У х в а л а

іменем україни

28 липня 2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Карпенко С.О., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Богунського районного суду м. Житомира від 8 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 4 липня 2016 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

Заочним рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 8 грудня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 4 липня 2016 року, позов задоволено.

Стягнено з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» заборгованість у сумі 3 462,20 грн, з яких 746,57 грн - заборгованість за відсотками, 986,41 грн - пеня, нарахована на прострочену заборгованість за відсотками, 100,16 грн - 3% річних, 1 629,06 грн - інфляційні втрати.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі заявник порушує питання про скасування заочного рішення Богунського районного суду м. Житомира від 8 грудня 2015 року та ухвали апеляційного суду Житомирської області від 4 липня 2016 року, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

За змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні судів першої та апеляційної інстанції чи відкинуті ними, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу та про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, правильно виходив із меж заявлених позовних вимог та фактичного виконання боржником 3 серпня 2015 року рішення суду, ухваленого 17 липня 2014 року.

Доводи касаційної скарги, в тому числі щодо порушення норм процесуального права, і зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку про те, що судами першої й апеляційної інстанцій допущено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення справи, та зазначені доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись ст. 328 ЦПК України, суддя

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Богунського районного суду м. Житомира від 8 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 4 липня 2016 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовити.

Копію ухвали разом з доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С.О.Карпенко