Провадження № 22-ц/779/1427/2016
Головуючий у 1 інстанції Пастернак І. А.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2016 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої Ясеновенко Л.В.,

суддів: Проскурніцького П.І., Горейко М.Д.,

секретаря Драганчук У.М.,

з участю представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за договором кредиту за апеляційною скаргою ТзОВ «Рекламне агентство «Лайм» на рішення Івано-Франківського міського суду від 22 квітня 2016 року, -

в с т а н о в и л а :

26.11.2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за договором кредиту.

Позовні вимоги мотивовані тим, що у звязку з неналежним виконанням ТзОВ «Рекламне агентство «Лайм» зобовязань по кредитному договору № 169М від 23.08.2006 року, укладеному між «ПриватБанк» (правонаступник ПАТ КБ «ПриватБанк») на суму 139124 грн. зі сплатою 20% річних на суму залишку заборгованості та кінцевим терміном повернення 15.09.2009 року, утворилась заборгованість, яка станом на 01.10.2014 року становить 134171,23 грн., з яких 28905,09 грн. заборгованість за кредитом, 54181,73 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом, 51084,41 грн. пеня.

Оскільки ТзОВ «Рекламне агентство «Лайм» не виконало взяті на себе зобовязання по договору кредиту позивач просив стягнути вищевказану заборгованість в солідарному порядку з відповідачів, які є поручителями за окремими договорами поруки від 23.08.2006 року.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 22 квітня 2016 року позов задоволено частково.

Постановлено стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 134171,23 грн. заборгованості за договором кредиту.

Стягнуто з ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» з кожного по 447,24 грн. витрат по оплаті судового збору.

У апеляційній скарзі ТзОВ «Рекламне агентство «Лайм» посилається на незаконність рішення суду.

Апелянт вказує на те, що позов про стягнення заборгованості до поручителів предявлено до суду 26.11.2014 року, тобто більш ніж через пять років з дня настання строку виконання зобовязань за договором кредиту.

При цьому судом не враховано того, що відповідно до ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Апелянт також зазначає, що у п.24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» розяснено, що сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитором або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Таким чином, за відсутності у договорі поруки умови щодо строку його дії банк вправі був предявити вимогу до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання.

Крім того, в частині відмови в задоволенні позову до ОСОБА_3 суд посилався на рішення Івано-Франківського міського суду від 17.03.2015 року, яким визнано договір поруки від 23.08.2006 року, укладений з ОСОБА_3, припиненим.

Тому, вирішуючи спір відносно інших поручителів, суд повинен був врахувати, що підстави припинення поруки відповідачів є аналогічними.

Не враховано судом і того, що законодавством не передбачено солідарної відповідальності поручителів, якщо укладено декілька договорів поруки між різними поручителями та кредитором.

Апелянт також посилається на порушення норм процесуального права, оскільки суд не залучив його до участі у справі, а отже вирішив спір без участі боржника.

Просив рішення скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Представник ТзОВ «Рекламне агентство «Лайм» апеляційну скаргу підтримав з мотивів, наведених у ній.

Представник ПАТ КБ «ПриватБанк» апеляційну скаргу не визнала.

Представник ОСОБА_3 просив скасувати рішення суду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до ч.1 ст.554 ЦК у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя, а направлена поручителям 09.09.2014 року письмова вимога про погашення заборгованості за договором кредиту залишена відповідачами без реагування.

Однак, з таким висновком суду погодитись не можна.

З матеріалів справи вбачається, що 23.08.2006 року між «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», та ТзОВ «Рекламне агентство «Лайм» було укладено договір кредиту № 169М на суму 139124 грн. зі сплатою 20% річних на суму залишку заборгованості та кінцевим терміном повернення 15.09.2009 року.

Встановлено, що ТзОВ «Рекламне агентство «Лайм» належним чином не виконувало взяті на себе зобовязання по договору кредиту, в результаті чого утворилась заборгованість, яка станом на 01.10.2014 року становила 134171,23 грн., з яких 28905,09 грн. заборгованість за кредитом, 54181,73 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом, 51084,41 грн. пеня.

Для забезпечення виконання кредитних зобовязань ТзОВ «Рекламне агентство «Лайм» 23.08.2006 року між «ПриватБанк» та ОСОБА_4, між «ПриватБанк» та ОСОБА_2, між «ПриватБанк» та ОСОБА_3 та між «ПриватБанк» та ОСОБА_5 були укладені окремі договори поруки, згідно п.11 якого договір діє до повного виконання зобовязань за кредитним договором.

Встановлено, що рішенням Івано-Франківського міського суду від 17.03.2015 року визнано припиненим договір поруки №169 М, укладений між ЗАТ «ПриватБанк» та ОСОБА_3

Відповідно до ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

У п.24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» дано розяснення про те, що сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитором або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Таким чином, за відсутності у договорі поруки умови щодо строку його дії банк вправі був предявити вимогу до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання.

Враховуючи те, що строк виконання основного зобовязання закінчився 15.09.2009 року, а з позовом до суду до поручителів кредитор звернувся 26.11.2014 року, тобто через більш як шість місяців із дня настання строку виконання основного зобовязання, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про обґрунтованість заявлених вимог до поручителів.

При таких обставинах справи рішення Івано-Франківського міського суду від 22 квітня 2016 року в частині задоволення позовних вимог до ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.309 ЦПК України однією з підстав для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ТзОВ «Рекламне агентство «Лайм» задовольнити частково.

Рішення Івано-Франківського міського суду від 22 квітня 2016 року в частині позовних вимог до ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

У задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за договором кредиту відмовити.

В решті рішення суду залишити без зміни.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча Л.В. Ясеновенко

Судді: П.І. Проскурніцький

ОСОБА_6