Провадження № 2/235/406/16
Справа № 235/78/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

10 березня 2016 року м. Красноармійськ

Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

в складі головуючого судді Хмельової С.М.

за участю секретаря судового засідання Кучерявого М.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі №7 м. Красноармійська цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

До Красноармійського міськрайонного суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що 17 серпня 1988 року він придбав житловий будинок з надвірними та побутовими будівлями та спорудами, що підтверджується договором купівлі продажу, реєстраційний номер № 5751 та записано в реєстрову книгу №3949 від 18 серпня 1988 року.

Житловий будинок складається із саманної, ошлакованої будівлі, жилою площею 14,9кв.м та господарських і побутових споруд: літня кухня, туалет, огородження, розташованих на землях Красноармійської міської ради за адресою: Донецька область, м. Красноармійськ, вулиця Пірогова, будинок 32.

У цьому володінні позивач проживає зі своєю сімєю до теперішнього часу.

У серпні 2008 року його старший син ОСОБА_2 одружився, зібрав свої речі та виїхав на постійне місце проживання до своєї дружини. З того часу він за місцем реєстрації не проживає. На теперішній час він з дружиною виїхав у невідомому напрямку та місце його мешкання позивачу не відоме.

За вказаною адресою в будинку прописані та проживають також: ОСОБА_3 дружина позивача, ОСОБА_4 син.

ОСОБА_2 з моменту свого одруження, а саме з серпня 2008 року, за місцем реєстрації не проживав, комунальні послуги не сплачував і ніякої уваги до житла не виявляв. Позивач неодноразово звертався до нього з проханням знятися з реєстрації, однак на ці прохання він не реагує. Більше року відповідач вказаною вище жилою площею не користується без поважних причин. За останніми відомостями він з сімєю виїхав до іншої області України на постійне місце проживання, але куди саме невідомо. Щодо розшуку до міліції позивач не звертався.

У звязку з викладеними обставинами, позивачу доводиться нести додаткові витрати з оплати комунальних послуг. Жодного разу він не цікавився сплатою таких послуг та участі в їх оплаті не брав.

На думку позивача наведені обставини вказують на те, що відповідач не виявляє наміру і бажання приймати участь у доля будинку в подальшому.

Позивач просить суд визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування жилим приміщенням у будинку №32 по вулиці Пірогова в м. Красноармійську Донецької області, з подальшим зняттям з реєстрації у відділі громадянства та імміграції та реєстрації фізичних осіб Красноармійського МРВ України в Донецькій області.

Позивач до судового засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, на позовних вимогах наполягає, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач у судове засідання не з'явився по невідомій суду причині, про день слухання справи повідомлений належним чином, тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Будинок № 32 по вулиці Пірогова в м. Красноармійську Донецької області на підставі договору купівлі-продажу від 17 серпня 1988 року належить позивачу ОСОБА_1 (а.с.13-14).

Відповідно до довідки голови квартального комітету від 22.12.2015 року за вказаною адресою зареєстровані: ОСОБА_1 позивач по справі, його дружина ОСОБА_3 та сини ОСОБА_4 і ОСОБА_2, який є відповідачем по справі (а.с.4).

Згідно акту від 24.12.2015 року, який складено секретарем та головою квартального комітету в присутності сусідів, ОСОБА_2, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, удинок 32, однак не проживає з серпня 2008 року по теперішній час не мешкає (а.с.5).

Статтею 71 ЖК України передбачена можливість збереження жилого приміщення за відсутніми наймачами або членами їх сімей протягом шести місяців або протягом більш тривалого часу при наявності конкретних обставин, перелічених також в ст. 71 цього ж кодексу, зокрема призовна та строкова військова служба, тимчасовий виїзд з постійного місця проживання за умовами і характером роботи або у звязку з навчанням, поміщенням дитини (дітей) на виховання в дитячий заклад, до родичів, опікуна чи піклувальника, виїздом у звязку з виконанням обовязків опікуна (піклувальника), влаштування непрацездатних осіб, у тому числі дітей-інвалідів, у будинку-інтернаті та іншій установі соціальної допомоги, виїзду на лікування в лікувально-профілактичний заклад, взяття під варту або засудження).

При цьому під тимчасовою відсутністю розуміються такі випадки, коли особа протягом певного часу не проживає в жилому приміщенні, але інтересу щодо користування ним не втрачає в силу закону. Тимчасова відсутність повинна нести безперервний характер. Якщо особа повертається на місце проживання, вважається, що переривається і строк тимчасової відсутності. Разом з тим, обставиною, яка перериває шестимісячний строк, не може вважатися епізодичні появи особи не з метою постійного проживання, а з метою лише утримати за собою житло.

Згідно ст. 72 Житлового кодексу України суд визнає особу такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені терміни.

Згідно ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним(нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до ст.317 Цивільного кодексу України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

У відповідності до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

У звязку з тим, що у судовому засіданні встановлено, що відповідач не мешкає у будинку, який розташований за адресою: м. Красноармійськ, вул. Пірогова, 32, більше ніж 1 рік, зареєстрованого права власності на будинок немає, тому вимоги ОСОБА_1 щодо визнання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням у будинку №32 по вулиці в м. Красноармійську Донецької області, законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів.

Таким чином зняття з реєстрації відбувається на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням та не потребує додаткового визначення в судовому рішенні.

Керуючись ст.ст. 71, 72 ЖК України, ст. ст. 3, 15, п. 9,10 ст. 110, 118, 119, 224-226 ЦПК України, ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням у будинку №32 по вулиці в м. Красноармійську Донецької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана апеляційному суду Донецької області через Красноармійський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто Красноармійським міськрайонним судом, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

В судовому засіданні 10 березня 2016 року проголошено вступну та резолютивну частину рішення. Повний текст рішення виготовлено 14 березня 2016 року.

Суддя