Справа №493/495/16-ц
Провадження № 2/493/321/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2016 року м. Балта Одеської області

Балтський районний суд Одеської області в складі:

головуючого-судді Тітової Т.П.

при секретарі Сирота О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Балта цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення витрат на утримання і поховання, -

В С Т А Н О В И В :

05.04.2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення витрат на утримання і поховання.

15.08.2016 року остаточно уточнивши позовну заяву просила стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь витрати понесені нею на утримання і поховання ОСОБА_3 в сумі 29170,43 грн., витрати пов`язані з оплатою судового збору в сумі 551,20 грн., витрати на підготовку та оформлення позову і участі адвоката в судовому засіданні 2700 грн., а також витрати на доставку свідків 339 грн. і витрати пов`язані з переїздом до іншого населеного пункту в сумі 200,11 грн.

В обґрунтування позовних вимог вказувала, що 21 липня 2015 року помер її співмешканець ОСОБА_3, з яким вона проживала разом з 1998 року однією сім`єю в її будинку № 205 по вул. Кірова в с. Берізки Чечельницького району Одеської області.

З 2005 року і до виходу на пенсію в березні 2015 року ОСОБА_3 не міг себе утримувати так як хворів, ніде не працював. Він знаходився на повному її утриманні, так я як вона отримувала пенсію, а також в неї є в с. Берізки земельна ділянка розміром 0,61 га, з якої вона має дохід від реалізації с/г продукції.

Вона за період з 21.07.2012 року до 21.07.2015 року на утримання ОСОБА_3 витратила половину своєї пенсії, що складає 21840,43 грн. та за власні кошти здійснила поховання ОСОБА_3, на що витратила 7330 грн., з яких витрати на придбання труно - 760 грн., хреста 280 грн., покривала 810 грн., подушок 75 грн., рушників 700 грн., свічок 150 грн., вінків 830 грн., образів 75 грн., костюма чоловічого 1500 грн., туфель 600 грн., сорочки 250 грн., майки 80 грн., трусів 50 грн., носків 20 грн., рушника до ікони 50 грн. Крім того кухарці заплачено 500 грн., за копання могили 400 грн., за участь священика 500 грн.

Оскільки відповідач успадкував майно померлого, то він на її думку повинен відшкодувати їй понесені нею витрати на утримання і поховання ОСОБА_3

В судовому засіданні позивач та її представник уточнений позов підтримали у повному обсязі та просили його задовольнити з підстав викладених у ньому.

Представник відповідача подав до суду письмове заперечення на позов, в судовому засіданні заявлені вимоги не визнав, посилаючись на те, що позивачем не надано до суду жодних доказів того, що ОСОБА_3 перебував на її утриманні. Будь-яких відомостей про те, що померлий потребував при житті догляду сторонньої особи, був безпомічним та не міг сам себе забезпечити немає, а також додані позивачем до позовної заяви є неприйнятними та такими, що не можуть грати роль доказів в даній справі.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що добре знав покійного ОСОБА_3 ще з 1993 року. Він безпосередньо на похоронах не був, так як перебував в колгоспі, а коли повертався, то зайшов на кладовище і побачив там його брата, який стояв коло могили. Потім з кладовища на скутері поїхав додому і по дорозі бачив, що з будинку ОСОБА_3 вивозять всі речі. Проживали ОСОБА_1 та ОСОБА_3 однією сім`єю як чоловік і дружина. Він був у ОСОБА_1 вдома і позивач показувача йому три костюма, тобто вона його одягала. До праці ОСОБА_3 не був схильний та ніде не працював. Всі кошти, які йшли на похорон позивач понесла сама. Ця інформація йому відома зі слів ОСОБА_1

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що коли ОСОБА_3 захворів, то ОСОБА_1 з нею повезли його в лікарню, купували ліки, але квитанції не брали. Позивач все ОСОБА_3 купувала, одягала його, годувала, понесла витрати на похорон. Вона з позивачем разом їздили та замовляли машину для поховання, купували одяг на ринку та калачі, запрошували священика, читався псалтир, люди копали могилу. Вона не рахувала кошти, які витрачала позивач. ОСОБА_1 позичала кошти у її сина в сумі 2000 грн. та на даний час борг вже повернула.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_3 більше знаходився у ОСОБА_1 ніж у себе вдома. Він ніде не працював, бо був ледачий. Його брат йому 4 рази висилав гроші в сумі 500 грн., але він витрачав всі кошти на випивку, а позивач його годувала та одягала. Він позичав гроші на похорон позивачу в сумі 500 грн., вона вже повернула борг. Також він бачив як з будинку ОСОБА_3 вивозили всі речі, дані речі вивозила його перша дружина.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що у нього з позивачем неприязні відносини, які пов`язанні з користуванням земельної ділянки покійного ОСОБА_3 Йому тільки відомо, що допомагав ОСОБА_3 його брат, за позивача йому нічого не відомо. З 2012 року він обробляє земельну ділянку ОСОБА_3 Він з ним не часто спілкувався. З вирощеної продукції на його ділянці, якусь частку по усній домовленості з ним, він передавав ОСОБА_3 Коли він приїжджав до його будинку, то він був вдома. Він платить за земельну ділянку ОСОБА_3 податок з 2012 року. ОСОБА_1 звернулась до нього за частиною вирощеної продукції з даної земельної ділянки, але він їй відмовив, сказавши, що буде розраховуватись не з нею, а із спадкоємцем.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що зі сторони відповідача він нікого не бачив, щоб допомагали ОСОБА_3, а бачив брата два раза, він висилав ОСОБА_3 посилки та гроші, але гроші йшли на випивку. ОСОБА_3 часто був в нетверезому стані, коли він був в такому стані, то він залишався в свому будинку до позивача не ходив, а вона їсти йому привозила і годувала його. Йому відомо, що ОСОБА_1 і ОСОБА_3 проживали однією сім`єю, вели спільне господарство, разом харчувалися. Останній час ОСОБА_3 ніде не працював, зловживав спиртними напоями, коли в нього появлялися кошти, які йому брат пересилав, а також він отримував пай і зберігав його в свому будинку та потроху продавав, а гроші йшли на випивку. Позивач із будинку ОСОБА_3 нічого не забирала, а після похорон приїхав спадкоємець, тобто його син з матір`ю і забрав всі речі, а саме він бачив як вивозилось багато дров. Коли він почав отримувати пенсію, то всі кошти витрачав на себе.

Суд, ознайомившись із доводами позивача та її представника, запереченнями представника відповідача, заслухавши покази свідків, оцінивши докази, що є у справі, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_3 помер 21 липня 2015 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 4).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.02.2016 року (а.с. 106) ОСОБА_2 є спадкоємцем після смерті ОСОБА_3

Відповідно до довідки Бершадського обєднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області ОСОБА_1 отримала допомогу на поховання ОСОБА_3 в розмірі 1898 грн. (а.с. 120).

Відповідно до приписів ст. 1232 ЦК України - спадкоємці зобов'язані відшкодувати розумні витрати, які були зроблені одним із них або іншою особою на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця.

Таким чином, правовою підставою для отримання відшкодування понесених витрат є факт спадкування. У відповідності до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

В даному випадку відповідач є спадкоємцем померлого ОСОБА_3

Так, відповідно до ч. 1 ст. 2 ЗУ «Про поховання та похоронну справу» поховання померлого передбачає комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству.

Виходячи з визначення поняття поховання, до витрат на поховання можна віднести ті, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом у могилу.

Умовами відшкодування таких витрат є: фактичне понесення таких витрат, розумність цих витрат, тобто їх виправданість обставинам, на яких витрати були вчинені.

Позивач надала суду накладну б/н від 09.02.2016 р. витрат по придбанню предметів ритуальної належності на суму 3190 грн. та товарний чек б/н від 19.08.2016 р. по цінам станом на липень 2015 р. витрат по придбанню предметів ритуальної належності на суму 3680 грн., довідку сільської ради про те, що за останніх три роки позивач провела тільки один похорон співмешканця ОСОБА_3, що також в судовому засіданні підтвердили свідки ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_5 та ОСОБА_8

Отже суд приймає дані накладні як докази по справі і з огляду на викладене відшкодуванню підлягають підтверджені позивачем витрати на організацію поховання в сумі 2870 грн., не знайшла свого підтвердження ціна на покривало, таким чином дані витрати не підлягають відшкодуванню, так як зазначені в накладних ціни на покривало різняться (в накладній датованій 09.02.2016 р. ціна на покривало становить 120 грн., а в накладній датованій 19.08.2016 р. складає 810 грн.).

За приписами ст. ст. 58, 59 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені повними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Згідно з наданих позивачем довідок сільської ради, заяв від жителів села, нею на поховання ОСОБА_3 (окрім поминального обіду) понесено витрат на загальну суму 4050 грн., а саме: 500 грн. кухарці за приготування обіду; 500 грн. за послуги по облаштуванню ями для поховання; 2550 грн. витрат на придбання необхідних речей для ритуалу поховання (одяг, рушник).

Проте надані позивачем документи - довідки сільської ради, заяви від жителів села не можна в даному випадку вважати належним доказом.

Не підтверджений доказами факт сплати священику коштів в сумі 500 грн., також позивачем не надано платіжних документів, які б підтверджували придбання одягу для покійного на суму 2550 грн.

Будь-яких інших достовірних, належних і допустимих доказів (касові чеки, квитанції тощо) на підтвердження саме цих витрат і саме в такій сумі позивачка суду не надала.

Крім того, відповідно до ст. 2 ЗУ «Про поховання та похоронну справу» церемонія поминання не відноситься до поховання, а тому понесені позивачем витрати на приготування обіду кухаркою на суму 500 грн. слід залишити понесеними за позивачем, а вимоги позову в цій частині - без задоволення.

Щодо позовних вимоги в частині відшкодування витрат за останні 3 роки життя ОСОБА_3 (догляд, утримання) слід зазначити наступне.

Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 1232 ЦК України до витрат, понесених на утримання можна віднести, зокрема, витрати на оплату одягу, продуктів харчування, преси, електроенергії для спадкодавця; до витрат, понесених на догляд - витрати на оплату послуг доглядальниці для спадкодавця, безпосередній його догляд, приготування їжі, прибирання, прання. При цьому потрібно надати докази, що ці витрати дійсно понесені, і те, що вони були розумними, тобто доцільними.

З врахуванням обставин справи та наданих письмових доказів, понесені позивачем вищевказані витрати не є такими, які підлягають стягненню зі спадкоємця в порядку ст. 1232 ЦК України, оскільки позивач не надала суду жодного доказу того, які саме кошти (щомісяця) за три роки нею були витрачені на утримання, догляд ОСОБА_3, померлого 21.07.2015 року.

Окрім того, вимоги позивача про стягнення даних витрат на догляд та утримання, розмір яких обґрунтований величиною прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб та склав половину пенсії позивача 21840,43 грн., є безпідставними. У суду виникають обґрунтовані сумніви в тому, що такі витрати понесені позивачем.

Відносно стягнення з відповідача витрат, понесених на лікування спадкодавця, то щодо цієї частини вимог суду не представлено жодного належного та допустимого доказу, що саме ОСОБА_1 несла витрати на придбання ліків для ОСОБА_3, не вказано і розміру понесених витрат на придбання таких ліків, як і не представлено доказів того, що такі ліки взагалі придбавались (якими могли б бути фіскальні чеки, квитанції тощо). Отож в задоволенні вимог позову в цій частині слід також відмовити за недоведеністю вимог.

Ст. 13 ЗУ «Про поховання та похоронну справу» передбачена допомога на поховання як компенсація державою витрат, понесених виконавцем волевиявлення померлого або особи, яка зобов`язалася поховати померлого, на проведення комплексу заходів та обрядових дій, визначених ч. 1 ст. 2 цього Закону, та облаштування і утримання місця поховання.

Відповідно до ст. 91 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», у разі смерті пенсіонера його сім'ї або особі, яка здійснила похорон, виплачується допомога на поховання в розмірі двомісячної пенсії.

Також з матеріалів справи встановлено, що після смерті ОСОБА_3 ОСОБА_1 було отримано державну допомогу на поховання в сумі 1898 грн., то суд визначає, що розмір компенсації витрат на його поховання має бути зменшеним на вказану суму, оскільки частина цих витрат компенсована державою.

З урахуванням викладеного відшкодуванню підлягає понесені позивачем витрати на організацію і проведення поховання в сумі 2870 грн. з відрахуванням 1898 грн. отриманої державної допомоги на поховання (2870 грн. - 1898 грн. = 972 грн.).

Відповідно до ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать, в тому числі, витрати на правову допомогу.

Згідно з положенням ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.

Положенням ЗУ «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», затверджено граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу, пов'язаних з розглядом справ. Так, граничний розмір витрат на правову допомогу не може перевищувати 40 % розміру мінімальної заробітної плати за годину роботи фахівця у галузі права.

Склад та розміри витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, тощо).

Витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору. Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений ЗУ «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах». Підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у п. 2 ч. 3 ст. 79, ст. ст. 84, 88, 89 ЦПК України. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

На виконання зазначених вимог, позивачем надано витяг з договору про правової допомоги від 20.04.2016 року (а.с. 46), квитанція № 3 від 29.03.2016 року на суму 700 грн. за підготовку позову до суду (а.с. 19), квитанція № 14 від 18.05.2016 року на суму 2000 грн. за участь в судовому засіданні адвоката (а.с. 54), розрахунок вартості проведеної роботи по наданню правової допомоги (а.с. 55).

Витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката, понесені позивачем в сумі 2700 грн., що включає витрати на підготовку та оформлення позову та участь адвоката у судових засіданнях 19.05.2016 року, 07.06.2016 року, 15.08.2016 року та 22.08.2016 року, що підтверджується журналом судових засідань, оскільки позивачем доведений у встановленому законом порядку розмір наданої їй такої допомоги, та такі вимоги ґрунтуються на законі і не перевищують граничний розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, підлягають задоволенню в повному обсязі.

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір в розмірі 551,20 грн., що підтверджено документально.

Відповідно до правил ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені нею витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 18,37 грн. (972 х 551,20 : 29170,43).

Не підлягає стягненню сума в розмірі 600,02 грн., що підтверджується квитанціями від 19.05.2016 року та від 22.08.2016 року - вартість заправки автомобіля бензином, оскільки із доданих квитанцій не вбачається, що саме позивач ОСОБА_1 понесла дані витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 58, 59, 60, 79, 84, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, ст. 1232 ЦК України, ст. ст. 2, 13 ЗУ «Про поховання та похоронну справу», ЗУ «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення витрат на утримання і поховання задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на утримання і поховання в сумі 972 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 18,37 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати за надання правової допомоги в сумі 2700 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене сторонами до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з моменту його проголошення.

СУДДЯ: