Справа № 159/1239/16-ц
Провадження № 2/159/569/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2016 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

в складі : головуючого-судді Бондара В.М.

з участю секретаря Рижко О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ковелі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, обгрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що з відповідачем по справі перебувають у шлюбі з 17.07.1993 року, від шлюбу народилася дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Одруження з відповідачем виявилося невдалим. Причиною розірвання шлюбу є те, що відповідач зловживає спиртними напоями, відсутнє взаєморозуміння, що призвело до фактичного припинення подружніх стосунків, проживають окремо. Просить розірвати шлюб.

У повторне судове засідання позивач не зявився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав повністю та просить його задовольнити з викладених підстав, понесені судові витрати залишити за ним.

Відповідач повторно у судове засідання не зявилася, хоча про час, дату та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому порядку, причини неявки суду не повідомила.

Суд, зважаючи на позицію сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку про обгрунтованість заявленого позову та наявність підстав для його задоволення.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ЕГ № 455698, виданого 17.08.1993 року Мельницькою сільською радою Ковельського району Волинської області, стверджується, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, уклали шлюб 17.07.1993 року, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис № 2, та після одруження стали носити спільне прізвище ОСОБА_1.

Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як встановлено у судовому засіданні, сторони протягом тривалого часу не підтримують подружніх стосунків, проживають окремо, спільне господарство не ведуть, в сім'ї втрачена взаємоповага та розуміння, таким чином, шлюб існує формально й зберегти сім'ю неможливо. На подальше примирення сторони не погоджуються.

Зважаючи на те, що сторони не виявили бажання зберегти сімю та не вчинили дій до налагодження стосунків, тому суд вважає за недоцільне надавати подружжю строк для можливого примирення.

Судові витрати слід залишити за позивачем, згідно його клопотання.

На підставі ст. 112 СК України, керуючись ст.ст. 209, 212-215 ЦПК України, СУД, -

В И Р І Ш И В :

Задовольнити повністю позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, який був зареєстрований 17.07.1993 року Мельницькою сільською радою Ковельського району Волинської області, актовий запис № 2.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд шляхом подачі скарги про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: ОСОБА_5