 щодо пред"явлення вимоги до ОСОБА_2 про повернення боргу переходять до його спадкоємиці за законом ОСОБА_1, яка є донькою померлого.

Відповідно ст. 545 ЦК України, якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобовязання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа, кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обовязку. У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку, боржник має право затримати виконання зобовязання. У цьому разі настає прострочення кредитора.

Як зазначає позивач,відповідач взяте на себе зобов'язання до теперішнього часу не виконала, про що свідчить оригінал вказаної розписки, який на даний час перебуває у позивача та наданий нею суду (а.с.38).

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, враховуючи наступне :

Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина перша стаття 1049 ЦК України).

Як вбачається з тексту наданої позивачем розписки відповідачем ОСОБА_2 фактично було отримано від ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 37 тисяч гривень 02.02.2009 року. З того ж тектсу розписки вбачається, що більше грошей від ОСОБА_3 відповідач ОСОБА_2 не отримувала, а лише 28.05.2011 року в зв"язку із невиконанням обов"язків щодо повернення боргу написала додаткову розписку, в якій відстрочила строк повернення боргу, зобов"язавшись повернути позичені гроші разом із процентами в сумі 70519-00 гривень.(а.с.38).

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Із тексту розписки не вбачається, що між сторонами було погоджено порядок та строк нарахування процентів за користування позикою.Окрім того, позивачем в позовній заяві також не заявлено вимог про стягнення на його користь з відповідача ОСОБА_2 процентів за користування сумою позики.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.256 ЦК позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого права або інтересу. Тобто протягом часу дії позовної давності особа може розраховувати на примусовий захист свого цивільного права чи інтересу судом. Загальна позовна давність встановлена тривалістю у три роки (ст.257 ЦК).Спеціальна позовна давність встановлена законом для окремих видів вимог. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (ч.4 ст.267 ЦК).Без заяви сторони у спорі ні загальна, ні спеціальна позовна давність застосовуватися не може за жодних обставин, оскільки можливість застосування позовної давності повязана лише із наявністю про це заяви сторони. Таким чином, суд за власною ініціативою не має права застосувати позовну давність. До такого висновку прийшов ВС України під час розгляду справи № 6-738цс15 24.06.15р.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.360-7 ЦПК України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Враховуючи викладені обставини, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог, які в свою чергу підлягають задоволенню частково. В іншій частині позовних вимог слід відмовити з вищенаведених підстав.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Відповідно до ст.ст. 79, 88 ЦПК України, з відповідача також слід стягнути на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 370 гривень 00 копійок.

Керуючисьст.ст.526,530,545,625,1046, 1147, 1049 ЦКУкраїни,ст.ст. 8, 10, 11,79,88,212-215,224-229 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за борговою розпискою задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, суму боргу за борговою розпискою в розмірі 37 000-00 грн. (тридцять сім тисяч гривень 00 копійок).

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, судовий збір у розмірі 370,00 грн. ( триста сімдесят гривень 00 копійок).

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданої протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Донецької області через Добропільський міськрайонний суд Донецької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В.Корнєєва