03 березня 2016 року Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді Лях М.Ю.,
при секретарі Остріченко М.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Київський районний відділ у м. Харкові Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
Позивач ОСОБА_1 звернулась до Київського районного суду м. Харкова з вимогою визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим будинком № 43 по вул. Семена Челюскіна у м. Харкові. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що вона є власником вищезазначеного житлового будинку на підставі договору дарування від 22.10.1998 року. За вказаною адресою вона постійно проживає разом з її синами: ОСОБА_3, ОСОБА_3, ОСОБА_4 З 2012 року за вказаною адресою зареєстрована відповідач ОСОБА_2, яка фактично не проживає. Позивач вказує, що у добровільному порядку відповідач відмовляється знятися з реєстраційного обліку, приховує від неї своє місцезнаходження, уникає будь-яких зустрічей та телефонних розмов, будучи обізнаною з її наміром щодо зняття з реєстрації. Позивач зазначає, що вказані дії відповідача порушують її права як власника вказаного будинку у звязку з чим вони звернулась до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилась, надала заяву до суду про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити позов в повному обсязі на підставах, викладених в позовній заяві, не заперечувала через неявку відповідача проти ухвалення заочного рішення по справі.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась, про місце і час розгляду справи була повідомлена належним чином, тому враховуючи, що позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд відповідно до ч. 1 ст.224 ЦПК України вважає необхідним розглянути справу на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення.
В судове засідання представник Київського РВ у м. Харкові ГУДМС України в Харківській області не зявився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, представник третьої особи надав до суду заяву про розгляд без їх участі.
Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, обєктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач ОСОБА_1 є власником житлового будинку № 43 по вул. Семена Челюскіна у м. Харкові, що підтверджується копією нотаріально посвідченого договору дарування від 22.10.1998 року.
Згідно відомостей (довідки) про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 14.12.2015 року № Д-2-1855/0/177-15-4053/0/189-15 адміністрації Київського району Харківської міської ради за адресою: м. Харків, вул. Семена Челюскіна, буд. № 43 зареєстровані: ОСОБА_1 (власник домоволодіння), ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3 (син (наймач), ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4 (син (наймач), ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_5 (син (наймач), ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_2, дані не надані заявником.
Норми статей 15, 16, 386, 391 Цивільного кодексу України гарантують власникові майна можливість вимагати усунення порушень його права незалежно від того, чи вони вже фактично відбулися, чи є підстави передбачати можливість такого порушення його права в майбутньому.
Відповідно до положень норм статей 16, 391, 386 Цивільного кодексу України власник вправі звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право.
В судовому засіданні, будучи допитаною в якості свідка ОСОБА_6, яка є сусідкою позивача зазначила, що дійсно відповідач ОСОБА_2 за адресою: м. Харків, вул. Семена Челюскіна, буд. № 43 ніколи не проживала. Їй відомо, що за вказаною адресою проживає позивач ОСОБА_1 разом з її синами, відповідача жодного разу в домоволодіння не бачила, зі слів ОСОБА_1 їй відомо, що в добровільному порядку вказана особа відмовляється знятися з реєстрацію.
Згідно положень статті 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Статтею 156 Житлового кодексу УРСР передбачено, що члени сім'ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
У разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст. ст. 71, 72, 116, 156 Житлового кодексу України; ст. 405 Цивільного кодексу України).
Відповідна правова позиція міститься і в постановах Верховного Суду України від 16 січня 2012 року по справі № 6-57цс11 та від 05 листопада 2014 року по справі № 6-158цс14, яка з огляду на положення ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для застосування судами України.
Згідно ч.2 статті 64 Житлового кодексу України до членів сімї власника будинку (квартири) належать особи: дружина наймач (власника), їх діти і батьки, членами сім'ї наймача (власника) можу бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем (власником) і ведуть з ним спільне господарство.
Як вбачається з матеріалів справи, угода між відповідачем та позивачем щодо порядку користування житловим будинок № 43 по вул. Семена Челюскіна у м. Харкові не укладалась. За таких обставин, у відповідності зі статтею 391 Цивільного кодексу України позивач має право вимагати від відповідача усунути перешкоди у користуванні їх власністю.
Судові витрати вирішити в порядку статті 88 ЦПК України.
На підставі наведеного, керуючись статтями 71, 72, 116, 156 Житлового кодексу України, статтями 16, 383 386, 391, 405 Цивільного кодексу України, статтями 11, 60, 208, 209, 214, 215 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Київський районний відділ у м. Харкові Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 такою, що втратила право користування житловим будинком № 43 по вул. Семена Челюскіна у м. Харкові відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6 сплачений судовий збір в розмірі 487,20 грн.
Відповідачем, який не приймав участь у розгляді справи, протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення, відповідно до вимог ст. 229 ЦПК України.
Заочне рішення може бути оскаржене іншими особами, які брали участь у розгляді справи до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги. Іншими особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя -