Єдиний унікальний номер №243/3817/16-ц
Номер провадження №2/243/2071/2016
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

31 травня 2016 року Словянський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Носовської Л.О.

при секретареві Воліковій О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Словянська цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

10.05.2016 року позивач ПАТ «Укрсоцбанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, обґрунтувавши свої вимоги тим, що відповідно до укладеного між позивачем та ОСОБА_3 кредитного договору № 200АІ1 від 10.07.2013 року ОСОБА_3 отримала кредит у розмірі 179991,00 грн. з відсотковою ставкою за користування кредитними коштами 15,8% річних на перший річний період користування кредитом, тобто до 01.07.2014 року, на кожен наступний річний період користування кредитом відсоткова ставка встановлюється в порядку визначеному п.2.7 кредитного договору. Проте відповідач належним чином не виконувала зобовязання за кредитним договором, в наслідок чого утворилась заборгованість станом на 09.11.2015 року у сумі 189368,56 грн., що складається з заборгованості за кредитом в розмірі 135159,74 грн., заборгованості за відсотками у розмірі 34532,46 грн., пені за несвоєчасне повернення кредиту у розмірі 2004,50 грн., пені за несвоєчасне повернення відсотків в розмірі 10124,87 грн., інфляційних витрат за кредитом в розмірі 294,53 грн., інфляційних витрат за відсотками в розмірі 7252,46 грн. В забезпечення виконання зобовязань за договором № 200АІ1 від 10.07.2013 року між позивачем та ОСОБА_2 було укладено договір поруки. У звязку з чим позивач просить стягнути з відповідачів суму заборгованості за кредитом в розмірі 189368,56 грн. та судові витрати по справі.

В судове засідання представник позивача не зявився, про час, дату і місце судового засідання був повідомлений належним чином, надав суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, зазначив, що наполягає на задоволенні позовних вимог, не заперечує проти винесення заочного рішення.

Відповідачі, ОСОБА_3, ОСОБА_2, в судове засідання не зявилися, про час, дату і місце судового засідання були повідомлені належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Дослідивши надані позивачем документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з доданих до справи документів, між позивачем та відповідачем ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № 200АІ1 від 10.07.2013 року, відповідно до якого ОСОБА_3 отримала кредит у розмірі 179991,00 грн. з відсотковою ставкою за користування кредитними коштами 15,8% річних на перший річний період користування кредитом, тобто до 01.07.2014 року, на кожен наступний річний період користування кредитом відсоткова ставка встановлюється в порядку визначеному п.2.7 кредитного договору.

Згідно положень ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконала.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає з суті кредитного договору.

Відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти і такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

На підставі ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.

У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідачем, згідно розрахунку заборгованість за договором № 200АІ1 від 10.07.2013 року станом на 09.11.2015 року встановлена в розмірі 189368,56 грн., що складається з заборгованості за кредитом в розмірі 135159,74 грн., заборгованості за відсотками у розмірі 34532,46 грн., пені за несвоєчасне повернення кредиту у розмірі 2004,50 грн., пені за несвоєчасне повернення відсотків в розмірі 10124,87 грн., інфляційних витрат за кредитом в розмірі 294,53 грн., інфляційних витрат за відсотками в розмірі 7252,46 грн.

В забезпечення виконання зобовязань за договором № 200АІ1 від 10.07.2013 року між позивачем та ОСОБА_2 було укладено договір поруки №200АІ1-ПОР від 10.07.2013 року.

Відповідно до вимог ст.ст.610, 554 ЦК України, боржник та поручитель несуть відповідальність як солідарні боржники.

Відповідно до п.3.1.2 договору поруки поручитель зобовязаний протягом 30 календарних днів від дати отримання повідомлення кредитора про невиконання позичальником забезпеченого порукою зобовязання виконати відповідне зобовязання шляхом перерахування непогашеної суми кредиту, несплаченої суми процентів та/або комісій на внутрішньобанківські рахунки, а також суми штрафних санкцій (пені, штрафу) на рахунок, вказаний в повідомленні кредитора.

Вимога, що була предявлена до поручителя щодо виконання забезпеченого зобовязання, залишена без задоволення.

Згідно ст. 2 Закону України № 1669-VІІ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 року на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку де проводилась антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

На виконання цього Закону 30 жовтня 2014 року Кабінет Міністрів України прийняв Розпорядження №1053-р, яким було затверджено Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, до яких було віднесено і м. Горлівка Донецької області.

Проте, 05 листопада 2014 року Кабінет Міністрів України прийняв Розпорядження №1079-р про зупинення дії Розпорядження від 30 жовтня 2014 року № 1053-р, яке в подальшому постановою окружного адміністративного суду м. Києва від 09 лютого 2015 року було визнано нечинним (справа № 826/18330/14).

Відповідно до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року №1275-р, яким визнано такими, що втратили чинність розпорядження №1053-р від 30.10.2014 року та №1079-р від 05.11.2014 року, м. Горлівка Донецької області відноситься до населеного пункту, на території якого здійснювалася антитерористична операція.

Крім того, згідно зі ст. 1 Закону України «Про боротьбу із тероризмом» район проведення антитерористичної операції - це визначені керівництвом антитерористичної операції ділянки місцевості або акваторії, транспортні засоби, будівлі, споруди, приміщення та території чи акваторії, що прилягають до них і в межах яких проводиться зазначена операція.

Згідно з наказом керівника Антитерористичного центру при СБУ від 07 жовтня 2014 року №33/6/а «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення» районами проведення АТО визначені всі населені пункти Донецької та Луганської області (без виключень).

Національний банк України своїми листами від 13 жовтня 2014 року № 47-411/58939 та від 05 листопада 2014 року № 18-112/64483 наголошував банкам України про неухильне дотримання вимог Закону України № 1669-VІІ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року щодо ненарахування пені та штрафів за договорами кредиту під час антитерористичної операції.

Як проголошено в ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи.

Згідно ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Як вбачається зі справи, позивач просив стягнути з відповідачів пеню за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків, що нарахована, зокрема, у період дії ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції".

Згідно матеріалів справи, відповідачі зареєстровані та постійно проживають за адресою в ІНФОРМАЦІЯ_1.

Отже, враховуючи те, що відповідачі є громадянами України, які зареєстровані та постійно проживають в населеному пункті, де проводилась антитерористична операція, на підставі ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», штрафні санкції за укладеним ним кредитним договором за період з 14.04.2015 року по 13.10.2015 року / період нарахування пені за несвоєчасне погашення кредиту/ та за період з 08.11.2014 року по 25.09.2015 року /період нарахування пені за несвоєчасне погашення відсотків/ нараховувати заборонено, а тому позов банку в частині стягнення пені за несвоєчасне повернення кредиту у розмірі 2004,50 грн., пені за несвоєчасне повернення відсотків в розмірі 10124,87 грн. за вказаний період є необґрунтованим та в цій частині позову слід відмовити.

За встановлених обставин сума заборгованості, яка підлягає стягненню, склала 177239,19 грн., із яких: заборгованість за кредитом 135159,74 грн., заборгованість за відсотками 34532,46 грн., інфляційні витрати за кредитом 294,53 грн., інфляційні витрати за відсотками 7252,46 грн.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню.

Крім того, у відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

У відповідності до ст.ст. 79, 88 ЦПК України та враховуючи часткове задоволення позову суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача судовий збір у розмірі 3262,30 грн. /з розрахунку: 189368,56 грн. - 100%, 177239,19 грн. х, де х = 94%; /2840,53+630/ грн. - 100%, 94% - х, де х 3262,30 грн./.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 526, 527, 530, 1048, 1049, 1050 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН: НОМЕР_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН: НОМЕР_2, які зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, на користь публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (03150, м. Київ, вул. Ковпака, буд. 29, ) суму заборгованості за кредитним договором № 200АІ1 від 10.07.2013 року станом на 09.11.2015 року, а саме:

-заборгованість за кредитом в розмірі 135159 (сто тридцять пять тисяч сто пятдесят девять) грн. 74 коп.;

-заборгованість за відсотками в розмірі 34532 (тридцять чотири тисячі пятсот тридцять дві) грн. 46 коп.;

-інфляційні витрати за кредитом в розмірі 294 (двісті девяносто чотири) грн. 53 коп.,

-інфляційні витрати за відсотками в розмірі 7252 (сім тисяч двісті пятдесят дві) грн. 46 коп.,

а разом в сумі 177239 (сто сімдесят сім тисяч двісті тридцять девять) грн. 19 коп.

Стягнути в частковому порядку з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН: НОМЕР_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН: НОМЕР_2, які зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, на користь публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (03150, м. Київ, вул. Ковпака, буд. 29, ) суму судових витрат в розмірі 3262,30 грн. по 1631 (одна тисяча шістсот тридцять одна) грн. 15 коп. з кожного.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивачем рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Донецької області через Словянський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти дні з дня отримання копії цього рішення

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи Апеляційним судом.

Суддя Л.О. Носовська