АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
У Х В А Л А

23 серпня 2016 року суддя Апеляційного суду м. Києва Слюсар Т.А., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження, перевіривши в порядку апеляційного оскарження виконання вимог ст. 295 ЦПК України за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 19 липня 2016 року

в справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Національний банк України про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 19 липня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

15 серпня 2016 року через засоби поштового зв'язку представником ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу.

Між тим, справа підлягає поверненню до суду першої інстанції для належного оформлення, враховуючи таке.

Згідно п.п. 6 п.1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання апеляційної скарги на рішення суду необхідно сплатити 110% ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Встановлено, що ОСОБА_2 під час подачі позову судовий збір не сплачено, з посиланням на ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Нормативно-правовим актом, який регулює порядок справляння судового збору, є Закон України «Про судовий збір», а тому правові приписи, закріплені в наведеному Законі, застосовуються при обчисленні судового збору, його сплаті, а також звільнення осіб від сплати судового збору у випадках, передбачених ст. 5 цього Закону.

За змістом змін до ст. 5 Закону України «Про судовий збір» убачається, що з 01 вересня 2015 року споживачі за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав не відносяться до суб'єктів, які звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи.

За таких обставин, виходячи з того, що Законом України «Про судовий збір», після внесених змін, що набрали чинності з 01 вересня 2015 року, не передбачено звільнення споживачів від сплати судового збору, а при розбіжності між загальним і спеціальним нормативно-правовим актом, перевага надається спеціальному, якщо він не скасований виданим пізніше загальним актом, а спеціальним законом, який визначає підстави для звільнення від сплати судового збору та пільги щодо його сплати є Закон України «Про судовий збір», то саме цей Закон підлягає застосуванню.

Крім того, ч. 2 ст. 5 ЦК України врегульовано питання щодо застосування цивільної відповідальності особи, а не цивільно-процесуальних обов'язків сторін при їх зверненні до суду.

Разом з тим, під час ухвалення по справі рішення судом першої інстанції не вирішено питання розподілу судових витрат, передбачене п.6 ч.1 ст. 214 ЦПК України.

Зазначена обставина перешкоджає суду апеляційної інстанції вирішити питання про прийняття апеляційної скарги до розгляду.

Відповідно до ч. 7 ст. 297 ЦПК України при надходженні неналежно оформленої справи, з нерозглянутими зауваженнями на правильність і повноту фіксування судового процесу технічними засобами або з нерозглянутими письмовими зауваженнями щодо повноти чи неправильності протоколу судового засідання, або без вирішення питання про ухвалення додаткового рішення суддя-доповідач повертає справу до суду першої інстанції, про що постановляє ухвалу із зазначенням строку, протягом якого суд першої інстанції має усунути недоліки.

З огляду на викладене та керуючись ч. 7 ст. 297 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И Л А :

Цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Національний банк України про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії повернути до Голосіївського районного суду м. Києва для дооформлення, надавши строк до 23 вересня 2016 року.

Суддя:

Справа № 752/9864/16-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/12234/2016

Головуючий у суді першої інстанції: Антонова Н.В.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Слюсар Т.А.