АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 529/562/16-ц Номер провадження 22-ц/786/2388/16Головуючий у 1-й інстанції Щабельська І. В. Доповідач ап. інст. Буленко О. О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Буленка О.О.

Суддів: Бондаревської С.М., Дорош А.І

при секретарі -Ачкасовій О.Н.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою директора ТОВ " Колос" - Сичук Л.В.

на рішення Диканського районного суду Полтавської області від 15 липня 2016 року

по справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю " колос" Диканського району, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Приватного агропідприємства " Диканське" про повернення майна з чужого незаконного володіння ,-

В С Т А Н О В И Л А :

В травні 2016 року позивач звернулася до суду з позовомпро повернення майна з чужого незаконного володіння. В обґрунтування позову вказав, що йому на праві власності належить земельна ділянка загальною площею 3,0877 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Диканської селищної ради Диканського району Полтавської області.

15 жовтня 2005 року між ним та ТОВ "Колос" Диканського району був підписаний договір оренди вказаної земельної ділянки строком на 10 років, строк дії якого закінчувався 15 жовтня 2015 року та не бажаючи продовжувати його, а маючи намір самостійно розпоряджатися належною їй земельною ділянкою, 05 червня 2015 року позивач звернувся до відповідача ТОВ "Колос" Диканського району із письмовою заявою про повернення земельної ділянки після закінчення строку договору оренди землі. Проте 07.07.2015 року ОСОБА_3 отримав лист від ТОВ "Колос" щодо відсутності намірів перешкоджати виходу його як пайовика із земельного масиву господарства. У зв'язку з наведеним позивач вважав, що орендар погодив з ним умови припинення договору в установлений термін - 15 жовтня 2015 року, а тому 24 грудня 2015 року він уклав договір оренди вказаної земельної ділянки з новим орендарем Приватним агропідприємством "Диканське». В подальшому, позивачем 10 березня 2016 року, було отримано лист від ПАП "Диканське" з вимогою про вирішення питання щодо усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, так як вказана земельна ділянка є засіяною та відповідно використовується ТОВ "Колос".

Рішенням Диканського районного суду Полтавської області від 15 липня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_3- задоволено.

Зобов'язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Колос" Диканського району Полтавської області повернути зі свого незаконного володіння земельну ділянку площею 3,0877 га для ведення товарного сільськогоспоадрського виробництва, розташовану на території Диканської селищної ради Диканського району Полтавської області, ОСОБА_3, яка належить йому на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, виданого 30 липня 2003 року Диканською селищною радою Диканського району Полтавської області, у зв'язку з закінчення 15 жовтня 2015 року строку дії договору оренди цієї земельної ділянки.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Колос" Диканського району на користь ОСОБА_3 судовий збір в сумі 551 /п'ятсот п'ятсот одна/ грн. 20 коп.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Колос" Диканського району на користь держави недоплачений судовий збір у сумі 733 /сімсот тридцять три/ грн. 33 коп.

З даним рішенням не погодився відповідач в зв'язку з чим його представник подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Апелянт вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, в зв'язку з порушенням судом норм матеріального права та невідповідністю висновків суду обставинам справи.

При цьому апелянтом зазначено, що судом першої інстанції не було враховано, що строк дії оренди земельної ділянки необхідно обраховувати саме з часу його реєстрації.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції, вислухавши пояснення учасників процесу, дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 п.1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно з ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що позивачу на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ- ПЛ, № 019091, виданого 30 липня 2003 року, належить земельна ділянка, загальною площею 3,0877 га, цільове призначення -для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Диканської селищної ради Диканського району Полтавської області (а.с.48).

15 жовтня 2005 року між ОСОБА_3 та ТОВ "Колос" був укладений Договір оренди землі № 14 щодо вказаної земельної ділянки строком на 10 років (а.с.46).

Відповідно до пункту 6 вказаного договору оренди землі, договір укладено на 10 років згідно ст. 19 ЗУ "Про оренду землі" (у редакції, діючій на момент укладення договору) з урахуванням періоду ротації основної сівозміни згідно з проектами землеустрою.

Згідно пункту 42 цього договору, він набуває чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

На підставі акту приймання-передачі земельної ділянки від 15 жовтня 2005 року орендодавець ОСОБА_3 з цієї дати передав орендарю ТОВ "Колос", а орендар прийняв вказану земельну ділянку (а.с.47).

У відповідності до чинного на той час законодавства, вказаний вище Договір оренди землі № 14 від 15.10.2005 року був зареєстрований 07 серпня 2007 року у Диканському відділі Полтавської регіональної філії Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру" за № 71

05.06.2015 року позивач направив ТОВ «Колос» заяву з проханням вважати укладений Договір оренди землі № 14 від 15.10.2005 року припиненим у зв'язку з закінченням строку дії договору оренди та повідомлено про відсутність наміру про продовження договірних відносин (а.с.9).

Листом № 139 від 07.07.2015 року ТОВ «Колос» повідомило пайовиків, що у відповідності до отриманих заяв, зокрема від ОСОБА_3 про намір виходу із господарства, не мають наміру перешкоджати виходу даним пайовикам із земельного масиву господарства (а.с.10-11).

24 грудня 2015 року ОСОБА_3., вважаючи укладений 15.10.2005 року договір оренди землі з відповідачем припиненим у зв"язку із закінченням строку його дії 15.10.2015 року та не маючи жодних повідомлень від орендаря ТОВ "Колос" щодо його намірів скористатися своїм переважним правом на поновлення договору на новий строк, уклала договір оренди з ПАП "Диканське" (а.с.5-7).

Згідно з п. 8 Договору строк його дії становить 10 років.

Відповідно до п. 9 вказаного договору від 27.12.2015 року орендна плата по ньому становить не менше 6 % від грошової оцінки земельної ділянки, що на момент укладення договору становить 6422,98 грн.

Пунктом 42 встановлено, що цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Як убачається з Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, індексний номер № 50782248 від 24.12.2015 року, Договір оренди землі укладений між ПАП «Диканське» та ОСОБА_3 24.12.2015 року зареєстрований у державному реєстрі (а.с.7).

Відповідно до ст.ст.10,11,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною 1 ст.316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно з ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Законом України «Про оренду землі», Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

За приписами ч.1 ст.93 Земельного кодексу України, ст.1 Закону України «Про оренду землі», право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння та користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно з ч.1 ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.3 ЦК України, серед загальних засад цивільного законодавства є свобода договору, яка означає, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагентів та визначенні умов договору, тощо (ст.ст.6, 27 ЦК України).

Згідно з ст.ст.116, 125 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації.

За нормою ч.3 ст.152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

За змістом ч.3 ст.31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом.

Статтею 18 Закону України "Про оренду землі" (в редакції, що діяла на час укладення Договору) договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

Згідно з ч.1 ст.19 Закону України "Про оренду землі" (в редакції, що діяла на час укладення Договору), строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років. В силу ч.1 ст.31 цього Закону договір оренди припиняється, зокрема, в разі закінчення строку, на який його було укладено.

Аналогічне положення міститься і у п.42 договору оренди землі, укладеному у 2005 році.

Відповідно до ст.631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснювати свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладання.

Частиною 1 ст.638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч.1 ст.15 Закону України "Про оренду землі" істотними умовами договору оренди є, зокрема: об'єкт оренди; строк дії договору оренди.

Отже, сторони договору, дійшовши згоди щодо всіх істотних умов договору оренди землі, складають і підписують договір, надаючи згоду встановленої форми.

Пунктом 6 Договору оренди землі від 15.10.2005 року передбачено, що договір укладено на 10 (десять) років. Договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації орендарем та оплатою всіх розмірів послуг з реєстрації за згодою орендаря (п.42 Договору).

Разом із тим цивільні права та обов'язки, на досягнення яких було спрямоване волевиявлення сторін при укладенні договорів, набуваються після відповідної державної реєстрації. У момент державної реєстрації набирає чинності (юридичної сили) договір, укладення якого уже відбулося, і така реєстрація не може змінювати моменту укладання договору.

Судом першої інстанції, що у 2005 році сторони дійшли згоди щодо істотних умов договору оренди спірної земельної ділянки, скріпивши договір своїми підписами, що і є моментом його укладення.

Строк дії договору оренди землі визначається відповідно до ст.19 Закону України «Про оренду землі» та, оскільки встановлено, що спірний договір укладено у 2005 році, тому саме з цього часу необхідно обраховувати строк його дії.

Незважаючи на те, що державна реєстрація Договору здійснена пізніше, сторони, згідно вимог ст.631 ЦК України, не внесли зміни до договору щодо строку його дії.

Таким чином, строк дії договору сторонами визначено з 2005 року по 2015 рік.

На підставі вказаного суд першої інстанції правильно виходив із того, що строк дії договору оренди земельної ділянки, укладеного між сторонами, розпочинається з моменту його укладення, а не з моменту його державної реєстрації, оскільки державна реєстрація вказує на чинність договору (набрання юридичної сили) і не може змінювати момент його укладення.

Відповідно до ч.2 ст.152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками місцевого суду про те, що, після закінчення строку дії договору оренди земельної ділянки, термін якого закінчився 15 жовтня 2015 року, відповідач, згідно вимог чинного законодавства, не використав своє переважне право на поновлення строку дії договору.

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновками місцевого суду, що оскільки ТОВ «Колос» не відреагував на заяву позивача про відсутність наміру поновлювати договір оренди землі від 15.10.2005 року і продовжував використання земельної ділянки, що належить позивачу, за межами строку дії договору її оренди без будь-яких правових підстав, тому наявні підстави для задоволення позовних вимог та необхідності зобов'язати ТОВ "Колос" повернути позивачеві із свого незаконного володіння належну їй земельну ділянку загальною площею 3,0877 га.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 317 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу - директора ТОВ " Колос" - Сичук Л.В. - відхилити.

Рішення Диканського районного суду Полтавської області від 15 липня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий суддя : О.О. Буленко

Судді: С.М. Бондаревська А.І.Дорош