У х в а л а

і м е н е м у к р а ї н и

13 липня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого: Кузнєцова В.О.,

суддів: Ізмайлової Т.Л., Кадєтової О.В.,

Карпенко С.О., Мостової Г.І.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, який діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_7, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Харківська міська рада, про визначення порядку користування будинком та земельною ділянкою, усунення перешкод у користуванні будинком і вселення та за зустрічним позовом ОСОБА_6 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_7 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_5, про виділ частки домоволодіння в натурі, визначення порядку користування та розпорядження земельною ділянкою за касаційною скаргою ОСОБА_3 і ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Харківської області від 2 липня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2013 року ОСОБА_3, а у жовтні 2013 року - ОСОБА_4 звернулися із самостійними позовами до ОСОБА_5 і ОСОБА_7, в інтересах якого діє ОСОБА_6, в яких посилалися на те, що вони всі - ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 є співвласниками будинку АДРЕСА_1 та як співвласники мають право на користування належними їм частками будинку та земельної ділянки, однак відповідачі чинять їм у цьому перешкоди.

Неодноразово уточнювали свої позовні вимоги і остаточно просили виділити в натурі належні їм частки житлового будинку, вселити кожного з них у належні частки будинку та виділити у користування ОСОБА_4 земельну ділянку площею 255 кв.м, ОСОБА_3 - земельну ділянку площею 217 кв.м.

У жовтні 2013 року ОСОБА_6 в інтересах свого неповнолітнього сина ОСОБА_7, який є співвласником житлового будинку, звернувся з позовом до ОСОБА_3 і ОСОБА_8 про виділ належної неповнолітньому частки домоволодіння в натурі і визначення порядку користування земельною ділянкою.

Просив виділити неповнолітньому ОСОБА_7 в натурі частку спірного житлового будинку з надвірними будівлями, а саме: житлову кімнату літ. 2-2, кухню літ. «2-3», тамбур літ. «5-9», льох літ. «Е» ОСОБА_8 - просив виділити на належну їй частку приміщення житлові кімнати літ. «2-1, 3-1, 3-2», коридор літ. «4-9», літню кухню літ. «Г», вбиральню літ. «И» та залишити в загальному користуванні сарай літ. «М»; ОСОБА_3 просив виділити на належну йому частку житлові приміщення літ. «1-2, 1-3», частину коридору літ. «1-1», льох літ. «Ж», сараї літ. «К» та «Л». Просив також визначити порядок користування земельною ділянкою відповідно до належних співвласникам часток та вселити неповнолітнього ОСОБА_7 у належну йому частку житлового будинку.

Рішенням Орджонікідзевського районного суд м. Харкова від 2 жовтня 2014 року, з урахуванням ухвали цього ж суду від 6 жовтня 2014 року про виправлення описки, позов ОСОБА_3 і ОСОБА_4 задоволено.

Визначено порядок користування житловим будинком з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 відповідно до першого варіанту додаткової судової будівельно-технічної експертизи № 10610/1 від 9 вересня 2014 року.

Виділено в користування ОСОБА_4 ідеальну частку вказаного житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами у розмірі 94/300, яка складається з житлової кімнати 2-1 площею 11,5 кв.м, житлової кімнати 2-2 площею 14,8 кв.м, кухні 2-3 площею 6,9 кв.м, тамбура літ. «а5» площею 5,9 кв.м, а також надвірних будівель - літньої кухні літ. «Г» площею 12,2 кв.м, вбиральні літ. «И» площею 2,4 кв.м, водопроводу № 9, частини паркану № 10 і паркану № 4.

Виділено ОСОБА_3 в користування ідеальну частку цього житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами у розмірі 80/300, яка складається з коридору 1-1 площею 7,7 кв.м, передпокою 1-4 площею 14,7 кв.м, кухні 1-5 площею 5,7 кв.м, вбиральні 1-6 площею 3,1 кв.м, тамбура 1-7 площею 3,4 кв.м, тамбура літ. «а3» і ганку літ. «а4» площею 3,1 кв.м, а також надвірних будівель - гаражу літ. «В» площею 29,2 кв.м, воріт № 3, дворового водопрооду № 6, воріт № 8, частини паркану № 10, зливної ями № 12 і частини паркану № 2.

Виділено ОСОБА_7 в користування ідеальну частку житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами у розмірі 47/300, яка складається з кімнати 3-2 площею 14,4 кв.м, коридору 3-1 площею 5,9 кв.м, прибудови літ. «а» площею 4,9 кв.м, а також надвірних будівель - льоху літ. «Е» площею 9,4 кв.м, сараю літ. «М» площею 6,5 кв.м, воріт № 7, паркану № 13.

Виділено ОСОБА_5 в користування ідеальну частку вказаного житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами у розмірі 79/300, яка складається з житлової кімнати 1-2 площею 11,8 кв.м, житлової кімнати 1-3 площею 14 кв.м, сараю літ. «К» площею 3,4 кв.м, сараю літ. «Л» площею 8,7 кв.м, льоху літ. «Ж» площею 7,4 кв.м, сараю літ. «О» площею 7,1 кв.м, вбиральні літ. «Н» площею 1 кв.м, паркану № 1 та частини паркану № 2 і хвіртки № 11.

Зобов'язано ОСОБА_3 і ОСОБА_5 демонтувати дверний проріз між приміщеннями 1-1 та 1-2.

Зобов'язано ОСОБА_4 і ОСОБА_6, який діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_7, демонтувати віконний проріз між приміщеннями 1 та V.

Зобов'язано ОСОБА_5 переобладнати віконний проріз у дверний в приміщенні 1-3 зі встановленням подвійних дверей для виходу із частини будинку.

Зобов'язано ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_6, який діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_7, та ОСОБА_5 провести переобладнання горищного приміщення відповідно до виділених їм у користування приміщень в житловому будинку згідно першого варіанту судової будівельно-технічної експертизи № 10610 та додаткової судової будівельно-технічної експертизи № 10610/1 (схема дод. № 1) з обладнанням іншого ходу, без виконання перегородки.

Зобов'язано ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_6, який діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_7, та ОСОБА_5 обладнати квартири самостійними системами опалювання та електропостачання.

Виділено ОСОБА_4 в користування земельну ділянку площею 255 кв.м по АДРЕСА_1, ОСОБА_3 - площею 217 кв.м, ОСОБА_7 - площею 128 кв.м, ОСОБА_5 - площею 214 кв.м згідно другого варіанту додаткової судової будівельно-технічної експертизи № 10610/1 від 9 вересня 2014 року (схема дод. № 6).

Зобов'язано ОСОБА_6, який діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_7, перенести сарай літ. «М» площею 6,5 кв.м на частину земельної ділянки, яка виділена в користування ОСОБА_7, ОСОБА_5 - перенести сарай літ. «К» площею 3,4 кв.м, сарай літ. «Л» площею 8,7 кв.м на частину земельної ділянки, яка виділена їй у користування згідно другого варіанту додаткової судової будівельно-технічної експертизи № 10610/1 від 9 вересня 2014 року (схема дод. №6 ).

Вселено ОСОБА_4 в частину спірного житлового будинку з надвірними будівлями, що складається з житлової кімнати 2-1 площею 1,5 кв.м, житлової кімнати 2-2 площею 14,8 кв.м, кухні 2-3 площею 6,9 кв.м, тамбуру літ. «а5» площею 5,9 кв.м, яка виділена їй в користування.

Вселено ОСОБА_3 в частину вказаного житлового будинку з надвірними будівлями, що складається з коридору 1-1 площею 7,7 кв.м, передпокою 1-4 площею 14,7 кв.м, кухні 1-5 площею 5,7 кв.м, вбиральні 1-6 площею 3,1 кв.м, тамбуру 1-7 площею 3,4 кв.м, тамбуру літ. «а3» і ґанку літ. «а4» площею 3,1 кв.м, які виділені йому в користування.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_6, який діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_7, відмовлено.

Додатковим рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 12 листопада 2014 року вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 2 липня 2015 року з урахуванням виправленої ухвалою цього суду від 10 липня 2015 року описки, рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 2 жовтня 2014 року змінено в частині визначення порядку поділу будинку та скасовано в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_6, який діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_7

Ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_3, ОСОБА_4 та позов ОСОБА_7, який діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_7, задоволені частково.

Проведено поділ житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 між його співвласниками відповідно до четвертого варіанту додаткової судової будівельно-технічної експертизи № 10610/1 від 9 вересня 2014 року наступним чином:

співвласнику ОСОБА_4 на її ідеальну частку в розмірі 94/300 виділено в користування в житловому будинку літ «А-1» житлову кімнату літ. «2-1» площею 11,5 кв.м, житлову кімнату літ. «3-2» площею 14,4 кв.м, коридор літ. «3-1» площею 5,9 кв.м, тамбур літ. «а-5» (1) площею 5,9 кв. м, прибудову літ. «а» (У) площею 4,9 кв.м, літню кухню літ. «Г» площею 12,2 кв.м, вбиральню літ. «И» площею 2,4 кв.м, ворота № 7, частину паркану № 10, паркан №4;

співвласнику ОСОБА_3 на його ідеальну частку в розмірі 80/300 виділено в користування в житловому будинку літ «А-1» житлову кімнату літ. «1-2» площею 11,8 кв.м, житлову кімнату літ. «1-3» площею 14,0 кв.м; сарай літ. «Л» площею 8,7 кв.м, сарай літ. «К» площею 3,4 кв.м, льох літ. «Ж» площею 7,4 кв.м, вбиральню літ «Н» площею 1 кв.м, сарай літ. «О» площею 7,1 кв.м, паркан № 1, дворовий водопровід № 6, частину паркану № 2, ворота № 8, хвіртку № 11;

співвласнику ОСОБА_7 на його ідеальну частку в розмірі 47/300 виділено в користування в житловому будинку літ «А1-1»: житлову кімнату літ. «2-2» площею 14,8 кв.м, кухню літ. «2-3» (А1) площею 6,9 кв.м, а також надвірні будівлі: сарай літ. «М» площею 6,5 кв.м, льох літ. «Е» площею 9,4 кв.м, дворовий водопровід № 9, паркан № 13;

співвласнику ОСОБА_5 на її ідеальну частку в розмірі 79/300 виділено в користування в житловому будинку літ. «А1-1» передпокій літ. «1-4» площею 14,7 кв.м, кухню літ. «1-5» площею 5,7 кв.м, вбиральню літ. «1-6» (а2) площею 3,1 кв.м, тамбур літ. «1-7» площею 3,4 кв.м, коридор літ. «1-1» площею 7,7 кв.м (в літ «А-1»); тамбур літ. «а3», ганок літ. «А4», гараж літ. «В» площею 29,2 кв.м, ворота № 3, частину паркану № 2, частину паркану № 10, зливну яму № 12.

Зобов'язано ОСОБА_5 демонтувати дверні прорізи між приміщеннями 1-1 та 1-4.

Зобов'язано ОСОБА_4 та ОСОБА_6, який діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_7, демонтувати дверні прорізи між приміщеннями 2-1 та 2-2, 1 та 2-3 в приміщенні 1, та демонтувати віконний проріз між приміщеннями 2-2 та 2-1.

Зобов'язано ОСОБА_4 демонтувати дверний проріз між приміщеннями 1 та 2-1 та переобладнати віконний проріз у дверний між приміщеннями 1 та У.

Зобов'язано ОСОБА_3 для виходу із частини будинку в приміщенні 1-3 переобладнати віконний проріз у дверний з установкою подвійних дверей.

Зобов'язано ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_6, який діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_7, та ОСОБА_5: обладнати квартири самостійними системами опалювання та електропостачання; розділити горищне приміщення відповідно до варіанту розподілу будинку з обладнанням іншого ходу, без виконання перегородки, тобто площа приміщень горищного приміщення повинна відповідати площі приміщень, які виділені кожному із цих співвласників в житловому будинку.

Стягнено з ОСОБА_6, який діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_7, на користь ОСОБА_4 грошову компенсацію в сумі 15 629 грн.

Стягнено з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 грошову компенсацію в сумі 1 843 грн.

Стягнено з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 грошову компенсацію в сумі 28 082 грн.

Співвласнику ОСОБА_4 на її ідеальну частку в розмірі 94/300 виділено в користування земельну ділянку площею 255 кв.м по АДРЕСА_1 згідно УІ варіанта додаткової судової будівельно-технічної експертизи порядку користування земельною ділянкою (схема додаток № 10).

Співвласнику ОСОБА_3 на його ідеальну частку в розмірі 80/300 виділено в користування земельну ділянку площею 217 кв.м за цією ж адресою згідно УІ варіанта додаткової судової будівельно-технічної експертизи порядку користування земельною ділянкою (схема додаток № 10).

Співвласнику ОСОБА_7 на його ідеальну частку в розмірі 47/300 виділено в користування земельну ділянку площею 128 кв.м по АДРЕСА_1 згідно УІ варіанта додаткової судової будівельно-технічної експертизи порядку користування земельною ділянкою (схема додаток № 10).

Співвласнику ОСОБА_5 на її ідеальну частку в розмірі 79/300 виділено в користування земельну ділянку площею 214 кв.м по АДРЕСА_1 згідно УІ варіанта додаткової судової будівельно-технічної експертизи порядку користування земельною ділянкою (схема додаток № 10).

Зобов'язано ОСОБА_3 перенести сарай літ. «Л» площею 8,7 кв.м, сарай літ. «К» площею 3,4 кв.м на частину земельної ділянки, виділену йому за УІ варіантом додаткової судової будівельно-технічної експертизи порядку користування земельною ділянкою.

Зобов'язано ОСОБА_6, який діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_7, перенести льох літ. «Е» площею 9,4 кв.м на частину земельної ділянки, виділену йому за УІ варіантом додаткової судової будівельно-технічної експертизи порядку користування земельною ділянкою.

Вселено ОСОБА_4, ОСОБА_3 і ОСОБА_7 у відповідні частини спірного житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, які кожному з них виділено у користування.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 та ОСОБА_3 просять скасувати рішення апеляційного суду Харківської області від 2 липня 2015 року і залишити в силі рішення суду першої інстанції та додаткове рішення цього ж суду, мотивуючи свою вимогу порушенням апеляційним судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає часткову задоволенню.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Зазначеним вимогам рішення апеляційного суду не відповідає.

Судом встановлено, що спірний житловий будинок по АДРЕСА_1 є спільною частковою власністю, у якому:

- ідеальна частка ОСОБА_4 складає 94/300 частини будинку з відповідною часткою надвірних будівель згідно з договором дарування від 23 січня 2009 року, посвідчений Четвертою харківською державною нотаріальною конторою за № 3-317 і зареєстрованим в комунальному підприємстві Харківське міське бюро технічної інвентаризації 29 січня 2009 року;

- ідеальна частка ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, складає 47/300 частин на підставі договору дарування від 5 вересня 2013 року, посвідченого Четвертою харківською державною нотаріальною конторою, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 5 вересня 2013 року;

- ідеальна частка ОСОБА_3 складає 80/300 частин на підставі ухвали Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 10 квітня 2012 року, зареєстрованого в комунальному підприємстві Харківське міське бюро технічної інвентаризації 24 травня 2012 року;

- ідеальна частка ОСОБА_5 складає 79/300 частин на підставі ухвали Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 10 квітня 2012 року.

Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи № 10610 від 16 квітня 2014 року та висновку додаткової судової будівельно-технічної експертизи № 10610/1 від 9 вересня 2014 року розподіл будинку відповідно до ідеальних часток співвласників визнаний неможливим. Експертом було запропоновано чотири варіанти розподілу будинку із значним відступом від ідеальних часток. В судовому засіданні експерт пояснила, що можливо визначити порядок користування будинком відповідно до наданих варіантів експертизи за умови подання такого позову. При визначенні порядку користування будинком і надвірними будівлями грошова компенсація і зміна ідеальних часток співвласників не проводяться.

Задовольняючи позов ОСОБА_3 і ОСОБА_4, суд першої інстанції виходив з того, що поділ житлового будинку по 1 варіанту додаткової судової будівельно-технічної експертизи № 10610/1 від 9 вересня 2014 року буде відповідати інтересам всіх співвласників цього житлового будинку.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_6, який діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_7, суд першої інстанції послався на те, що заявник не надав доказів можливості виділу йому частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами згідно заявлених ним вимог, а висновками судової будівельно-технічної експертизи такий варіант поділу спірного будинку не передбачений.

Змінюючи рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходив з того, що суд першої інстанції не в повному обсязі врахував фактичний порядок користування житловим будинком, який склався між співвласниками, відносин сторін відповідно до вимог добросусідства, наявність можливих переобладнань в будинку та порядок користування земельною ділянкою, тому ухвалив рішення про поділ житлового будинку за VI варіантом додаткової судово-будівельної експертизи від 9 вересня 2014 року шляхом виділення сторонам в користування відповідних часток будинку, вселивши ОСОБА_4, ОСОБА_3 і ОСОБА_7 у виділені їм частки та зобов'язавши сторони провести перепланування зі стягненням грошової компенсації.

Проте у повному обсязі з рішенням апеляційного суду погодитись не можна з наступних підстав.

Усилу положень ст. ст. 21, 24, 41 Конституції України, ст. ст. 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності. Виходячи із цих положень, правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування і розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди - спір вирішується судом.

Незалежно від розміру часток співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права.

Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Звернувшись до суду з позовом, позивачі просили про виділ часток в натурі із спільної власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності.

Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч. 2 ст. 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання (ч. 2 ст. 364 ЦК України).

На відміну від виділу, за якого право власності припиняється лише для того співвласника, частка якого виділяється із спільної власності, у разі поділу (ст. 367 ЦК України) спільна часткова власність припиняється для всіх її учасників.

Отже, виділ у натурі частки із спільного майна на підставі ст. 364 ЦК України і поділ майна на підставі ст. 367 ЦК України є різними способами захисту права власності

Переглядаючи справу, апеляційний суд ухвалив рішення про поділ спірного будинку між співвласниками, при цьому не вирішив питання про припинення спільної часткової власності і частки виділив їм у користування.

Крім того, апеляційний суд вирішив питання про виділ ідеальних часток будинку, але при цьому стягнув компенсацію, не вказавши в рішенні цільове призначення цієї компенсації, її правову природу і, у разі необхідності, зміну часток у праві власності на будинок.

Оскільки від вирішення питання про виділ частки (поділ будинку) залежить вирішення спору в частині порядку користування земельною ділянкою, на якій розташований будинок, рішення апеляційного суду підлягає скасуванню в повному обсязі.

При новому розгляді справи в цій частині необхідно звернути увагу на площу земельної ділянки, так як за відомостями, що містяться у правовстановлюючих документах та у рішенні Орджонікідзевського районного міського суду м. Харкова від 23 вересня 1981 року, вона складає 742 кв.м, а при проведенні судової будівельно-технічної експертизи експерт виходив з 814 кв.м.

За таких обставин, колегія суддів дійшла до висновку, що рішення суду апеляційної інстанції ухвалене з порушенням норм процесуального права, що унеможливили встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, тому це рішення підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 і ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Харківської області від 2 липня 2015 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О.Кузнєцов
Судді: Т.Л.Ізмайлова О.В.Кадєтова С.О.Карпенко Г.І.Мостова