Провадження № 2/761/2809/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

19 травня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Юзькової О.Л.

при секретарі Толкач О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві у залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, мотивуючи свої вимоги наступним. 29.09.2010 р. між позивачем та ПАТ «КБ «Хрещатик» було укладено договір банківського вкладу № 1204/2010-18 «Оберіг» в національній валюті із щомісячною сплатою процентів, за умовами якого банку було передано грошові кошти у розмірі 1 300 000,00 грн. на термін з 29.09.2010 р. по 29.09.2011 р. Також 05.02.2014 о. між сторонами укладено договір банківського вкладу № 222D-478915 «Новорічні обійми» строком до 05.04.2015 р. на суму 81 710,00 доларів США. Крім того було укладено договір банківського вкладу 06.02.2014 р. № 222D481867 «Новорічні обійми» строком до 06.04.2015 р. на суму 550 000,00 грн. та 11.11.2013 р. договір банківського вкладу № 222 D-440434 «До дня заощаджень» в доларах США на суму 80 000,00 строком до 16.12.2014 р. До березня 2014 р. позивач отримував проценти по вкладам та коли виплати припинились дізнався про те, що грошовими коштами незаконно заволодів працівник банку за що і був звільнений. За таких обставин ОСОБА_1 в порядку ст.ст. 22,23, 1172 ЦК України просить стягнути з ПАТ «КБ «Хрещатик» на відшкодування майнової шкоди 5 512 553,62 грн. та на відшкодування моральної шкоди 50 000,00 грн.

В судовому засіданні ОСОБА_1, його представник підтримали заявлені вимоги, просили задовольнити в повному обсязі. Зазначили, що оскільки грошовими коштами позивача заволодів працівник банку, юридична особа де працювала особа і має відшкодовувати збитки. Надали згоду на ухвалення заочного рішення.

Представник ПАТ «КБ «Хрещатик» в судове засідання не з»явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив, заяв та клопотань від нього в адресу суду не надходило.

Суд, керуючись ст.ст. 169,224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача на підставі наявних в справі доказів, ухваливши заочне рішення отримавши на це згоду представника позивача.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Встановлено, що 29.09.2010 р. між ОСОБА_1 та ПАТ «КБ «Хрещатик» було укладено договір банківського вкладу 1204/2010-18 «Оберіг» в національній валюті за умовами якого позивач передав банку грошові кошти у розмірі 1 300 000,00 грн. строком до 29.09.2011 р.

05.02.2014 р. між позивачем та відповідачем було укладено договір банківського вкладу № 222D-478915 «Новорічні обійми» строком до 05.04.2015 р. за умовами якого позивач передав банку грошові кошти у сумі 81 710,00 доларів США.

06.02.2014 р. між ОСОБА_1 та ПАТ «КБ «Хрещатик» було укладено договір банківського вкладу № 222D481867 «Новорічні обійми» строком до 06.04.2015 р. на суму 550 000,00 грн.

Також 11.11.2013 р. між сторонами укладено договір № 222 D-440434 «До дня заощаджень» в доларах США на суму 80 000,00 строком до 16.12.2014 р.

Згідно зі ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку встановлених договором.

Як свідчать матеріали справи грошовими коштами переданими позивачем банку незаконно заволоділи особи, які перебували у трудових відносинах з відповідачем.

Як вбачається з довідки наданої старшим слідчим в ОВС СУ ГУМВС України в м. Києві О.В. Репчук, у кримінальному провадженні № 0000048 ОСОБА_1 є потерпілим, у зв»язку із тим, що злочинними діями службових осіб КРВ ПАТ «КБ «Хрещатик» в м. Києві йому завдано матеріальних збитків на суму вказаних у договорах банківських вкладів.

За таких обставин ОСОБА_1 просить стягнути з ПАТ КБ «Хрещатик» суму у розмірі 5 512 553 грн. 62 коп. в рахунок відшкодування майнової шкоди завданої його працівником при виконанні службових обов»язків та моральної шкоди.

За положеннями ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Договір банківського вкладу має своїм наслідком ту обставину, що готівкові гроші вкладника передаються останнім у власність банку, а безготівкові гроші - в повне розпорядження банку. Відповідні дії вкладника є необхідною умовою виникнення зобов'язання за договором банківського вкладу, згідно з яким на боці вкладника з'являється право вимагати від банку видачі суми вкладу і виплати відсотків на неї, а на стороні банку - відповідний обов'язок. З договору банківського вкладу, укладення якого обумовлено передачею коштів вкладника у власність банку, можуть виникнути лише зобов'язальні правовідносини за участю вкладника (кредитора) і банку (боржника).

З огляду на вищезазначене, суди дійшли помилкового висновку щодо спричинення шкоди діями працівника банку вкладнику, адже з моменту передачі грошових коштів уповноваженій особі банку саме банк є їх власником, а тому саме банку спричинена шкода вищезазначеним злочином.

Вкладник має право вимоги до банку про повернення вкладу за договором банківського вкладу з урахуванням нарахованих процентів згідно умов укладеного договору та застосуванням наслідків, передбачених договором та законом, у разі порушення банком своїх зобов'язань за договором.

Такий правовий висновок зробив Верховний Суд України у справі № 6-352цс16 предметом якої був спір вкладника з банком про відшкодування шкоди, завданої злочином (викраденням працівником банку вкладу).

За таких обставин суд приходить до висновку. що спосіб захисту обраний позивачем не в частині відшкодування майнової шкоди ПАТ «КБ «Хрещатик» не підлягає задоволенню.

Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, згідно до положень ст. 23 ЦК України.

Позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь на відшкодування моральної шкоди суму у розмірі 50 000,00 грн., що її спричинила своїми діями посадова особа позивача.

Пленум Верховного Суду України в своїй постанові «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 р., з відповідними змінами та доповненнями, а саме в п. 5, роз'яснив необхідність в кожній справі з'ясовувати характер правовідносин сторін і встановлювати якими правовими нормами вони регулюються, чи допускає відповідне законодавство відшкодування моральної шкоди при даному виді правовідносин.

Беручи до уваги, що правовідносини між сторонами регулюються положеннями Цивільного кодексу України щодо зобов»язань, які виникають з договірних правовідносин і не передбачають в разі їх порушення стягнення моральної шкоди, суд не вважає за можливе задовольнити вимоги позивача і в частині стягнення моральної шкоди.

Розподіляючи судові витрати, суд керується положеннями ст. 88 ЦПК України.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. 3,11,57,60,88.169,212-215,224-226 ЦПК України, ст.ст. 23,1058,1172 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач, який не був присутнім в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, може подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

В разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку.

Суддя