Справа № 630/756/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2016 року м.Люботин

Люботинський міський суд Харківської області у складі головуючого Зінченка О.В., за участю секретаря судового засідання Тімченко Ю.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Люботин цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про припинення права особи на частку у спільному майні,

встановив:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду з позовом, в якому просить припинити право приватної власності за відповідачами на 1/8 частину житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1; визнати за позивачем право приватної власності на 1/8 частину житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Позов обґрунтований тим, що позивач є власником 7/8 частин житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, з яких 1/4 частини на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом та 3/8 частини на підставі договору дарування, 1/4 частини на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом. Власником іншої 1/8 частини спірного будинку є відповідачі по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на підставі на рішення народного суду. Відповідачі на теперішній час не мешкають у спірному будинку, від користування будинком відповідачі повністю усунулись, частки відповідачів в спірному будинку є не значними та виділити будинок в таких частинах не можливо. В зв'язку з тим, що позивач фактично користується всім будинком, перебудував будинок, а користуватись та розпоряджатись ним на власний розсуд не може оскільки будинок повністю йому не належить, позивач звернувся до суду з позовом.

Позивач в судове засідання не з'явився, подав заяву, в якій просив задовольнити заявлені позовні вимоги та розглядати справу без його участі.

Відповідач ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 р., що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 19.05.1976 р.

Після смерті ОСОБА_2 спадщину прийняв її син, відповідач по справі, ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 30.11.1982 р.

Відповідач ОСОБА_4 та його представник в судове засідання не з'явились, ОСОБА_4 подав до суду заяву, в якій позов визнає в повному обсязі та просить його задовольнити, справу просить слухати без його участі та без участі його представника. Крім того, просив компенсувати йому суму грошей в розмірі 10000 грн., які були зараховані на депозитний рахунок позивачем в якості компенсації на 1/8 частину будинку.

Під час судового розгляду судом встановлено наступне.

Житловий будинок № АДРЕСА_1 належить в 7/8 частинах ОСОБА_1: в 1/4 частині на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.04.2001 р. (3-4), в 3/8 частинах на підставі договору дарування частини житлового будинку, посвідченого приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Десятниченко О.В. 26.02.2002 р. та зареєстровано за № 326 (а.с. 5), в 1/4 частині на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.04.2013 р. (а.с. 7).

Згідно рішення народного суду 2 дільниці Харківського району від 28.06.1955 р. (а.с. 9-10) за відповідачами визнано право власності по 1/16 частині домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Зазначене рішення було залишено в силі ухвалою судової колегії по цивільним справам Харківського обласного суду від 18.07.1955 р. (а.с. 11-12).

Позивач зазначає, що спірний житловий будинок був побудований ще в 1920 році, в зв'язку з чим будинок постійно потребує капітального ремонту, та позивачем за власні кошти фактично перебудовано вказаний будинок,однак розпоряджатись та користуватись ним на власний розсуд позивач не може, оскільки будинок повністю йому не належить. Інші співвласники спірного житлового будинку, відповідачі по справі, ОСОБА_2 та ОСОБА_4, будинком не користуються.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо:

1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі;

2) річ є неподільною;

3) спільне володіння і користування майном є неможливим;

4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 365 ЦК України суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 4 жовтня 1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» розмір грошової компенсації вартості частки у майні в разі припинення права особи на таку частку, визначається за угодою сторін, а в разі її відсутності судом за дійсною вартістю будинку на час розгляду справи. Під дійсною вартістю будинку розуміється грошова сума, за яку він може бути проданий у даному населеному пункті чи місцевості. Для її визначення при необхідності призначається експертиза.

На момент придбання позивачем ? частини спірного будинку, його вартість становила 11692 грн., що підтверджується копією технічного паспорту від 22.01.2001 р. (а.с. 21-25).

Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи № 11492 від 11.04.2016 р. виділити в натурі по 1/16 частці в житловому будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1, ОСОБА_6 та ОСОБА_4 не надається можливим.

Водночас, в мотивувальній частині вказаного висновку експерт зазначає, що загальний фізичний знос будівлі складає 68 %, а дерев'яні будинки та будинки з інших матеріалів, фізичний знос яких складає понад 60 % розподілу не підлягають.

Таким чином, виділ 1/8 частини спірного житлового будинку в натурі суд також вважає не можливим.

Враховуючи, що 1/8 частин спірного житлового будинку належать відповідачу ОСОБА_4, з яких 1/16 частини він дійсно прийняв в якості спадщини після смерті матері ОСОБА_2, позовні вимоги відповідач визнав в повному обсязі, а виділення в натурі 1/8 частин спірного житлового будинку не можливо, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Згідно квитанції № 0.0.549401414.1 від 11.05.2016 р. позивачем внесено на депозитний рахунок суду суму 10000 грн., дана сума була визнана відповідачем, тому суд вважає, що сторони досягли згоди щодо розміру компенсації.

Керуючись ст.ст. 208, 209, 213-215, 223, 294, 296 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про припинення права особи на частку у спільному майні задовольнити.

Припинити право власності за ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, і.н. НОМЕР_1) на 1/8 частини житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, стягнувши на його користь компенсацію її вартості в розмірі 10000 грн., які внесені ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, і.н.НОМЕР_2) на рахунок № 6674, ТУ ДСА України у Харківській області.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, і.н. НОМЕР_2) право приватної власності на 1/8 частину житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через Люботинський міський суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.В. Зінченко