Справа № 639/1135/16-ц
2/639/876/16
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 березня 2016 року Жовтневий районний суд м. Харкова

у складі: головуючого судді - Іванової І.В.,

за участю секретаря - Тущенко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та додаткових витрат,суд

в с т а н о в и в :

1 лютого 2016 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 та просить ухвалити рішення, згідно якого стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з моменту подання позову до суду та до досягнення дитиною повнолітнього віку. Стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на неповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 500,00 грн. щомісячно, починаючи з моменту подання позову до суду.

Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що 17 листопада 2001 року вона з відповідачем зареєстрували шлюб у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1130. Від шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась донька ОСОБА_3 . З 10 січня 2009 року їх сім`я розпалась, у зв`язку з чим рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 24 липня 2009 року їх шлюб було розірвано. Дитина після розірвання шлюбу проживає з нею. Відповідач поштовим переводом надсилає незначні кошти на утримання дитини, але даний порядок утримання носить нерегулярний характер. На даний час донька ходить у школу, додатково займається з викладачем англійської мови, тривалий час відвідує секцію спортивної гімнастики, потребує нормального харчування, тощо, тому на її утримання необхідне належне матеріальне забезпечення. Відповідач здоров. Він має постійне місце роботи: старший інженер інженерно-авіаційної служби Управління Повітряного Командування «Центр» Повітряних Сил Збройних Сил України, в/ч НОМЕР_1 , м. Васильків. Інших неповнолітніх дітей та інших осіб відповідач на утриманні не має. Позивач вважає, що оскільки обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька, тому з відповідача потрібно стягнути на її користь аліменти на неповнолітню дитину в розмірі ? частини всього його прибутку. Крім того, дитина тривалий час займається спортивною гімнастикою (відповідачу це відомо), у зв`язку з чим вона несе додаткові витрати, а саме: оплата тренувань, спортивний одяг, оплата участі в змаганнях (квитки, проживання) та інше. Тому вона вважає, що відповідач повинен в них також приймати участь.

У судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги та надала пояснення відповідні вищенаведеному.

Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково та пояснив, що позивач безпідставно посилається у своєму позові на те, що «…Відповідач поштовим переводом надсилає незначні кошти на утримання дитини. Даний порядок утримання носить нерегулярний характер…». Такі твердження позивача є необґрунтованими та не доведені належними і допустимими доказами, які б прямо свідчили про невиконання ним обов`язків з утримання неповнолітньої дитини. Адже увесь час, починаючи з дня народження доньки і по теперішній час, він не припиняв її утримувати та матеріально забезпечувати, постійно приймає участь у її вихованні, за можливістю намагається надати їй повноцінне батьківське піклування та турботу, не зважаючи на те, що спільно з нею не проживає, оскільки перебуває у розірваному шлюбі з позивачем та проживає у іншому населеному пункті. Кошти він переводив на особистий рахунок позивача у « ОСОБА_4 ». Таким чином позивач надала суду недостовірні відомості щодо не виконання ним своїх обов`язків з утримання неповнолітньої доньки. Позивач намагається обґрунтовувати свої вимоги тими обставинами, які не відповідають дійсності, є неправдивими та прикро образливими для нього як батька, оскільки він намагається всіляко надавати допомогу на утримання своєї доньки, приймати участь у її вихованні та навчанні. Не заперечував проти стягнення на утримання доньки ? частину усіх видів заробітку починаючи з 1 квітня 2016 року, оскільки аліменти ним сплачені по березень 2016 року включно. Що стосується стягнення додаткових витрат на дитину у розмірі 500 грн. щомісяця , то в цій частині вимоги не визнає, оскільки дочка відвідує дитячо-юнацьку спортивну школу з художньої гімнастики ХО ФСТ «Україна» , зайняття в якій без коштовні. Що стосується дотикових занять та оренду залу для цього, то за оренду сплачує не вона одна , а батьки групи дітей.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановленні такі факти та відповідні їм правовідносини. Так, судом встановлено, що з 17 листопада 2001 року позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 24 липня 2009 року було розірвано (а.с.5).

Згідно з копією свідоцтва про народження дитини ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 . Батьком дитини відповідно до свідоцтва про народження є ОСОБА_2 (а.с.4).

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст.181 Сімейного Кодексу України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, або у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів визначений судом у твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до закону.

Як роз`яснено в п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" , що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Відповідно до вимог ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини , що мають істотне значення .

Відповідно до вимог ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, а частинами 1, 4 статті 60 ЦПК встановлено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, заперечень, крім випадків, установлених ст. 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як встановлено судом, відповідач не являється платником аліментів іншим дітям, його матеріальне становище дозволяє сплачувати аліменти.

Згідно з ст.183 Сімейного Кодексу України частка від доходу матері, батька, яка буде стягуватися в якості аліментів на дитину, встановлюється судом.

Виходячи з вищенаведеного, суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у розмірі ? частини усіх видів заробітку.

Відповідно до положень ст.79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Оскільки відповідач добровільно сплачував позивачу аліменти на утримання неповнолітньої дочки , такі ним сплачені по 1 квітня 2016 року, що підтверджується квитанціями та не заперечувала позивач, аліменти підлягають стягненню з 1 квітня 2016 року.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Що стосується стягненню з відповідача на користь позивача додаткових витрат на утримання дочки у зв`язку з розвитком здібностей дитини у розмірі 500 грн. щомісяця, то такі не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ч.1, 2 ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

В силу положень глави 15 СК України стягнення додаткових витрат на дитину можливе у разі здійснення таких витрат на неповнолітню дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Відповідно до положень ст.ст. 57, 58, 59, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до роз`яснень п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3, звернуто увагу судів на те, що до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Як вбачається з довідки від 11 березня 2016 року ОСОБА_3 займається в ДЮСШ художньої гімнастики «ХО ФСТ «Україна» на відділенні спортивної гімнастики. За період навчання з 2010 року по 2016 рік вихованка отримала 3 дорослий спортивний розряд.

В підтвердження того, що дочка ОСОБА_3 відвідує вищевказану школу, позивач надала суду облік відвідування тренувальних занять за вересень, жовтень , листопад, грудень 2015 року , січень, лютий ,березень 2016 року .

Той факт , що дочка ОСОБА_5 займається художньою спортивної гімнастикою, підтвердив сам відповідач. Однак відповідач стверджує, що зайняття дочкою спортом є безкоштовним.

Позивач заперечувала , та стверджувала, що оплачує приватні заняття дочкою художньою спортивної гімнастикою. В підтвердження цьому надала суду квитанції про оплату тренеру ОСОБА_6 за 2 години занять по 15 грн.. Разом з тим позивач не заперечувала, що за оренду зала для приватних занять платить не лише вона , а й батьки інших дітей. Також пояснила, що заняття у ДЮСШ художньої гімнастики «ХО ФСТ «Україна» дійсно безкоштовні.

Позивач не надала суду доказів, яку ж саме суму вона сплачує за додаткові заняття дочки.

Також , на підтвердження додаткових витрат позивач надала квитанцію про сплату за магнезію 376 грн. 20 коп. , необхідну для занять .

Як пояснив відповідач магнезії на таку суму буде достатньо на декілька років.

Як встановлено судом, підтверджується квитанціями, та не заперечувала позивач, відповідач добровільно , з дня коли не мешкає разом з донькою надавав їй матеріальну допомогу у розмірі від 1400 до 2700 грн. на місяць.

Суд вважає, що позивач не довела в ході розгляду справи обґрунтованість своїх вимог про стягнення додаткових витрат на дитину, що вона потребує таких витрат, і позивач несе такі витрати.

Судом не можуть бути прийняті доводи позивача, що додаткові витрати необхідні на майбутнє, оскільки дитину необхідно буде везти на змагання в інше місто, на що потрібні будуть гроші , як на проїзд, так і на харчування, придбання одягу. Яка сума необхідна для цих витрат позивач не зазначила.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно, а тому позивач не позбавлена права після понесення витрат , пред`явити до відповідача позов про стягнення таких витрат, які будуть підтверджені документально.

Суд роз`яснює сторонам, що відповідно до ст.ст. 80, 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

Згідно з положеннями ч.3 ст.88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача в дохід держави, так як позивач, на користь якого ухвалено рішення, звільнений від сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 169, 212-215, 367 ЦПК України ст.ст. 180-183, 191, Сімейного Кодексу України, суд
В И Р І Ш И В:
Позов ОСОБА_1 задовольнити частково .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ? частини усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 1 квітня 2016 року і до досягнення донькою повнолітнього віку, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави у розмірі 551 грн. 20 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити .

Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення - шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Іванова І.В.