У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2016 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ДемяносовМ.В., розглянувши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада» на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 17 листопада 2015 року та рішення апеляційного суду м. Києва від 29 лютого 2016 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада» до ОСОБА_2, третя особа - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «13-й квартал», про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги,

в с т а н о в и в:

У травні 2015 року Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада» звернулося до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідач є власником квартири АДРЕСА_1. Позивач є житлово-організацією, яка обслуговує вказаний будинок. 25 лютого 2002 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про участь у витратах на утримання прибудинкової території, проте відповідач не виконує свої зобов'язання щодо внесення плати не пізніше 1-го числа місяця, що настає за розрахунковим, внаслідок чого утворився борг. Позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за надані житлово-комунальні послуги, яка станом на 21 квітня 2015 року становить 662 грн 52 коп., інфляційні - 503 грн 48 коп., 3 % річних - 1 542 грн 55 коп. та судові витрати.

Заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 17 листопада 2015 року у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада» відмовлено.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 29 лютого 2016 року заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 17 листопада 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада» заборгованість за надані житлово-комунальні послуги у розмірі 47 грн 10 коп.

У решті позову відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю «Рада» просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та 3 відсотки річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов обґрунтовано висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача заборгованості в період з січня по квітень 2015 року внаслідок припинення між сторонами договірних відносин.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про часткове задоволення позовних вимог, апеляційний суд на підставі доказів, наданих сторонами й належним чином оцінених судом (ст. 212 ЦПК України), виходив із того, що у відповідача перед позивачем існує заборгованість за період грудень-листопад 2014 року, що надавалася ТОВ «Рада», а саме: «Вивезення побутових відходів (збирання, зберігання, перевезений, перероблення, утилізація, знешкодження та захоронення)», яка у вказаний період OCББ «13-й квартал» не надавалася.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Доводи скарги висновки судів не спростовують та не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, крім того, зводяться до оцінки доказів, їх належності та допустимості, проте, в силу ст. 335 ЦПК України, суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Рада» у відкритті касаційного провадження на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 17 листопада 2015 року та рішення апеляційного суду м. Києва від 29 лютого 2016 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада» до ОСОБА_2, третя особа - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «13-й квартал», про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ М.В.Демяносов