Справа № 522/7818/16-ц
Провадження № 2/522/5339/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2016 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Бойчука А. Ю..,

при секретарі - Скибінській Є. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Закритого акціонерного товариства Український мобільний зв'язокв особі Одеської філії ЗАТ Український мобільний зв'язок, третя особа: Суворовський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про зняття з-під арешту майна, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача та згідно уточненої позовної зави просила суд, зняти з-під арешту майно, яке належить на праві власності ОСОБА_2 АДРЕСА_1, яке було арештоване та оголошено заборону на його відчуження згідно Постанови державного виконавця Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції (ВП № 19379274 від 28.04.2011) ОСОБА_3

Позивач та її представник в судове засідання не з'явились, про час та на місце розгляду справи належним чином повідомлялись. Від представника позивача до суду надійшла заява, в якій він просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, згідно наданої до суду заяви просив розглядати справу за його відсутності.

Представник третьої особи належним чином повідомлявся, в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, згідно наданої до суду заяви просив розглядати справу за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно Постанови державного виконавця Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції (ВП № 19379274 від 28.04.2011 ) ОСОБА_3 накладено арешт на все майно ОСОБА_2 та оголошено заборону на його відчуження.

Згідно листа Суворівського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції №б/н від 29.03.2016р., виконавче провадження було завершено на підставі п. 2 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» (у попередній редакції).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, про що свідчить свідоцтво про смерть,видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі, актовий запис №9104.

Позивач ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 від 17.11.1974 року .

Згідно листа Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції №б/н від 29.03.2016р, зняти арешт не представляється можливим, оскільки вказане виконавче провадження знищено у зв'язку з закінченням терміну зберігання.

Згідно п.п.9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого Наказом Міністерства Юстиції України № 2274/5 від 25.12.2008 року, строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 (три) роки.

Як визначено п.9.10 вказаного Порядку, завершені виконавчі провадження включаються в акт про вилучення виконавчих проваджень для знищення (додаток 17), якщо передбачений для них строк зберігання закінчився до 1 січня року, в якому складений акт. Виконавчі провадження, строки зберігання яких закінчилися, підлягають знищенню після затвердження акта про вилучення виконавчих проваджень для знищення керівником органу державної виконавчої служби, підпис якого скріплюється печаткою.

Згідно до ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. У разі, якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Аналізуючи вищевказані обставини справи та надані докази, суд приходить до висновку, що на даний час відсутні будь-які підстави для накладення арешту на вищевказане нерухоме майно у зв'язку з відсутністю виконавчого провадження, знищення якого за терміном зберігання свідчить про те, що воно було закінчено, а тому накладений арешт підлягав скасуванню. Існування обтяження у вигляді арешту на спірне майно створює перешкоди позивачу в реалізації права на отримання спадщини, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно із роз'ясненням постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.08.1976 року з наступними змінами „Про судову практику в справах про виключення майна з опису, за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним.

Відповідно до ч.1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Таким чином, враховуючи, що позивач є спадкоємцем ОСОБА_2, реалізація її прав є неможливою без надання захисту судом в обраний нею спосіб, суд вважає за можливе зняти арешт, накладений постановою державного виконавця Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції (ВП № 19379274 від 28.04.2011 ). Законних підстав для збереження накладеного арешту судом не встановлено, позивач не є стороною зазначеного виконавчого провадження, а тому, враховуючи усі інші встановлені судом обставини, подальше збереження без достатніх підстав вжитих попередньо заходів є неможливим та безпідставним.

Суд, на підставі сукупності зібраних по справі доказів, прийшов до обґрунтованого висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими.

Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі, а також підтверджується зібраними по справі доказами.

У рішенні суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 10, 11, 61, 88, 214-217,224-226 Цивільного процесуального кодексу України, суд-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Зняти з-під арешту майно, яке належить на праві власності ОСОБА_2 АДРЕСА_1, яке було арештоване та оголошено заборону на його відчуження згідно Постанови державного виконавця Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції (ВП № 19379274 від 28.04.2011) ОСОБА_3

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: А. Ю. Бойчук