УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2016 року м. Мукачево Справа №303/1523/16-ц

6/303/81/16

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в складі: головуючого судді Кость В.В.

при секретарі Прокоп Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Мукачево подання старшого державного виконавця РВ ДВС Мукачівського міськрайонного управління юстиції в Закарпатській області ОСОБА_1 про звернення стягнення на належні боржнику грошові кошти,

За участю:

ст. державного виконавця Резуненко М.А.;

ВСТАНОВИВ:

Старший державний виконавець РВ ДВС Мукачівського міськрайонного управління юстиції в Закарпатській області ОСОБА_1 звернулася до суду з поданням про звернення стягнення на кошти в розмірі 108404 грн. 75 коп., які відповідно до рішення Мукачівського міськрайонного суду від 02.06.2015 року по справі №2/303/1493/15 належать боржнику ОСОБА_2 та знаходяться в ГУ ДКСУ у Закарпатській області (код банку отримувача 812016) на поточному рахунку №0422.

Необхідність задоволення подання обґрунтовується тим, що в РВ ДВС Мукачівського міськрайонного управління юстиції в Закарпатській області на виконанні перебуває провадження ВП №48311211 щодо виконання виконавчого листа Мукачівського міськрайонного суду від 15.11.2006 року по справі №2-2312. У звязку з безпідставним невиконанням боржником судового рішення, виникла необхідність в зверненні стягнення на кошти боржника ОСОБА_2, які внесені на поточний рахунок ГУ ДКСУ у Закарпатській області на підставі рішення Мукачівського міськрайонного суду від 02.06.2015 року.

Прийнявши участь у судовому засіданні, старший державний виконавець подання підтримала та просила його задоволити з підстав викладених в поданні, додатково вказавши, що в рахунок виплаченої боржнику ОСОБА_2 ? частки квартири за рішенням суду від 02.06.2015 в розмірі 108404,75 грн. слід звернути стягнення на грошові кошти боржника в цьому розмірі, який забезпечить своєчасно і в повному обсязі виконання боржником рішення суду від 15.11.2006 року.

Заслухавши доводи старшого державного виконавця та дослідивши матеріали подання, суд констатує наступне.

З метою виконання рішення суду у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області 15.11.2006 було видано виконавчий лист №2-2312 (а.с. 3).

Старшим державним виконавцем РВ ДВС Мукачівського міськрайонного управління юстиції 31.07.2015 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (а.с. 4).

Даний виконавчий лист залишився невиконаним, що підтверджується розрахунком заборгованості по аліментам від 01.03.2016 №183/1 (а.с. 5), згідно з даними якого станом на 01.03.2016 року за ОСОБА_2 рахується залишок заборгованості за період з січня по грудень в розмірі 89176,10 грн..

Також, матеріали справи містять копію рішення Мукачівського міськрайонного суду від 02.06.2015 року (а.с. 7-8), яке набрало законної сили 17.06.2015, ухвалене за результатами розгляду позову ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_2 про припинення права власності на частку в спільному майні та визнання права власності, та згідно з даними якого виплачено ОСОБА_2 вартість ? частки квартири АДРЕСА_1.

На підставі квитанції від 21.04.2015 року сума 108404,75 грн. перерахована на депозитний рахунок боржника (а.с. 14).

Приймаючи до уваги вищевказані фактичні обставини справи суд виходить з того, що згідно з частиною пятою ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Із зазначеними положеннями Основного Закону у повній мірі кореспондуються і приписи частин першої та другої ст. 14 Цивільного процесуального кодексу України, якими передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій,

посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Законом України «Про виконавче провадження» (ст.ст. 2 та 17) обовязок по виконанню судових рішень покладено на органи державної виконавчої служби.

У відповідності з приписами частини другої ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Відповідно до частини першої ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з приписами, які містяться в частинах першій та другій статті 52 названого вище Закону, звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, у своїй постанові «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07.02.2014 №6, наголосив на тому, що одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов'язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

При виконанні судових рішень про стягнення грошових коштів державний виконавець на підставі статті 52 Закону про виконавче провадження у першу чергу звертає стягнення на кошти боржника в гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитаріях цінних паперів, і лише за відсутності у боржника коштів і цінностей - на належне йому інше майно, за винятком того, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення (п. 23 Постанови).

Відповідно до ст. 377 Цивільного процесуального кодексу України питання про звернення стягнення на належні боржнику від інших осіб грошові кошти, що знаходяться на рахунках цих осіб в установах банків та інших фінансових установах, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Суд негайно розглядає подання державного виконавця без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Пунктом шостим частини шостої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що стягнення на майно боржника звертається в розмірі і обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження.

З урахуванням обставин справи та вимог чинного законодавства, суд приходить до висновку про наявність достатніх правових підстав для часткового задоволення подання, з урахуванням даних про фактичну заборгованість ОСОБА_2 по аліментних платежах станом на дату його розгляду судом (89176,10 грн., розрахунок, а.с. 5), оскільки останнє містить належні та достатні доказові матеріали, які достовірно та безпосередньо підтверджують вказані в ньому обставини щодо наявності обєктивних перешкод у державного виконавця щодо здійснення нею виконавчих дій з примусового виконання судового рішення, яке набрало законної сили.

В свою чергу, у суду немає правових підстав для прийняття рішення про звернення стягнення на решту суми коштів (19228,65), які знаходяться на рахунку №0422, оскільки звернення стягнення на ці кошти для гарантування сплати боржником аліментних платежів на користь їх стягувача у майбутньому є неприпустимим, так як заборгованість на таку суму, на момент розгляду судом даного подання, є відсутньою.

За таких обставин, подання старшого державного виконавця РВ ДВС Мукачівського міськрайонного управління юстиції в Закарпатській області ОСОБА_1 слід задоволити частково.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 8, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 1, 2, 8, 10, 11, 14, 209-210, 377 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

1. Подання старшого державного виконавця РВ ДВС Мукачівського міськрайонного управління юстиції в Закарпатській області ОСОБА_1А - про звернення стягнення на належні боржнику грошові кошти - задоволити частково.

2. Звернути стягнення на кошти в розмірі 89176,10 грн. (вісімдесят девять тисяч сто сімдесят шість гривень 10 коп.), які на підставі рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.06.2015 року по справі №2/303/1493/15 належать боржнику ОСОБА_2 (29.04.1978 р.н.) та знаходяться (внесені на підставі квитанції від 21.04.2015 №221) на поточному рахунку №0422 у ГУ ДКСУ в Закарпатській області, код банку 812016.

3. У задоволенні іншої частини подання відмовити.

4. Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області через Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області протягом пяти днів з дня її проголошення.

Суддя В.В. Кость