Справа № 310/4511/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2016 рокум. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі судді Полянчука Б.І., при секретарі Панченко Л.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу, який уточнив 27.07.2016 року, вказуючи, що в 2013 році за договором позики він передав ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 12 000 грн. Відповідач взяв на себе зобовязання повернути борг до 25.12.2013 року, яке не виконав до теперішнього часу. Посилався на ст. ст. 625, 1046, 1047 ЦК України і просив стягнути з відповідача борг з урахуванням індексу інфляції в сумі 22642 грн., 3 % річних від простроченої суми, що складає 679,26 грн.

Позивач у судове засідання не з'явився, подав заяву в якій позовні вимоги підтримав, просив розглянути справу в його відсутності.

Відповідач у судове засідання не з'явився без поважних причин, про розгляд справи повідомлений належним чином.

З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно наданої суду розписки ОСОБА_2 позичила у ОСОБА_1 12 000 грн. і зобов'язалась повернути їх до 25.12.2013 року (а.с.4).

Судом встановлено, що укладений сторонами договір позики відповідає передбаченій ст. 1047 ЦК України простій письмовій формі і підтверджується долученою до матеріалів справи розпискою від (а.с.4). Передбачений договором термін виконання зобов'язання закінчився, проте відповідач ухиляється від взятого на себе зобов'язання по поверненню суми позики.

Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Приймаючи до уваги, що відповідач не виконує взятих на себе зобов'язань, тому з нього підлягає стягненню 12 000 грн. боргу за договором позики.

Стаття 1050 ЦК України передбачає, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

Відповідач прострочив виконання грошового зобов'язання за договором позики починаючи з 25.12.2013 року, тому з нього підлягає стягненню сума боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції в межах заявлених позовних вимог.

Індекс споживчих цін (індекс інфляції) за період з 25.12.2013 року по червень 2016 року складає 187,8 виходячи з наступного розрахунку (124,9 за 2014 рік х 143,3 за 2015 рік/100 х 100,9 за січень 2016 року/100 х 99,6 за лютий 2016 року /100 х 101,0 за березень 2016 року/100 х 103,5 за квітень 2016 року /100 х 100,1 за травень 2016 року /100 х 99,8 за червень 2016 року/100).

Сума боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції буде становити 22 536 грн. (12000 грн. х 187,8 індекс інфляції/100 = 22 536 грн.)

Крім того, на підставі ст. 625 ЦК України з відповідача підлягає стягненню 3 % річних від простроченого боргу.

Розмір 3% річних за період з 25.12.2013 року по 05.07.2016 року складає 904,84 грн. (За період з 25.12.2013 року по 25.12.2014 року 360 грн. (12000х3/100=360); За період з 25.12.2014 року по 25.12.2015 року 360 грн. (12000х3/100=360); За період з 25.12.2016 року по червень 2016 року 180 грн. (360/12=30х6=180); За період з 01.07.2016 року по 05.07.2016 року 4,84 грн. (30/31=0,97х5=4,84), але розглядаючи спір в межах заявлених позовних вимог на підставі ст. 11 ЦПК України, суд вважає, що з відповідача підлягає стягненню 679,26 грн.

На підставі ст. ст. 79, 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави 551,20 грн. судового збору.

Керуючись ст. ст. 11, 79, 88, 209, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 625, 1047, 1049, 1050 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 22 536 грн. боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, 3% річних від простроченої суми в сумі 679 грн. 26 коп., а всього 23 215 грн. 26 коп..

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 551 грн. 20 коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване рішення.

Суддя