УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О.П.,

суддів: Гончара В.П., Дербенцевої Т.П., Остапчука Д.О., Савченко В.О.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до державного нотаріуса Другої одеської державної нотаріальної контори МасловоїМарії Вячеславівни, комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради про зобов'язання видати свідоцтво про право на спадщину, скасувати технічний паспорт на квартиру, видати новий технічний паспорт на квартиру, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 17 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 18 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом.

Зазначав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла його баба ОСОБА_3 Після її смерті відкрилась спадщина на квартиру АДРЕСА_2.

Під час оформлення спадщини нотаріус Другої одеської державної нотаріальної контори Маслова М.В. зобов'язала позивача виготовити технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_2.

10 жовтня 2011 року комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації» виготовило технічний паспорт на указану квартиру, у якому зазначено загальну площу квартири - 55,6 кв. м та не враховано підсобне приміщення підвалу площею 26,7 кв. м, що не відповідає технічному паспорту на квартиру від 13 вересня 2005 року.

На підставі технічного паспорта від 10 жовтня 2011 року державний нотаріус Другої одеської державної нотаріальної контори Маслова М.В. видала свідоцтво про право на спадщину за законом, у якому вказала спадковим майном спірну квартиру загальною площею 55,6 кв. м, внаслідок чого до спадкового майна не включено частину площі квартири - підсобне приміщення площею 26,7 кв. м.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 17 квітня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 18 червня 2015 року, у позові ОСОБА_1 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що згідно із свідоцтвом про право власності на житло від 24 жовтня 2006 року, виданим управлінням житлово-комунального господарства та паливно-енергетичного комплексу Одеської міської ради на підставі розпорядження № 196853, квартира АДРЕСА_1, площею 55,6 кв. м належала на праві власності ОСОБА_3

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 померла.

Після її смерті відкрилась спадщина на квартиру АДРЕСА_1, площею 55,6 кв. м.

Згідно із свідоцтвом про право на спадщину за законом від 01 листопада 2011 року ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті своєї баби ОСОБА_3

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що у свідоцтві про право на спадщину за законом державним нотаріусом невірно зазначено площу квартири АДРЕСА_1, яку він успадкував після смерті своєї баби ОСОБА_3

Так, згідно із технічним паспортом на квартиру АДРЕСА_1 від 13 вересня 2005 року комунальним підприємством «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості» площа квартири становила 81,7 кв. м.

Однак відповідно до технічних паспортів на квартиру АДРЕСА_1, виданих 28 вересня 2006 року та 10 жовтня 2011 року, загальна площа квартири становить 55,6 кв. м.

Згідно із ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Згідно із випискою із рішення виконавчого комітету Жовтневої районної ради народних депутатів від 21 березня 1996 року № 141 ОСОБА_3 дозволено використовувати підвальне приміщення площею 28,63 кв. м, розташоване під квартирою АДРЕСА_1 як підсобне та зобов'язано директора ремонтно-експлуатаційного підприємства № 5 внести відповідні зміни до особового рахунку та поверхового плану квартири.

З зазначеного рішення вбачається, що ОСОБА_3 надано дозвіл на користування спірним підвальним приміщенням площею 28,63 кв. м, однак у власність дане приміщення їй не передавалось.

Відмовляючи у позові, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, правильно визначив характер спірних правовідносин та норму права, яка підлягала застосуванню, обґрунтовано виходив із того, що у свідоцтві про право власності на житло, виданому на ім'я ОСОБА_3, загальна площа спірної квартириАДРЕСА_1 становить 55,6 кв. м., дане свідоцтво за життя останньої нею не оспорювалось та недійсним у встановленому законом не визнавалось; на підставі рішення виконавчого комітету Жовтневої районної ради народних депутатів підвальне приміщення площею 28,63 кв. м передано ОСОБА_3 у користування як підсобне, остання не набула за життя права власності на нього, воно не входить до складу спадкового майна, а тому державний нотаріус правомірно відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на підвальне приміщення.

Наведені у касаційній скарзі доводи висновків суду апеляційної інстанції не спростовують, оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 17 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 18 червня 2015 року, залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.П. Касьян

Судді: В.П. Гончар

Т.П.Дербенцева

Д.О.Остапчук

В.О.Савченко