Справа № 333/794/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2016 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі

Головуючого судді Наумової І.Й.,

при секретарі Кунець В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Запорізької міської Ради, ЖБК «Комунаровець-18» про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до Запорізької міської ради, ЖБК «Комунаровець-18» про визнання права власності на квартиру у порядку спадкування за законом, які в подальшому уточнили, посилаючись на те, що відповідно до обмінного ордеру № 100, виданого на підставі рішення виконкому міста Запоріжжя від 09.12. 1987 року їх покійний батько ОСОБА_3 отримав право на зайняття 2-х кімнатної квартири АДРЕСА_1 загальною площею 48,95 кв.м, житловою площею 27,97 кв.м на сімю на себе та дружину, матір позивачів - ОСОБА_4. Вказана квартира кооперативна. Рішенням загальних зборів ЖБК «Комунаровець-18» від 07 грудня 1987 року ОСОБА_3 був прийнятий в члени ЖБК. Під час спільного проживання в шлюбі, зареєстрованому в бюро ЗАГС Орджонікідзевського району м. Запоріжжя 28 липня 1951 року, актовий запис № 1119, їх батьки повністю виплатили пай за квартиру АДРЕСА_2. На підставі ст.. 22, 24, 28 КоБС УРСР їм в рівних частках кожному по 1/2 частці належала вказана квартира. Після смерті ОСОБА_3, мати позивачів ОСОБА_4 стала єдиною власницею 2-х кімнатної квартири АДРЕСА_3 в порядку спадкування за законом. 07 січня 2014 року померла ОСОБА_4, в результаті чого відкрилася спадщина на вищезазначене нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_3. Після смерті матері позивачі прийняли спадщину, звернувшись в строк шість місяців із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори, та 04.10. 2014 року звернулися до Шостої Запорізької державної нотаріальної контори із заявами про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру.

04.11.2014 року державним нотаріусом Шостої Запорізької державної нотаріальної контори ОСОБА_5 винесені Постанови № 2569/02-31 та № 2568/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме, у видачі позивачам свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_3 після смерті ОСОБА_4 внаслідок ненадання спадкоємцем правовстановлюючого документу на неї. За викладених обставин позивачі змушені звернутися до суду задля визнання за ними право власності на квартиру АДРЕСА_3 за кожним на 1/2 частку в порядку спадкування за законом.

Позивачі та представник звернулись до суду з заявами про слухання справи у їх відсутність, просили позов задовольнити.

Представник відповідача Запорізької міської Ради звернулась до суду із заявою про слухання справи у її відсутність, проти позову не заперечувала.

Представник відповідача - ЖБК «Комунаровець-18» звернулась до суду із заявою про слухання справи у її відсутність, проти позову не заперечувала.

Суд, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з дослідженими матеріалами справи, взявши до уваги заяви осіб, які беруть участь у справі, приходить до наступних висновків.

За вимогами ч. 3 ст. 10 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 11 Цивільно-процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб та в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 60 Цивільно-процесуального кодексу України докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

На підставі ст. 57 Цивільно-процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини:

12 грудня 2010 року помер ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Запорізькім міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис в книзі реєстрації смертей від 27 лютого 2011 року № 7517 ( а.с.6 ).

07 січня 2014 року померла ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції від 08 січня 2014 року. (а.с. 7).

З 05 липня 1951 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебували у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження, виданим бюро ЗАГС Орджонікідзевського району м. Запоріжжя 28 липня 1951 року, актова запис № 1119

( а.с.61).

ОСОБА_6 та ОСОБА_2 є дітьми померлих батьків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвами про народження, копією паспорту (а.с.15, 17,18).

Рішенням загальних зборів ЖБК «Комунаровець-18» від 07 грудня 1987 року ОСОБА_3 був прийнятий в члени ЖБК.

Відповідно до обмінного ордеру № 100, виданого на підставі рішення виконкому міста Запоріжжя від 09.12.1987 року покійний батько позивачів, ОСОБА_3 отримав право на зайняття 2-х кімнатної квартири АДРЕСА_1 загальною площею 48,95 кв.м, житловою площею 27,97 кв.м на сімю на себе та дружину, матір позивачів - ОСОБА_4 (а.с.12).

Під час шлюбу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 виплатили пай по квартирі АДРЕСА_2, що підтверджується довідкою, виданою обєднаним житлово-будівельним кооперативом «Комунаровець-18», в якій вказано, що повна вартість 2-х кімнатної квартири загальною площею 48,95 кв.м, житловою площею 27,97 кв.м АДРЕСА_4 в сумі 6 480 грн. була сплачена ОСОБА_3 в червні 1992 року (а.с.13).

Після смерті ОСОБА_3, ОСОБА_4, стала єдиною власницею 2-х кімнатної квартири АДРЕСА_3 в порядку спадкування за законом.

Після смерті 07 січня 2014 року ОСОБА_4 відкрилась спадщина у вигляді кв.№50 в б. 25 по вул. Чумаченко в м. Запоріжжя.

Згідно Довідки ТОВ ЗМБТІ №6719 від 08.08.2014 року, в матеріалах інвентарної справи на квартиру АДРЕСА_2 відсутні правовстановлюючі документи на підставі яких було набуто або відчужено право власності на неї.

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна №55581115 від 21.03.2016 року відомості щодо квартири АДРЕСА_2, відсутні.

Згідно повідомлення з Шостої Запорізької державної нотаріальної контори №408 від 13.04.2016 року, після ОСОБА_3 за період з 2010 року по теперішній час в їх держконторі спадкова справа не заводилась (а.с.38).

Згідно спадкової справи №126/2014 року, заведеної після смерті 07.01.2014 року ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, витребуваної з Шостої Запорізької державної нотаріальної контори на запит суду, позивачі у встановлений ст.1270 ЦК України термін звернулися до Шостої державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, що підтверджується матеріалами спадкової справи (а.с.39-84).

04.10.2014 року державним нотаріусом Шостої Запорізької державної нотаріальної контори ОСОБА_5 винесені Постанови № 2569/02-31 та № 2568/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме, у видачі позивачам свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_3 після смерті ОСОБА_4 внаслідок ненадання спадкоємцем правовстановлюючого документу на неї (а.с. 81,82)

Згідно зі ст. 384 ЦК України у разі викупу квартири, член житлово-будівельного кооперативу стає її власником.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про власність» член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває право власності на це майно. Пунктом 3 абз. 3 Постанови Верховної Ради України від 26.03.1991 року «Про введення в дію Закону України «Про власність» передбачено, що положення статті 15 зазначеного Закону застосовуються до правовідносин, що виникли як до, так і після 15 квітня 1991 року.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців)

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі прав та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1262 ЦК України спадкоємцями першої черги на спадкування за законом є діти, той із подружжя, який пережив.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в державному реєстрі речових прав не нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Оскільки позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 є дітьми померлої ОСОБА_4, яка прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3, померла не має інших спадкоємців, позивачі вчасно звернулися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлої, в інший спосіб, крім звернутися з позовом до суду про визнання права власності в порядку спадкування захистити своє порушене право не можуть, суд приходить до висновку про необхідність визнання за позивачами (за кожним) право власності по ? частини квартири АДРЕСА_3 , у порядку спадкування за законом.

На основі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачів є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 16, 328, 392, 1216, 1217, 1261, 1262, 1268, 1269 ЦК України, ст.ст. 10, 57-60, 212-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 та ОСОБА_1 до Запорізької міської Ради, ЖБК «Комунаровець-18» про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_3 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4, померлої 07 січня 2014 року.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_3 в порядку спадкування за законом після смерті матері - ОСОБА_4, померлої 07 січня 2014 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя І.Й Наумова