АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-1636/08 Номер провадження 22-ц/786/2476/16Головуючий у 1-й інстанції Савічев В.О. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Панченка О.О.,

Суддів: Пікуля В.П., Обідіної О.І.,

При секретарі: Зеленській О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Автозаводського відділу державної виконавчої служби м. Кременчука Головного територіального управління юстиції у Полтавської області

на ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 01 серпня 2016 року

по справі за скаргою ОСОБА_2 на рішення або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення у цивільній справі в порядку статті 383 Цивільного процесуального кодексу України, -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2 звернувся в суд зі вказаною скаргою, посилаючись на те, що в провадженні Автозаводського відділу державної виконавчої служби по місту Кременчук Кременчуцького міськрайонного управління юстиції перебувало на виконанні зведене виконавче провадження №46656215 про стягнення з ОСОБА_2 на користь фізичних і юридичних осіб заборгованості в сумі 324 480,01 грн. 16 жовтня 2015 року старшим державним виконавцем Автозаводського відділу державної виконавчої служби Кременчуцького міськрайонного управління юстиції ОСОБА_3 до Автозаводського районного суду м. Кременчука направлено Подання про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи за межі України за №57622 від 15.10.2015 року. Вказував, що при підготовці, погодженні до суду Подання державним виконавцем не були враховані вимоги діючого законодавства України, вимоги Інструкції з організації примусового виконання рішень та документи, які мають суттєве значення для вирішення даного спору.

Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 01 серпня 2016 року скаргу задоволено.

Визнано незаконними дії старшого державного виконавця Автозаводського відділу державної виконавчої служби міста Кременчук Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_3 стосовно подання про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи ОСОБА_2 за межі України за №57622 від 15.10.2015 року.

Зобов'язано старшого державного виконавця Автозаводського відділу державної виконавчої служби міста Кременчук Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_3:

-скасувати неправомірне подання про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи ОСОБА_2 за межі України за №57622 від 15.10.2015 року;

-скасувати (зняти) тимчасове обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, за межі України;

-направити відповідне повідомлення про скасування (зняття) тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, за межі України, для виконання до Державної прикордонної служби України 01034, Україна, м. Київ, вул. Володимирська, 26.

З даною ухвалою не погодився Автозаводський відділ державної виконавчої служби м. Кременчука Головного територіального управління юстиції у Полтавської області та подав на неї апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову, якою в задоволенні скарги ОСОБА_2 відмовити.

Апелянт вважає вказану ухвалу суду першої інстанції невмотивованою, безпідставною, необґрунтованою та такою, що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали судді місцевого суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенні було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, в провадженні Автозаводського відділу державної виконавчої служби по місту Кременчук Кременчуцького міськрайонного управління юстиції перебувало на виконанні зведене виконавче провадження №46656215 про стягнення з ОСОБА_2 на користь фізичних і юридичних осіб заборгованості в сумі 324 480,01 грн.

До складу зведеного виконавчого провадження входило:

виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-1636/08, виданого 20.05.2008 року Автозаводським районним судом м. Кременчука про стягнення боргу з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 у розмірі 230 730,00 грн.

виконавче провадження з примусового виконання Постанови №ПС2 141257 від 31.03.2015 року ВДАІ про стягнення боргу з ОСОБА_2 на користь держави у розмірі 1 020,00 грн.

виконавче провадження з примусового виконання Постанови №ПС 828798 від 01.09.2014 року ВДАІ про стягнення боргу з ОСОБА_2 на користь держави у розмірі 510,00 грн.

виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №524/763/14-ц виданого 25.11.2014 року Автозаводським районним судом м. Кременчука про стягнення боргу з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Приват Банк» у розмірі 92 220,01 грн.

З метою забезпечення виконання вище наведених виконавчих документів старшим державним виконавцем Автозаводського відділу державної виконавчої служби Кременчуцького міськрайонного управління юстиції ОСОБА_3 16 жовтня 2015 року до Автозаводського районного суду м. Кременчука направлено Подання про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи за межі України за №57622 від 15.10.2015 року.

Задовольняючи скаргу ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з її обґрунтованості та доведеності.

Проте, колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 18 частини 3 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звергатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням.

Згідно пункту 12.1. Інструкції з організації примусового виконання рішень у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, державний виконавець може звернутись з поданням до суду за місцезнаходженням органу ДВС щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Пунктом 5 частини 1 статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України» встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням - до виконання зобовязань.

Відповідно до статті 377-1 Цивільного процесуального кодексу України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 28.10.2015 у справі № 2-1636/08 зазначене вище подання державного виконавця задоволено та обмежено ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України.

Також матеріалами справи підтверджується, що державним виконавцем було здійснено ряд необхідних заходів, передбачених цим Законом, які спрямовані на примусове виконання рішень суду.

Подання державного виконавця погоджене з начальником відділу, про що свідчить його підпис та відтиск штемпелю відділу на останній сторінці подання.

Таким чином, колегія суддів не вбачає порушень державним виконавцем порядку підготовки та погодження подання, оскільки всі дії державного виконавця узгоджуються із ЗУ «Про виконавче провадження».

Також, Законом України «Про виконавче провадження» не передбачені будь-які обставини, повязані з сімейним та майновим станом боржника, які повинні враховуватися державним виконавцем при прийнятті рішення про звернення до суду з поданням про обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

Тому твердження скаржника про необхідність врахування державним виконавцем його статусу батька багатодітної родини є безпідставними. Скаржник має право звернутися до суду із заявою про розстрочку або відстрочку виконання рішень суду, якщо він вважає, що для цього існують обґрунтовані підстави.

Посилання ОСОБА_2 можуть слугувати запереченнями на подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду, а не скаргою на подання, оскільки звернення до суду з подібним поданням є правом держвиконавця, а чинним процесуальним законодавством, зокрема ст. 383 ЦПК України, взагалі не передбачено звернення до суду із скаргою на таке подання.

Окрім того, подібне подання не є кінцевою процесуальною дією, яка вирішує питання по суті, а тому не порушує прав особи, якої воно стосується.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права, а тому, підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_2 на рішення або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення у цивільній справі в порядку статті 383 Цивільного процесуального кодексу України.

Разом з тим, згідно ст. 388 ЦПК України судові витрати, пов'язані з розглядом скарги, поданої на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено ухвалу про відмову в задоволенні його скарги, або на відділ державної виконавчої служби, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

У відповідності до вимог п.п 9 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду; заяви про приєднання до апеляційної чи касаційної скарги на ухвалу суду юридичною особою чи фізичною особою підприємцем сплачується судовий збір 0,1 розміру мінімальної заробітної плати.

Оскільки апеляційна скарга підлягає задоволенню, судовий збір в сумі 1378,00 грн. за розгляд справи в суді апеляційної інстанції, підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь держави.Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 312, ст.ст. 313, 314, 315 ЦПК України, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Автозаводського відділу державної виконавчої служби м. Кременчука Головного територіального управління юстиції у Полтавської області - задовольнити.

Ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 01 серпня 2016 року скасувати.

Постановити нову ухвалу.

У задоволенні скарги ОСОБА_2 на рішення або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення у цивільній справі в порядку статті 383 Цивільного процесуального кодексу України відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір за розгляд справи в апеляційному суді у розмірі 1378 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржене протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя: /підпис/ ОСОБА_1

Судді: /підпис/ ОСОБА_5 /підпис/ ОСОБА_6

КОПІЯ

ВІРНО: суддя Апеляційного суду

Потлавської області _____________ ОСОБА_1