Справа № 127/7304/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.08.2016 року

Вінницький міській суд Вінницької області

в складі: головуючого Баряка А.С.,

за участі секретаря Шмирової О.М.,

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 3 Вінницького міського суду Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання доходу спільною сумісною власністю подружжя, виділення майна в натурі, визнання права власності, стягнення коштів,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, зазначивши, що 04.10.1987 року вони уклали між собою шлюб, а 24.02.2015 року відділом ДРАЦС Вінницького МУЮ було зареєстровано припинення зазначеного шлюбу. 03.10.2007 року відповідач була зареєстрована як фізична особа-підприємець та від здійснення підприємницької діяльності отримувала дохід, який є обєктом права спільної сумісної власності. ОСОБА_2 для здійснення підприємницької діяльності відкрила рахунки у банках, зокрема в ПАТ «КБ «ПриватБанк» та АТ «ОТП Банк», з яких була знята велика сума грошових коштів, що є обєктом права спільної сумісної власності. Позивач, з врахуванням заяви про збільшення позовних вимог (а.с. 47), зазначає, що загальна сума доходу відповідача від підприємницької діяльності за 2012 р. 2014 р. становить 819 528,00 грн., а тому вважає, що він має право на половину суми зазначеного доходу, в силу чого, позивач змушений звернутись до суду та просить суд, з врахуванням первинної позовної заяви (а.с. 2,3) та заяви про збільшення позовних вимог (а.с. 47) - визнати обєктом права спільної сумісної власності подружжя у рівних частках дохід ОСОБА_2 від здійснення підприємницької діяльності в сумі 819 528,00 грн.; виділити ОСОБА_4 в натурі зі складу спільного сумісного майна, визнавши за ОСОБА_4 право приватної власності на 47250,00 грн.; визнати за ОСОБА_4 право приватної власності на 1/2 частку зі складу доходу ОСОБА_2 від здійснення підприємницької діяльності в сумі 409 764,00 грн.; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 409 764,00 грн.

Представник позивача ОСОБА_1, в судовому засіданні підтримав позовні вимоги викладені у позовній заяві, обґрунтувавши їх обставинами, зазначеними в позові, просив позов задовольнити.

Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, зазначили, що відповідач здійснює підприємницьку діяльність на Єдиному податку, а тому її дохід це є загальна сума вторгованих коштів, яка не є чистим доходом у звичному розумінні. Позивач жив у сімї та знав яким чином здійснюється підприємницька діяльність його дружиною, а саме: необхідно кошти на закупівлю взуття, яке необхідно продати, необхідні кошти на сплату оренди приміщення, сплату податків і т.д., при цьому постійно залишається остаток товару на певну суму. Звертають увагу суду на те, що часом не вистачало валового доходу на те, щоб придбати необхідну кількість товару. Зазначають, що рух коштів по рахунках не є доходом відповідача. Просили в позові відмовити повністю.

Дослідивши матеріали справи, взявши до уваги позицію сторін, суд визначив, встановив та дослідив слідуючі докази, обставини та відповідні правовідносини:

Зміст копії паспорта громадянина України серія АА № 624164, виданого 05.01.1998 року Староміським РВ УМВС України у Вінницькій області на імя ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, вказує, що даний громадянин уклав 04.10.1987 року шлюб з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, при цьому паспорт містить відомості про реєстрацію розірвання даного шлюбу 24.02.2015 року з гр. ОСОБА_2 (а.с. 4, 15).

Копія паспорта громадянина України серія АА № 624163, виданого 05.01.1998 року Староміським РВ УМВС України у Вінницькій області на імя ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, вказує, що дана громадянка уклала 04.10.1987 року шлюб з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, при цьому паспорт містить відомості про реєстрацію розірвання даного шлюбу 24.02.2015 року з гр. ОСОБА_2 (а.с. 14).

Копія свідоцтва про розірвання шлюбу серія І-АМ № 086441, виданого 24.02.2015 року та зареєстрованого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, вказує, що шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2, розірвано 24.02.2015 року, актовий запис № 57 (а.с. 65).

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 не заперечувала та визнала обставини укладання з позивачем шлюбу 04.10.1987 року та розірвання даного шлюбу 24.02.2015 року.

Таким чином, судом встановлено та не заперечувалось сторонами, що сторони уклали шлюб 04.10.1987 року та 24.02.2015 року розірвали даний шлюб.

Відомості з Єдиного державного реєстру про фізичних осіб-підприємців вказують, що ОСОБА_2 здійснила державну реєстрацію як фізична особа-підприємець 03.10.2007 року. (а.с. 5).

Копія свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серія В02 № 380572 зазначає, що ОСОБА_2 зареєстрована як фізична особа-підприємець 03.10.2007 року. (а.с. 66).

Зміст довідки № 5919/13-02 від 02.06.2016 року та копії довідки № 5851/02-78-13 від 26.05.2016, виданих Вінницькою ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області, вказують, що ФОП ОСОБА_2 рахується на податковому обліку у Вінницькій ОДПІ з 04.10.2007 року. Перебуває на спрощеній системі оподаткування. Сума валового доходу згідно поданих декларацій за звітній (податковий) період наступна: з 01.01.2012 по 31.12.2012 284320,00 грн.; з 01.01.2013 по 31.12.2013 250888,00 грн.; з 01.01.2014 по 31.12.2014 630000,00 грн., суми чистого доходу не передбачено законодавством. (а.с. 33, 51).

Копія договору на розміщення реклами від 16.05.2014 року, копії договорів суборенди нежитлового приміщення № 10/2013/ВДР від 15.04.2013 року та № 62/2014/ІДК від 01.10.2014 року, копії рахунків-фактури № МГ-0000688 від 18.06.2014 року, № МГ-0001458 від 16.12.2014 року, № МГ-0000938 від 12.08.2014 року, № МГ-0001194 від 23.10.2014 року, копії платіжних доручень № 92 від 04.09.2014 року та № 109 від 27.10.2014 року вказують на те, що відповідач здійснювала необхідні витрати, повязані з веденням підприємницької діяльності. (а.с. 52-64).

Відповідно до ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ч. 2 ст. 61 СК України об'єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя.

Зміст абзацу 1 п. 23, абзацу 1 п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21.12.2007 року Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ майна подружжя зазначають, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановити обсяг спільного нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, при цьому до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи та те, що знаходиться у третіх осіб, при поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобовязаннями, що виникли в інтересах сімї (ч. 4 ст. 65 СК).

Як вбачається із наданих Верховним Судом України відповідних розяснень, при вирішенні даної категорії справ враховується не будь яке майно, в тому числі грошові кошти, - а лише те майно (кошти), які наявні, тобто реально існують в подружжя, або в третіх осіб, на момент розгляду справи.

За даних обставин, дослідивши надані суду докази, врахувавши те, що позиція позивача щодо визначення розміру доходу відповідача у відповідний період на підставі відомостей про рух коштів на банківських рахунках відповідача є помилковою, так як зазначений рух коштів на рахунках не може підтверджувати чіткий розмір доходу відповідача, який, до того ж, виходячи із відомостей, наданих Вінницькою ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області, за вказаний період - зазначається сумою, що відображає валовий, а не чистий, дохід відповідача від здійснення ним підприємницької діяльності, з огляду на те, що суду не було надано жодного доказу реального існування на момент розгляду даної справи грошових коштів в сумі, зазначеній позивачем, які, в розумінні ст. 60, ч. 2 ст. 61 СК України, - є об'єктом права спільної сумісної власності, що унеможливлює здійснити поділ таких грошових коштів, оскільки неможливо поділити те, чого не існує, а тому суд вважає, що в позові слід відмовити повністю у звязку з недоведеністю позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 60, 61 СК України, ст.ст. 60, 88, 212, 213, 215 ЦПК України, суд ,-

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання доходу спільною сумісною власністю подружжя, виділення майна в натурі, визнання права власності, стягнення коштів відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя