Справа № 2/489/1322/2016
РІШЕННЯ

Іменем України

01 червня 2016 року

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого - судді Тихонової Н.С.,

при секретарі - Бреженюк Н.С.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2016 р. ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Вказувало, що 23.06.2011 р. ОСОБА_2 отримала кредит в розмірі 4 800 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. ОСОБА_3 до умов договору ОСОБА_2 зобовязувалась повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в порядку, встановленому кредитним договором. Проте ОСОБА_2 свої зобовязання за кредитним договором не виконала, в звязку з чим утворилась заборгованість за кредитом. Однак 06.04.2015 р. ОСОБА_2 померла, та на теперішній час вказану заборгованість Банку, на його переконання, має виплатити спадкоємець боржника, який прийняв спадщину відповідач ОСОБА_1

Посилаючись на вищевикладене ПАТ КБ «ПриватБанк» просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість у розмірі 7 478 грн. 32 коп. за кредитним договором № б/н від 23.06.2011 р., а також судовий збір.

В судове засідання представник позивача не з?явився, повідомлявся судом про розгляд справи належним чином. Від нього на адресу суду надійшла заява з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, повідомлений судом про розгляд справи належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Згідно ухвали суду проводиться заочний розгляд справи.

Дослідивши надані докази, суд встановив наступне.

23.06.2011 р. між ОСОБА_2 та Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» був укладений Договір № б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 4 800 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за його використання згідно умов договору, а також зобовязувалась сплачувати інші платежі в порядку, на умовах та в строки, визначені цим Договором.

ОСОБА_3 до умов Договору Клієнт ОСОБА_2 була ознайомлена та згодна з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами.

Згідно п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, ОСОБА_3 встановлює Клієнту кредитний ліміт та може змінити (збільшити або зменшити) його в будь-який момент.

Згідно п. 1.1.2.5 Умов та Правил надання банківських послуг Клієнт зобовязувався погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перерахунком платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених Договором.

Проте в порушення умов, передбачених кредитним договором, ОСОБА_2 грошові зобовязання перед кредитодавцем не виконала, внаслідок чого виникла заборгованість.

Згідно із положеннями статей 526, 530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства, з дотриманням строку (терміну) його виконання, якщо такий встановлено зобовязанням.

ОСОБА_3 до наданого позивачем ОСОБА_4, заборгованість складає 7 478 грн. 32 коп., а саме: 4 610 грн. 19 коп. заборгованість за тілом кредиту, 2 868 грн. 13 коп. заборгованість за відсотками.

Частиною другою ст. 1054 ЦК України встановлено, що відносини за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 цього Кодексу, яким врегульовано відносини позики. Згідно ч. 2 ст. 1050 вказаного Кодексу, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. ОСОБА_3 до положень ст. 536 цього Кодексу за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти у розмірі, встановленому договором.

ОСОБА_3 до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України).

Однак відповідно до Свідоцтва про смерть вбачається, що 06.04.2015 р. ОСОБА_2 померла.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що відповідач ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2, оскільки на час відкриття спадщини проживав та був зареєстрований разом із спадкодавицею. ОСОБА_3 вважає, що відповідач, як спадкоємець боржника, має виконати його зобовязання перед ПАТ КБ «Приватбанк».

19.09.2015 р. Пат КБ «ПриватБанк» було направлено до Другої миколаївської державної нотаріальної контори претензію кредитора спадкоємцям померлої ОСОБА_2

Також 09.11.2015 р. ПАТ КБ «ПриватБанк» на адресу відповідача ОСОБА_1 було направлено лист-претензію з вимогою погасити заборгованість померлої ОСОБА_2 за кредитним договором.

Проте до теперішнього часу заборгованість померлої її спадкоємцями в добровільному порядку не погашена.

Між тим судом встановлено, що посилання позивача спростовуються доказами, наявними в матеріалах справи.

ОСОБА_3 до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Згідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

ОСОБА_3 до ст. 1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги.

Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

У відповідності до ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Судом встановлено, що позивач просить суд в повному обсязі стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість померлої ОСОБА_2 за кредитним договором - як з її спадкоємця.

ОСОБА_3 до ст.ст.10,11, 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Між тим, суду не було надано доказів про обсяг спадкового майна, на яке відкрилась спадщина після смерті ОСОБА_2, повне коло спадкоємців, достовірні докази того, що відповідач є спадкоємцем померлої за законом (якої саме черги) або за заповітом, тощо.

Натомість на адресу суду надійшла спадкова справа № 513/2015 р., заведена Другою Миколаївської державною нотаріальною конторою до майна померлої ОСОБА_2, відповідно до якої встановлено, що жодна особа не прийняла спадщину після смерті померлої та не отримала свідоцтва про право на спадщину.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що ПАТ КБ «ПриватБанк» не надано суду достовірних, допустимих та достатніх доказів того, що відповідач прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2, а також не встановлено вартість спадкового майна, в межах якого він нібито відповідає за зобовязаннями померлої, не заявлено клопотань щодо витребування доказів, отже суд вважає, що позовні вимоги безпідставні та не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 14, 30, 60, 62, 88, 212 - 214, 226 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем шляхом подачі апеляційної скарги апеляційному суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржено позивачем до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: