Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.08.16 р. м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області в складі:

головуючої судді Фастовця В.М.,

при секретарі судового засідання Гавриленко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобовязання до повернення грошових коштів, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулась до суду з вищеназваним позовом, в якому просила суд зобовязати відповідачку повернути їй грошові кошти у сумі 7000 грн.. Позов мотивувала тим, що між нею та відповідачкою був укладений договір зберігання грошових коштів.

Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Суду пояснила, що періодично забуває куди клади свої гроші. Наприкінці 2015 р. ці гроші в неї забрала відповідачка, що є її рідною сестрою, і їх третя сестра. Позивачка не хотіла цього, тому зверталася до дільничного інспектора, на вимогу якого відповідачка десь у лютому-березні 2016 р. принесла позивачці розписку. Гроші їй потрібні на поточні витрати сплату комунальних послуг, ліки тощо. Спеціально на поховання вона їх не збирала.

Відповідачка в судовому засіданні позов не визнала. Суду пояснила, що у листопаді 2015 р. напередодні поминання їх з позивачкою брата вона і третя їх сестра приходили до позивачки. Та якраз вкотре шукала, де сховала гроші. Коли вони знайшлися, третя сестра запропонувала, щоб відповідачка взяла їх з метою витрати на поховання позивачки і щоб та їх не втратила або не дала у позику і не забула кому. Розписку писала десь на місяць пізніше. Гроші віддасть, але спочатку хоче вирішити з позивачкою декілька сімейних питань у т.ч. з приводу взаємних боргів. Судом досліджено наступні докази: копія розписки.

Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню.

Згідно ст.901, 904 ч.1 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання.

За договором про безоплатне надання послуг замовник зобов'язаний відшкодувати виконавцеві усі фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

У судовому засіданні встановлено, що 20 грудня 2015 р. позивачка уклала з відповідачкою усний договір про надання послуги, згідно якого відповідачка зобовязалася здійснити поховання позивачки за рахунок останньої, для чого позивачка передала відповідачці грошові кошти у сумі 7000 грн..

Вирішуючи питання стосовно визначення правовідносин, що склалися між сторонами, суд виходить з того, що пояснення сторін суперечать один одному, єдиним обєктивним доказом у справі є розписка, яка підтверджує мету передачі грошових коштів та їх призначення покриття витрат на поховання позивачки, при цьому повернення грошових коштів є неможливим у звязку зі смертю їх власника та витратою.

У той же час згідно зі ст.936 ч.1 ЦК України за договором зберігання його метою є зберігання речі з обовязковим поверненням поклажедавцю.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що вимоги позивачки є необґрунтованими, оскільки підставою позову вказано порушення відповідачкою договору зберігання, який сторонами не укладався. Підстава позову позивачкою змінена не була.

Тому у задоволенні позовних вимог повинно бути відмовлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.10, 11, 212-215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобовязання до повернення грошових коштів відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Луганської області шляхом подання до Лисичанського міського суду апеляційної скарги у 10-тиденний строк з моменту його проголошення.

Суддя: