АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2030/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 5 Орендарчук М. П.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоДемченка В. А.
суддівПодороги В. М., Бородійчука В. Г.
при секретаріКолеснику Я. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Христинівського районного суду Черкаської області від 15 липня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_6 до Уманського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Черкаській області, Головного Управління Національної поліції України у Черкаській області, третя особа - ОСОБА_7, про витребування майна,-

в с т а н о в и л а :

08.02.2016 року ОСОБА_6 звернувся до суду із позовом до Уманського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Черкаській області, Головного Управління Національної поліції України у Черкаській області, третя особа - ОСОБА_7, про витребування майна.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 08 лютого 2009 року працівниками ДАІ Христинівського РВ УМВС України в Черкаській області щодо нього складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 126 КУпАП, а автомобіль марки «Фольксваген LT-28» державний номерний знак НОМЕР_1, в порядку ст.265-2 КУпАП, тимчасово затримано і доставлено на територію Христинівського РВ УМВС України в Черкаській області.

Позивач вважає, що вилучення транспортного засобу проведено незаконно, а тому просив постановити рішення яким зобов'язати Христинівське відділення Уманського відділу поліції, Уманський відділ поліції Головного Управління Національної поліції України в Черкаській області та Головне управління Національної поліції України в Черкаській області передати (повернути) йому автомобіль Фольксваген ЛТ-28 державні номерні знаки НОМЕР_4, 1987 р. випуску, і стягнути з відповідача на його користь судові витрати по сплаті судового збору та оплаті правової допомоги адвоката.

Також, ОСОБА_6 вважає, що його право власності на автомобіль Фольксваген ЛТ-28, державні номерні знаки НОМЕР_4 1987 р. в., доводять приєднані до позовної заяви не засвідчені копії: розписки ОСОБА_7 від 19.10.1995 року, довіреності від 18.10.1995 року, від 04.02.2013 року та тимчасового реєстраційного талону НОМЕР_5, який видавався на період дії довіреності - з 03 січня 2002 року до 25 грудня 2003 року.

Заявляючи даний позов, ОСОБА_6 керувався статтями 11, 16, 395-400 ЦК Україии.

Рішенням Христинівського районного суду Черкаської області від 15 липня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_6 до Уманського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Черкаській області, Головного Управління Національної поліції України у Черкаської області, третя особа ОСОБА_7 про витребування майна відмовлено повністю.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу на дане рішення, в якій просить скасувати рішення, так як вважає його незаконним та необґрунтованим, ухваленим із порушенням норм матеріального та процесуального права, ухваливши нове рішення про задоволення його позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, сторони по справі, будучи належним чином повідомленими про час і місце судового розгляду в засідання не з'явились, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до відхилення, а рішення суду першої інстанції до залишення без змін з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, і як наслідок ухвалив рішення по справі з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Статті 397 - 400 ЦК України регулюють правовідносини з приводу володіння чужим майном (як окремого речового права), яке є незалежним від права на річ, тобто фактичного панування над річчю. У ч. 3 ст. 397 ЦК встановлено презумпцію правомірності фактичного володіння майном, тобто, якщо не доведено інше, фактичне володіння має визнаватись правомірним. Правомірне фактичне володіння є достатньою підставою для захисту володільцем свого речового права на володіння чужим майном.

Так, колегією суддів за матеріалами справи установлено, що 08 лютого 2009 року о 12 годині 30 хвилин в м. Христинівка по вулиці Пушкіна працівниками ДАІ з обслуговування адміністративної території Христинівського району виявлено факт керування водієм ОСОБА_6 автомобілем марки «Фольксваген LT-28», державний номерний знак НОМЕР_1, без посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційних та інших документів, що підтверджують право користування чи розпорядження транспортним засобом, наявність яких передбачає пункт 2.1 Правил дорожнього руху України, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року.

У зв'язку з виявленим правопорушенням, відносно ОСОБА_6 складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 126 КУпАП, а автомобіль марки «Фольксваген LT-28», державний номерний знак НОМЕР_1, в порядку ст.265-2 КУпАП, тимчасово затримано і доставлено на територію Христинівського РВ УМВС України в Черкаській області ( а. с. 7).

Про тимчасове затримання транспортного засобу старшим державним автомобільним інспектором Шарандаком О.А. 08.02.2009 року складено протокол огляду та затримання транспорту з додатком до опису автомобілю «Фольксваген LT-28» , державний номерний знак НОМЕР_6 ( а. с. 8).

Відомостей про звернення позивача до відповідачів з вимогою про повернення транспортного засобу матеріали справи не містять.

Позивач, звертаючись до суду із даним позовом, вказував, що він є власником автомобіля марки «Фольксваген LT-28», державний номерний знак НОМЕР_1, на підставі наданих належним чином не засвідчених копій розписки ОСОБА_7 від 19.10.1995 року, довіреностей від 18.10.1995 року, від 04.02.2013 року та копії тимчасового реєстраційного талону НОМЕР_5, який видавався на період дії довіреності - з 03 січня 2002 року до 25 грудня 2003 року.

Статтею 64 ЦПК України передбачено, що письмовими доказами є будь - які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру, або витяги з яких, які містять відомості про обставини, які мають значення для справи і які , як правило, надаються суду в оригіналі.

У відповідності до ч.3 ст. 244 ЦК України довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

Представництво за довіреністю припиняється у разі закінчення строку довіреності (п.1 ч.1 ст. 248 ЦК України).

У відповідності до копії довіреності від 04.02.2013 року гр. ОСОБА_7 уповноважив ОСОБА_6 та ОСОБА_8 бути його представниками в усіх підприємствах установах та організаціях з питань оформлення та отримання дублікату свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_7 на автомобіль марки Фольксваген модель LT-28, 1987 року випуску, двигун НОМЕР_8 кузов НОМЕР_9, реєстраційний номер НОМЕР_1, строком на один рік до 04.02.2014 року ( а. с. 13а не пронумерований аркуш ).

У відповідності до копії довіреності від 18.10.1995 року гр.ОСОБА_9 уповноважив ОСОБА_10 керувати автомобілем марки «Фольксваген LT-28», 1987 року випуску, номер двигуна НОМЕР_2, номер кузова НОМЕР_3, державний номерний знак НОМЕР_1, строком на три роки, тобто до 18.10.1998 року. ( а. с. 14).

З копії тимчасового реєстраційного талону НОМЕР_10 вбачається, що документ видавався на ім'я ОСОБА_6 на автомобіль марки «Фольксваген LT-28» державний номерний знак НОМЕР_1 03.01.2002 року на термін дії доручення - до 25.12.2003 року. ( а. с. 10).

У період видачі та дії тимчасового реєстраційного талону НОМЕР_10 та розгляду справи у суді жодна із досліджених довіреностей свою дію не зберегла.

Тому, колегія суддів погоджується з висновком районного суду, що твердження ОСОБА_6 про те, що він являється власником та належним користувачем автомобілю марки Фольксваген LT-28 згідно з довідкою про прийняття заяви про викрадення документів на автомобіль і має право користуватись автомобілем марки «Фольксваген LT-28», державний номерний знак НОМЕР_1, є не доведеними.

Частиною 1 статті 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право володіння, користування та розпорядження майном, згідно з вимогами ст. 317 ЦК України, належить власникові майна, а право володіння за ст. 398 ЦК України, виникає на підставі договору із власником або особою, якій майно було передано власником, а також з інших підстав, установлених законом.

Фактичне володіння за правилами ч. 3 ст. 397 ЦК України вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду.

Доказів набуття права власності або законного фактичного володіння за позивачем на автомобіль «Фольксваген LT-28» , державний номерний знак НОМЕР_1, шляхом укладення правочинів судом не встановлено на час розгляду справи.

Відповідно до ст.ст.316, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своє волею, незалежно від волі інших осіб. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

За приписами ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Задоволення позову про витребування майна з чужого незаконного володіння можливе лише у випадку, якщо позивач доведе, що він є власником індивідуально визначеного майна, а також доведе, що це майно знаходиться у відповідача без достатніх на те правових підстав.

Незаконність володіння майном відповідачем повинна бути доведена позивачем у суді, оскільки законодавство презюмує добросовісне (правомірне) володіння чужим майном, якщо інше не випливає з закону або не встановлено рішенням суду (ст. 397 ЦК України), проте дані обставини не знайшли свого підтвердження в суді.

Виходячи з положень ст.ст. 15, 16 ЦПК України та ст. 17 КАС України, вирішення питання щодо правомірності рішень, дій чи бездіяльності службових або посадових осіб органів державної влади віднесено до компетенції адміністративних судів, а тому суд в порядку цивільного судочинства не може визнати правомірними чи неправомірними дії або бездіяльність службових або посадових осіб органів державної влади, як субєктів владних повноважень, так як визнання неправомірності дій не віднесено до компетенції цивільних судів.

Оскільки рішення, дії чи бездіяльність посадових осіб вважаються правомірними, поки не встановлено протилежного, а такий факт може бути встановлено лише в порядку адміністративного судочинства, суд загальної юрисдикції не може робити висновків щодо неправомірності чи протиправності дій або бездіяльності органів державної влади стосовно складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Також, колегія вважає, що судом першої інстанції вірно зазначено, що позивачем не надано доказів, щодо результатів оскарження в порядку, передбаченому чинним законодавством України, рішень, дій та бездіяльності Христинівського РВ УМВС України в Черкаській області.

Крім того, судом правильно відмічено, що згідно Постанови Кабінету Міністрів України № 730 від 16.09.2015 року «Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ», Управління МВС України в Черкаській області ліквідовано як юридичну особу публічного права, а Головне управління Національної поліції в Черкаської області створено як юридичну особу публічного права.

Відповідно до ч.1 ст. 104 ЦК України, юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов'язки переходять до правонаступників.

У відповідності до ч.2 ст.107 ЦК України, у випадку правонаступництва має бути затверджено положення про правонаступництво щодо всіх зобов'язань юридичної особи, яке має бути юридично закріплено.

На даний час жодного положення про правонаступництво прав та обов'язків, жодного законодавчо врегульованого порядку переходу прав та обов'язків від міліції до поліції не має, натомість утворено новий центральний орган виконавчої влади Національна поліція України, який керується новоствореними нормативно-правовими актами.

Факти з приводу яких ведеться судовий спір мали місце набагато раніше чим було створено Національну поліцію в Україні.

Положення статей 395-400 ЦК України, на які посилався позивач, не можуть бути застосовані при вирішенні даного спору, оскільки відсутні докази набуття позивачем права власності на автомобіль «Фольксваген LT-28» державний номерний знак НОМЕР_6

Проаналізувавши усі зібрані по справі докази, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції обґрунтовано відмовлено у задоволенні позовної вимоги про витребування майна із чужого незаконного володіння.

А тому, з врахуванням встановлених обставин, матеріалів справи, доводів сторін та апеляційної скарги, положень норм матеріального та процесуального права, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не впливають на законність ухваленого рішення, у зв'язку з чим апеляційна скарга підлягає до відхилення, а рішення суду першої інстанції до залишення без змін, відповідно до вимог ст.308 ЦПК України.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 307 , 308 , 313 , 314, 315 , 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - відхилити.

Рішення Христинівського районного суду Черкаської області від 15 липня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_6 до Уманського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Черкаській області, Головного Управління Національної поліції України у Черкаській області, третя особа - ОСОБА_7, про витребування майна - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий :

Судді :