Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.07.2016 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Голубкової М.А.,

за участю секретаря Євтушенко Т.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа пята державна нотаріальна контора м. Запоріжжя про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вище вказаним позовом, посилаючись на наступне: відповідно договору на забудову від 09.07.1946 року за батьком позивача ОСОБА_3 була закріплена земельна ділянка за адресою: м. Запоріжжя, вул. Паризької Комуни, буд. 26, де було збудовано будинок.

В 1990 році ОСОБА_3 помер. Відповідно до ст. 529 ЦК України на час його смерті єдиними спадкоємцями першої черги являються: позивач ОСОБА_1 та його сестра (відповідач) ОСОБА_2.

20.07.1985 р. ОСОБА_3 склав заповіт на імя позивача, і все майно заповів йому.

На час смерті ОСОБА_3 позивач постійно проживав разом з ним за вищевказаною адресою, доглядав за ним, оскільки в силу його віку та стану здоровя він потребував сторонньої допомоги та догляду, вів спільне з ним господарство та поховав його.

Після смерті ОСОБА_3 позивач прийняв все йому належне майно в оперативне управління та володіння. В зазначеному будинку, разом із своєю родиною, позивач проживає до теперішнього часу, разом проводять поточний та капітальний ремонт будинку, сплачують комунальні послуги земельний податок.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець який постійно проживає із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, як що у строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, він не заявив відмову від неї.

Відповідачка ОСОБА_2 на момент смерті батька ОСОБА_3, мешкала за адресою: м. Запоріжжя, вул. Паризької Комуни, буд. 26 у м. Запоріжжі, та не проживала разом із батьком, але заявляє своє право на спадщину після його смерті.

Позивач у встановлений законом порядок звернувся до пятої державної нотаріальної контори м. Запоріжжя з заявою про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3. На теперішній час позивач вирішив оформити право власності у порядку спадкування за заповітом, але у звязку з тим. що відповідачка утримує у себе правовстановлюючі документи на будинок, та не дає можливості позивачу оформлення права власності у порядку спадкування за заповітом в нотаріальному порядку. Зазначені обставини змушують позивача звернутись до суду з вищевказаним позовом.

Позивач просить суд:

Визнати, ОСОБА_1, таким , що прийняв спадщину після смерті батька ОСОБА_3, який помер 08.08.1990 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на будинок № 26 по вул. Паризької Комуни в м. Запоріжжі, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, померлого 08.08.1990 року.

Представник позивач надав суду заяву, якою просив суд розглядати справу у його відсутності, на позовних вимогах наполягав.

Відповідач надав суду заяву, якою просив суд розглядати справу у її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечувала.

Державний нотаріус П?ятої Запорізької державної нотаріальної контори просила суд розглядати справу у її відсутності.

Пята державна нотаріальна контора м. Запоріжжя надали лист в якому просить суд розглядати справу у її відсутності.

Суд, вивчивши заяви учасників справи, вивчивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав: відповідно договору на забудову від 09.07.1946 року (а.с.7,8) за батьком позивача ОСОБА_3 була закріплена земельна ділянка за адресою: м. Запоріжжя, вул. Паризької Комуни, буд. 26, де було збудовано будинок.

В 1990 році ОСОБА_3 помер (а.с. 9). Відповідно до ст. 529 ЦК України на час його смерті єдиними спадкоємцями першої черги являються: позивач ОСОБА_1 та його сестра (відповідач) ОСОБА_2.

20.07.1985 р. ОСОБА_3 склав заповіт на імя позивача, і все майно заповів йому (а.с. 10,11).

На час смерті ОСОБА_3 позивач постійно проживав разом з ним за вищевказаною адресою, доглядав за ним, оскільки в силу його віку та стану здоровя він потребував сторонньої допомоги та догляду, вів спільне з ним господарство та поховав його.

Після смерті ОСОБА_3 позивач прийняв все йому належне майно в оперативне управління та володіння. В зазначеному будинку, разом із своєю родиною, позивач проживає до теперішнього часу, разом проводять поточний та капітальний ремонт будинку, сплачують комунальні послуги земельний податок.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець який постійно проживає із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, як що у строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, він не заявив відмову від неї.

Відповідачка ОСОБА_2 на момент смерті батька ОСОБА_3, мешкала за адресою: м. Запоріжжя, вул. Паризької Комуни, буд. 26 у м. Запоріжжі, та не проживала разом із батьком, але заявляє своє право на спадщину після його смерті.

Позивач у встановлений законом порядок звернувся до пятої державної нотаріальної контори м. Запоріжжя з заявою про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3. На теперішній час позивач вирішив оформити право власності у порядку спадкування за заповітом, але у звязку з тим. що відповідачка утримує у себе правовстановлюючі документи на будинок, та не дає можливості позивачу оформлення права власності у порядку спадкування за заповітом в нотаріальному порядку. Зазначені обставини змушують позивача звернутись до суду з вищевказаним позовом.

Крім того, з наданих до суду документів, копії спадкової справи № 4/20145-2011 відкритої після померлого 23.02.2011 року ОСОБА_3, наданою пятою державною нотаріальною конторою м. Запоріжжя підтверджено, що позивач встановлений законом строк для прийняття спадщини не порушив та звернувся з відповідною заявою для прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця, у тому числі, зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Прийнявши до уваги визнання позову відповідачем, відповідно до положень ч. 4 ст. 174 ЦПК України суд вважає можливим задовольнити позов в повному обсязі оскільки це не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб.

На підставі вище наведеного та керуючись ст. ст. 209, 212, 214-216, 217, 218 ЦК України, ст.ст. 1216,1218,1261 ЦК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким , що прийняв спадщину після смерті батька ОСОБА_3, який помер 08.08.1990 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на будинок № 26 по вул. Паризької Комуни в м. Запоріжжі, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, померлого 08.08.1990 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя М.А. Голубкова