Справа № 346/2290/15-ц
Провадження № 4-с/346/2/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2016 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

у складі: судді Пятковського В.І.

секретаря Ільницької О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Коломия справу за скаргоюприватного акціонерного товариства «Страхова компанія» Український страховий стандарт» на бездіяльність державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції м. Києві щодо незняття арешту з майна боржника та скасування заборони на його відчуження,

В С Т А Н О В И В :

Звернувшись до суду із даною скаргою ПрАТ "Страхова компанія "Український страховий стандарт" посилається на те, що рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 07 вересня 2015 року із їх товариства на користь ОСОБА_1 49 900,00 грн. страхового відшкодування та 490,00 грн. судового збору.

В порядку примусового виконання рішення суду 22 жовтня 2015 р. ВДВС Оболонського РУЮ в м Києві виніс Постанову про відкриття виконавчого провадження № 49181799 про стягнення з Боржника на користь Стягувача боргової суми, а 11 листопада постановою цього ж відділу арештовано майна боржника та оголошено заборону на його відчуження.

На сьомий день, 28 грудня 2105 року, після отримання постанови про відкриття виконавчого провадження платіжним дорученням № 339 боржник перерахував для стягувача на рахунок ВДВС Оболонського РУЮ заборговану ОСОБА_1 суму.

30 грудня 2015 р. Боржник долучивши усі необхідні документи подав до органу ДВС заяву про зняття арешту з свого майна та закінчення в/п № 49181799, проте з боку ДВС належних дій не вчинено, а отримано роз»яснення, що зняття арешту та виненсеня постанови про закінчення виконавчого провадження буде здійснено після перерахування коштів з рахунку державного казначейства на рахунок стягувача.

Знаючи методи роботи органу державного казначейства вважають, що це може тривати місяцями, а тому просять суд визнати вказану бездіяльність відділу ДВС неправомірною та зобов»язати його винести постанову про зняття арешту з їх майна та скасувати заборону на його відчуження з направленням її до відповідного реєстраційного органу.

Представник скаржника будучи належно повідомленим про час та місце розгляду справи у судове засідання не з»явився.

Не з»явився у судове засідання і представник державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції в м. Києві будучи належно повідомленим про час та місце розгляду справи, у сідові засідання, що були призначені на 27 січня 2016 року та 16 лютого 2016 року, не з»явився, про причини неявки суд до відома не поклав. Заяви про розгляд справи за їх відсутності до суду не надходило.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає вимоги скарги обгрунтованими, а тому підлягаючими задоволенню виходячи із наступного.

У відповідності до ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені сгягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Як видно із встановленого на виконанні у відділі Державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві перебуває рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 07 вересня 2015 року про стягнення із приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Український страховий стандарт" на користь ОСОБА_1 49 900,00 грн. страхового відшкодування та 490,00 грн. судового збору.

В процесі примусового виконання вказаного рішення державний виконавець у даному виконавчому провадженні № 49181799, 11 листопада 2015 р. виніс Постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

28 грудня 2015 року на що вказує копія платіжного доручення № 339 скаржник перерахував на рахунок ВДВС Оболонського РУЮ в м. Києві на користь позивача боргову суму 49 000,00 грн. Ще раніше 04 грудня 2015 року платіжним дорученням № 22379 скаржник оплатив і судовий збір в сумі 490,00 грн. і з цих підстав 17 грудня 2015 р. державний виконавець виніс Постанову про закінчення вказаного окремого в/п № 49170185.

Таким чином, станом на день звернення скаржника до суду у нього відсутній борг по рішенню Коломийського міськрайсуду від 07 вересня 2015 р., а отже у ВДВС Оболонського РУЮ відсутні підстави для перебування під арештом та забороною відчуження майна приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Український страховий стандарт".

Проте, незважаючи на те, що борг боржником було сплачено 28 грудня 2015 року заяву про закінчення в/п № 48856945 та зняття арешту з майна боржника (разом з оригіналами платіжних доручень) було подано через канцелярію 30 грудня 2015 року, в/п № 49181799 не закінчено, арешт з майна боржника та заборона на його відчуження не зняті.

Відповідно до п. 3.6. Наказу «Про затвердження Інструкції з організації примусового виконання рішень» № 512/5 від 02.04.2012 (далі - Інструкція) у разі якщо державним виконавцем при відкритті виконавчого провадження накладено арешт на майно, в тому числі на кошти боржника, до закінчення строку для самостійного виконання, боржник може запропонувати державному виконавцю списати кошти, необхідні для виконання рішення, з його рахунку та зарахувати їх на відповідний рахунок органу ДВС з подальшим перерахуванням стягувачу.

У разі надходження відповідного звернення боржника державний виконавець невідкладно готує платіжні вимоги про примусове списання коштів з рахунку боржника та направляє до банку.

Згідно п. 12.1. Інструкції органи ДВС мають відповідні рахунки в органах Державної казначейської служби України для обліку депозитних сум і зарахування стягнутих з боржників коштів та їх виплати стягувачам у національній валюті, а також відповідні рахунки для обліку аналогічних операцій в іноземній валюті в банках.

При надходженні коштів на депозитний рахунок органу ДВС особа, відповідальна за ведення книги, повинна не пізніше наступного робочого дня повідомити начальника органу ДВС, від якого боржника чи стягувача надійшли кошти і в якій сумі. Начальник органу ДВС на виписці з рахунку Державної казначейської служби України або банку ставить напис "ознайомлений", підпис та дату ознайомлення.

Після цього, не пізніше наступного робочого дня особа, відповідальна за ведення книги, повідомляє державного виконавця про надходження депозитних сум. Державний виконавець на виписці Державної казначейської служби України або банку поряд із сумою, що надійшла на рахунок, ставить дату та підпис (п. 12.11 Інструкції).

Не пізніше ніж протягом трьох робочих днів від дня ознайомлення з інформацією про надходження коштів, державний виконавець у разі достатності суми для покриття всіх вимог стягувача та наявності відомостей від стягувача про шляхи отримання ним коштів готує одне розпорядження (у тому числі за зведеним виконавчим провадженням), яким визначає належність указаних коштів та спосіб перерахування стягувану, яке затверджується начальником органу ДВС із зазначенням дати та скріплюється печаткою органу ДВС. Указане розпорядження готується в двох примірниках, оригінал видається особі, відповідальній за ведення книги обліку депозитних сум, копія залишається у виконавчому провадженні (п. 12.13 Інструкції).

Копії платіжних доручень (реєстри до платіжних доручень) про перерахування коштів стягувачам долучаються до матеріалів виконавчого провадження, яким визначено належність указаних коштів стягувачам (п. 12.14 Інструкції).

Таким чином, законодавець встановлює обов'язок державного виконавця стягнути з боржника присуджені стягувачеві кошти, зарахувати їх на депозитний рахунок відділу ДВС та перерахувати їх одержувачу, склавши та надавши до органу державного казначейства відповідні платіжні доручення. Разом з тим закон не містить жодної норми, яка б вимагала від державного виконавця перевіряти або контролювати фактичне отримання стягувачем присуджених та стягнутих на його користь коштів. Державний виконавець здійснює примусове виконання рішення суду, але не може перебирати на себе функції та повноваження органу державного казначейства.

Вищевикладені обставини та норми закону дозволяють дійти висновку про те, що законодавець не пов'язує момент закінчення виконавчого провадження з моментом фактичного отримання грошових коштів стягувачем. При цьому невинесення постанови про закінчення виконавчого провадження після стягнення суми боргу з боржника та зарахування коштів на депозитний рахунок відділу може призвести до порушення прав боржника, оскільки законодавець пов'язує із завершенням виконавчого провадження такі заходи, як зняття арешту та скасування інших вжитих державним виконавцем заходів примусового виконання рішення суду

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

У ч. 1 та 2 ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження» зазначено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Таким чином, не дивлячись на те, що приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Український страховий стандарт" ще 28 грудня 2015 року сплатило всі належні з нього суми в рамках виконавчого провадження № 49181799, перерахувавши вище зазначену суму коштів на депозитний рахунок ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві, тобто виконавло в повному обсязі рішення Коломийського міськрайонного суду по справі № 346/2290/15-ц та вимоги Постанови про відкриття виконавчого провадження № 49181799 від 22 жовтня 2015 року, постанова про закінчення виконавчого провадження державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Оболонського РУЮ у м. Києві так і не винесена.

Частиною 1 ст. 6 Закону передбачено обов'язок державного виконавця використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

У разі отримання документального підтвердження про повне виконання рішення боржником до початку його примусового виконання державний виконавець закінчує виконавче провадження в порядку, встановленому цим Законом. Виконавчий збір та витрати, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій, у такому разі з боржника не стягуються.(ч. 3. ст 27 Закону).

Відповідно до статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є обов'язковість рішень суду.

Нормою ч. 2 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

Нормою ч.4 ст. 13 передбачено, що невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Згідно з частиною другою статті 4 Закону України "Про державну виконавчу службу" державний виконавець здійснює примусове виконання рішень у порядку, передбаченому законом.

Контроль за законністю виконавчого провадження здійснюється у відповідності до ст. 83 Закону та регламентований Інструкцією з організіції примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 512/05 від 02.04.2012 (далі - Інструкція).

Враховуючи викладене, суд вважає доведеною неправомірність бездіяльності відділу державної виконавчої служби Оболонського РУЮ по зазначеній скарзі.

На підставі наведеного та статей 8, 11, 12, 49, 50, 82 Закону України «Про виконавче провадження», керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 197, 212-215, 383-385 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Скаргу приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Український страховий стандарт" на бездіяльність відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у тм. Києві щодо виконання наказу господарського суду м. Києва № 910/16137/15 від 28.07.2015, з урахуванням уточнень від 13.11.2015, задовольнити повністю.

Визнати бездіяльність ВДВС Оболонського РУЮ в м Києві щодо не зняття арешту з майна боржника та скасування заборони на його відчуження у в/п № 48856945 неправомірною.

Зобов»язати ВДВС Оболонського РУЮ в м. Києві винести постанову про зняття арешту з майна боржника та скасувати заборону про його відчуження у в/п № 49181799 та направити її копії до органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборон на його відчуження

Копію ухвали розіслати сторонам та відділу Державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у місті Києві.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Коломийський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя П'ятковський В. І.