Справа №359/6798/16-ц
Провадження №2-з/359/31/2016
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 вересня 2016 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Борця Є.О.,

при секретарі судового засідання Коробові О.П.,

за участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про за-безпечення позову,

встановив:

31 серпня 2016 року ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 звернулись до суду з вказаною заявою та обґрунтовують її тим, що вони предявили позов про стягнення з ОСОБА_4 матеріальної шкоди, заподіяної залиттям квартири, в розмірі 62820 гри-вень, матеріальної шкоди, заподіяної вимушеною орендою іншого житла, в розмірі 10000 гривень та моральної шкоди в розмірі 30000 гривень. Позивачам стало відомо про те, що ОСОБА_4 відчужує у власність свого сина квартиру АДРЕСА_1. Ця обставина унеможливить виконання рішення суду про задоволення позову. Тому ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 просять суд накласти арешт на все майно відповідача.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримує заяву та просить суд задовольнити її.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не зявились у судове засідання. Згідно з ч.1 ст.153 ЦПК України їх неявка у судове засідання не перешкоджає розгляду заяви.

Вислухавши пояснення одного з позивачів, який зявився у судове засідання, суд дійшов до таких висновків.

Встановлено, що 31 серпня 2016 року ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 предявили позов про стягнення з ОСОБА_4 матеріальної шкоди, заподіяної залиттям квартири, в розмірі 62820 гривень, матеріальної шкоди, заподіяної вимушеною орендою іншого житла, в розмірі 10000 гривень та моральної шкоди в розмірі 30000 гри-вень (а.с.5-7).

Відповідно до ч.3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України в п.4 постанови №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Встановлено, що позивачі не подали жодного доказу на підтвердження того, що ОСОБА_4 має намір відчужити або відчужує у власність свого сина квартиру АДРЕСА_1. Це свідчить про те, що доводи позивачів є лише при-пущенням. Достовірність такого припущення спростовується інформаційною довідкою з державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.8-10), з якої вбачається, що на момент розгляду заяви відповідач продовжує бути власником вказаної квартири.

Аналіз цих обставин свідчить про те, що ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 не довели виникнення реальної загрози невиконання можливого рішення суду про задоволення позову.

З огляду на це суд вважає, що підстави для накладення арешту на все майно ОСОБА_6 відсутні.

Згідно з ч.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та осново-положних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспіль-ства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Встановлено, що виконання рішення суду про задоволення позову є кінцевою метою цивільного судочинства. Безсумнівно, забезпечення цієї мети становить суспільний ін-терес. Водночас, накладення арешту на майно відповідача призведе до втручання держави в його право на мирне володіння власним майном. Таке втручання на підставі лише при-пущень позивачів та повідомлених ними доводів, що не відповідають дійсності, буде свавільним та становитиме порушення ч.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про за-хист прав людини та основоположних свобод.

Суд вважає, що запобігання такого порушення є додатковою, але не менш вагомою підставою для відмови у задоволенні заяви.

Керуючись п.1 ч.1, ч.2 ст.208, ч.4 ст.209, ст.210 ЦПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Розяснити, що вони мають право повторно звернутись до суду з аналогічною заявою та приєднати до неї докази на підтвердження реальної загрози невиконання мож-ливого рішення суду про задоволення позову.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляційної скарги через Бориспільський міськрайонний суд протягом 5 днів з дня її оголошення.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду ОСОБА_7