Справа № 363/903/16-ц Головуючий у І інстанції Войнаренко Л. Ф.
Провадження № 22-ц/780/4556/16 Доповідач у 2 інстанції Сушко Л. П.
Категорія 23 01.09.2016
УХВАЛА

Іменем України

01 вересня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді: Сушко Л.П.,

суддів: Ігнатченко Н.В.,Лащенка В.Д.,

при секретарі: Волинець Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Київобленерго» на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 03 червня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Київобленерго» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2016 року позивач ПАТ «Київобленерго» звернувся до суду з вищезазначеним позовом обґрунтовуючи його тим, що відповідно до договору про користування електричною енергією ПАТ «Київобленерго» постачає ОСОБА_2 електричну енергію. Порушуючи свої зобов'язання згідно правил, відповідач проводив оплату нерегулярно і не в повному обсязі, в результаті чого, наразі перед позивачем виникла заборгованість за спожиту електричну енергію в розмірі 15485,30 грн., яку просить стягнути з відповідача.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 03 червня 2016 року в задоволені позову ПАТ «Київобленерго» відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ПАТ «Київобленерго» просить скасувати рішення та ухвалити нове по суті позовних вимог, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вважає, що питання стосовно правонаступництва відповідно до ст. 130 ЦПК України повинно вирішуватися на попередньому судовому засіданні. Крім того вважає, що суд дійшов помилкового висновку, що розрахунок заборгованості нічим не підтверджений.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що позовні вимоги є необґрунтованими, оскільки заборгованість за електроенергію виникла в 2015році, власником будинку з жовтня 2013року є ОСОБА_3, отже суду не надано доказів з боку позивача про порушення договірних зобов'язань, які виникли між позивачем та відповідачкою та про те, що заборгованість за спожиту електроенергію виникла з її вини.

Такі висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ч.1 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Відповідно до п.30 договору №200909814 від 21.02.2013року дію договору може бути припинено достроково у разі зміни Споживачем місця проживання та остаточного припинення користування електричною електроенергією.

Відповідно до договору №200909814 про користування електричною енергією(а.с.5-6), договір укладався між ПАТ «АЕС Київобленерго» та ОСОБА_2 21 лютого 2013 року щодо постачання електроенергії по будинку АДРЕСА_1.

ПАТ «Київобленерго» є правонаступником ПАТ «АЕС Київобленерго» що підтверджується копією статуту.

З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що власником АДРЕСА_1 є ОСОБА_3 згідно договору купівлі-продажу від 29.10.2013року.

Відповідно до розрахунку заборгованості (а.с.7) встановлено, що заборгованість по сплаті за спожиту електроенергію виникла в травні 2015 року, коли власником будинку вже не була відповідачка ОСОБА_2, а був власником ОСОБА_3, якого позивач не зазначив відповідачем у справі.

Встановлено, що відповідач відповідно до п.30 договору №200909814 від 21.02.2013року у зв'язку з укладанням договору купівлі-продажу будинку, остаточного припинила користування електричною електроенергією за адресою буд. АДРЕСА_1 з часу укладання договору - 29.10.2013року.

З урахуванням наведеного, колегія суддів, вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог про, оскільки заборгованість за електроенергію виникла в 2015році, власником будинку з жовтня 2013року є ОСОБА_3, отже суду не надано доказів з боку позивача про порушення договірних зобов'язань, які виникли між позивачем та відповідачкою та про те, що заборгованість за спожиту електроенергію виникла з її вини.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивач є правонаступником ПАТ «АЕС Київобленерго» були досліджені в судовому засіданні та знайшли своє підтвердження. Разом з цим зазначені доводи не спростовують інших висновків суду, щодо фактичного припинення зобов'язання за договором між позивачем та відповідачем.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції викладених в рішенні не спростовують.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасовано з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Київобленерго» відхилити.

Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 03 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: