Справа № 333/898/16-ц
Провадження № 2/333/1086/16
16 травня 2016 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запорожжя у складі:
головуючого-судді Кулик В.Б.,
при секретарі Довгаль А.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-
ОСОБА_1 звернулася до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
В обґрунтування позовних вимог зазначено наступне.
27.11.2015 року о 13 год. 00 хв. на перехресті вул. Набережної та вул. Луначарського в м. Запоріжжі відбулася ДТП з вини водія ОСОБА_2, який керуючи автомобілем марки AUDI, без державного номеру, в порушення п.п. 2.10 (а), 10.1, 13.1 Правил дорожнього руху не витримав безпечну дистанцію, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем SEAT IBIZA, номерний знак НОМЕР_1, 2003 року випуску, який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 є власністю позивача, внаслідок чого автомобіль SEAT IBIZA отримав механічні ушкодження.
Підтвердженням вини відповідача є постанова Комунарського районного суду від 28.12.2015 року по справі № 333/8609/15-п, якою ОСОБА_2 визнано винним в правопорушенні, передбаченому ст. ст. 122-4, 124 КУпАП.
ПАТ «Страхова компанія «Оранта-Січ», до якої звернулася ОСОБА_1 відмовила позивачу у виплаті страхового відшкодування, мотивуючи, тим, що ОСОБА_2 керував автомобілем без номерних знаків, ніде не зареєстрованим, тому на зазначений випадок страховий поліс не розповсюджується, і підстав для виплати страхового відшкодування на користь позивача відсутні. Винуватець ДТП не застрахований, у нього відсутній поліс обов'язкового страхування, тобто нема страховика до якого можна звернутися за виплатою на відшкодування заподіяної шкоди. Зазначено, що машина, якою керував відповідач, не зареєстрована, тому Моторно-транспортне страхове бюро України також відмовить в страхових виплатах на підставі п. 41.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
За результатами звернення до страхової компанії, за їх рекомендацією позивач звернулася до експерта по визначенню вартості шкоди внаслідок пошкодження її транспортного засобу з повідомленням відповідача про проведення огляду автомобіля шляхом направлення йому телеграми 04.02.2016 року. Згідно з висновком зазначається, що вартість матеріальної шкоди, завданої власнику автомобіля марки SЕАТ, становить 11 000 грн. Добровільно відшкодувати завдану шкоду відповідач не бажає. Від спілкування з позивачем відмовляється, у проханні сплатити кошти, які були невідкладно потрібні на відновлення автомобіля - позивачу відмовив. Претензію, направлену йому в письмовому вигляді, проігнорував. На проведення експертом огляду автомобіля не з'явився, хоча був повідомлений належним чином шляхом направлення йому телеграми.
Після ДТП, що сталося, порушений нормальний життєвий уклад позивача і членів її родини, порушені нормальні життєві зв'язку через неможливість продовження активного громадського життя, порушені стосунки з оточуючими людьми: позивач не може спокійно спати, постійно згадуючи свій шоковий стан в момент ДТП - хвилювання за сина, та, на цей час, вимушена з маленькою дитиною - донькою ІНФОРМАЦІЯ_1, користуватися громадським транспортом для того, щоб спочатку відвезти її до дитячого садку, а потім на роботу до обласної лікарні. Внаслідок значної психологічної напруги позивач повністю обмежена в реалізації своїх щоденних звичок та бажань. З моменту ДТП позивач втратила душевний спокій, багато часу витрачає на оформлення відповідних документів, проведення експертизи тощо. Переживання позивача посилила відмова відповідача відремонтувати автомобіль або виплатити відповідні кошти.
З огляду на вищевикладене, просить суд стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду у розмірі 11 000 грн., моральну шкоду у розмірі 4 000 грн., та понесені позивачем судові витрати по справі.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена судом своєчасно та належним чином. Свої інтереси довірила представляти ОСОБА_4, яка в судовому засіданні уточнила позовні вимоги, з підстав викладених в позові, просила суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 завдану матеріальну шкоду у розмірі 10 960 грн. 82 коп., моральну шкоду у розмірі 4 000 грн., витрати на проведення експертизи у розмірі 850 грн., витрати пов'язані з направленням відповідачу телеграми у розмірі 198 грн., судові витрати у розмірі 551 грн. 20 коп.
Відповідач ОСОБА_2 повідомлений судом про дату, час та місце розгляду справи належним чином, повторно у судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (ухвалює заочне рішення). Представник позивача згідно наданої заяви не заперечує проти такого вирішення справи.
Третя особа - ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив. Його неявка не перешкоджає розгляду справи.
Суд, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали цивільної справа, оцінивши докази, надані позивачем, дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.
Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.
Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.
Згідно зі ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст. 10 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності.
Згідно зі ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ст. ст. 57, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
27.11.2015 року о 13 год. 00 хв. на перехресті вул. Набережної та вул. Луначарського в м. Запоріжжі відбулася дорожньо-транспортна пригода з вини водія ОСОБА_2, який керуючи автомобілем марки AUDI, без державного номеру, в порушення п.п.2.10 (а), 10.1, 13.1 Правил дорожнього руху не витримав безпечну дистанцію, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем SEAT IBIZA, номерний знак НОМЕР_1, 2003 року випуску, який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 є власністю позивача, внаслідок чого її автомобіль отримав механічні ушкодження, що підтверджується довідкою наданою інспектором відділення ДТП.
Постановою Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 28.12.2015 року у справі № 333/8609/15-п ОСОБА_2 було визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124 Кодексу України про адміністративні порушення.
Автомобіль SEAT IBIZA, номерний знак НОМЕР_1, 2003 року випуску, що належить ОСОБА_1 застрахований у ПАТ «Страхова компанія «Оранта-Січ», що підтверджується копією поліса № АІ/6398849.
Відповідно до висновку експертного товарознавчого дослідження № 851 вартість відновлюваного ремонту автомобіля SEAT IBIZA, номерний знак НОМЕР_1, складає 10 960 грн. 82 коп.
На момент вчинення ДТП цивільна відповідальність автомобіля «AUDI» не застрахована, у відповідача відсутній поліс обов'язкового страхування..
Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
У пункті 8 роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» № 6 від 27.03.1992 року міститься застереження, що з винної особи за регресною вимогою стягується сума майнових витрат, понесених на виконання зобов'язання по відшкодуванню шкоди, а якщо законом встановлено межі відшкодування або межі відповідальності винної особи, то з неї витрати стягуються в цих межах.
Відповідно до положень ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Згідно з постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» та узагальнення Верховного Суду України від 11.11.2011 року «Судова практика розгляду цивільних справ, що виникають з договорів страхування». Зокрема, слід враховувати наступне: «Визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суди у разі виникнення спору щодо визначення розміру заподіяної шкоди, як правило, виходять із фактичної (реальної) суми, встановленої висновком судової автотоварозначної експертизи, або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля.
Внаслідок протиправних дій відповідача ОСОБА_2 позивачу була завдана майнова шкода, підтверджена висновком експертного автотоварознавчого дослідження, яка відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, повинна бути ним відшкодована в повному обсязі. Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» питання про відповідальність за шкоду, заподіяну (внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки) самим джерелам підвищеної небезпеки кожного із їх володільців перед іншим з них, вирішується за правилами ст. 440 ЦК: шкода, заподіяна одному з володільців з вини іншого відшкодовується винним; при наявності лише вини володільця, якому заподіяна шкода, вона йому не відшкодовується; при наявності вини обох володільців розмір відшкодування визначається відповідно до ступеня вини кожного; при відсутності вини володільців у взаємному заподіянні шкоди - жоден з них не має права на відшкодування.
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
У зв'язку з чим, суд вважає, що позовні вимоги в частині відшкодування матеріальних збитків у розмірі 10 960 грн. 82 коп. підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Згідно зі ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини. Моральна шкода полягає в душевних стражданнях, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням чи пошкодженням майна, і відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Розмір компенсації повинен бути достатнім для покриття душевних страждань та моральних переживань, що виникли внаслідок протиправних дій відповідача.
Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди, судом прийняті до уваги характер правопорушення, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди та з урахуванням розумності й справедливості, суд визнає обґрунтованою вимогу про стягнення на користь позивача моральної шкоди в розмірі 4 000 грн., оскільки з моменту ДТП вона втратила душевний спокій, багато часу витрачає на оформлення відповідних документів, проведення експертизи тощо. Порушений нормальний життєвий уклад позивача і членів її родини, порушені нормальні життєві зв'язки через неможливість продовження активного громадського життя.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Таким чином суд вважає за можливе стягнути з відповідача судові витрати на проведення експертного товарознавчого дослідження в розмірі 850 грн., витрати, пов'язані з направленням відповідачу телеграми у розмірі 198 грн. та витрати за сплату судового збору у розмірі 551 грн. 20 коп.
З огляду на вищевикладене, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 208, 209, 212-215, 224-226, 292, 294 ЦПК України, ст. ст. 1166, 1167, 1187, 1192 ЦК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 завдану матеріальну шкоду в розмірі 10 960 (десять тисяч дев'ятсот шістдесят) грн. 82 коп., матеріальну шкоду у розмірі 4 000 (чотири тисячі) грн., витрати на проведення експертного товарознавчого дослідження в розмірі 850 (вісімсот п'ятдесят) грн., витрати, пов'язані з направленням відповідачу телеграми у розмірі 198 (сто дев'яносто вісім) грн., судовий збір у розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) грн. 21 коп.
Копію заочного рішення надіслати відповідачу не пізніше трьох днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя В.Б. Кулик