Справа № 365/295/16-ц
Номер провадження: 2/365/231/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.05.2016 року смт. Згурівка

Згурівський районний суд Київської області в складі :

головуючого - судді ХИЖНОГО Р.В.

при секретарі судового засідання НОСОВОЇ О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про вирішення спору про право та визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В:

Представник позивачки ОСОБА_1 ОСОБА_5 звернувся до Згурівського районного суду із вищезазначеною позовною заявою, посилаючись на те, що 21 жовтня 2008 року померла двоюрідна бабуся позивачки - ОСОБА_6, спадкоємцем якої є позивачка та відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 До складу спадщини входять житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами номер 46 по вулиці Лесі Українки (до зміни назви вулиця Леніна) в селі Аркадіївка Згуріваського району Київської області, земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,25 га, кадастровий номер :01:004:0008, згідно Державного акту серії ЯА № 483429 та для ведення особистого селянського господарства площею 0,1418 га, кадастровий номер :01:004:0007, згідно Державного акту серії ЯА № 483430, земельні ділянки розташовані за вищевказаною адресою. З серпня 2005 року позивачка проживала як одна сімя з померлою ОСОБА_6 в житловому будинку по вулиці Лесі Українки, 46, в селі Аркадіївка. Після смерті ОСОБА_6 позивачка залишилась проживати в спадковому будинку, доглядала за ним, обробляла земельну ділянку. Протягом шестимісячного строку після смерті ОСОБА_6 позивачка заяву про прийняття спадщини не подавала, оскільки постійно проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини, від спадщини не відмовлялась. У 1996 році ОСОБА_6 склала заповіт, яким належний їй житловий будинок заповіла в рівних долях відповідачам ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 Відповідачі з 2003 року інтересу до життя та здоровя ОСОБА_6 не проявляли, не відвідували, жодним чином не допомагали. За життя ОСОБА_6 хотіла написати заповіт на позивачку, але відповідачі утримували громадянський паспорт та правовстановлюючі документи. Таким чином, відповідачі перешкоджали волевиявленню спадкодавця. Враховуючи вищевикладене, представник позивачки ОСОБА_5 просить суд:

1.Встановити, що ОСОБА_1 проживала однією сімєю з ОСОБА_6 більш як пять років до дня її смерті 21 жовтня 2008 року.

2.Усунути відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 від права на спадкування після смерті ОСОБА_6, померлої 21жовтня 2008 року.

3.Визнати за позивачкою в порядку спадкування після смерті ОСОБА_6, померлої 21 жовтня 2008 року, право власності на вищезазначені житловий будинок та земельні ділянки.

В судове засідання особи, які беруть участь у справі, не зявились, про час і місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку, направили до суду заяви, в яких просили проводити розгляд справи у їх відсутність, позивачка ОСОБА_7 позовні вимоги підтримала повністю, додатково просила не стягувати з відповідачів судовий збір, відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 позовні вимоги визнали повністю.

Суд визнав можливим розглядати справу без участі осіб, які беруть участь у справі, оскільки у справі є достатньо матеріалів про права та правовідносини сторін.

На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у звязку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі.

Дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами встановлено, що ОСОБА_6 належав на праві власності житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами номер 46 по вулиці Леніна (після переіменування вулиця ОСОБА_8) в селі Аркадіївка Згурівського району Київської області, житловий будинок побудований у 1980 році, за життя вона отримала свідоцтво про право власності та здійснила державну реєстрацію права власності на житловий будинок, що встановлено з копії технічного паспорту на житловий будинок (а.с.17-19), копій витягів про реєстрацію права вланості на нерухоме майно (а.с.21,22), копії свідоцтва про право власності (а.с.23). Крім того, ОСОБА_6 на праві власності належали земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,25 га, кадастровий номер :01:004:0008, згідно Державного акту серії ЯА № 483429 та для ведення особистого селянського господарства площею 0,1418 га, кадастровий номер :01:004:0007, згідно Державного акту серії ЯА № 483430, які розташовані по вул. Леніна, 46 (вул. ОСОБА_8) в с. Аркадіївка, відомості про державну реєстрацію права власності на земельні ділянки в Державному земельному кадастрі відсутні, що встановлено з копій Державних актів (а.с.26,27), витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (а.с.37,38), висновків про обмеження прав на використання земельних ділянок (а.с.39,40), копій інформацій з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку (а.с.28,29). За життя ОСОБА_6 склала заповіт, яким належний їй житловий будинок заповіла в рівних долях ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 (копія заповіту а.с.25). Після смерті ОСОБА_6, яка померла 21 жовтня 2008 року, спадкоємцем за законом є позивачка ОСОБА_1, яка спадщину у встановленому законом порядку прийняла, що встановлено з копії свідоцтва про смерть (а.с.24). Відповідачам було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на земельні ділянки у звязку із не підтвердженням наявності родинних звязків із спадкодавцем (копія нотаріальної відмови - а.с.6).

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

В силу ч.1 ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

В силу ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Згідно ч. 2 ст. 1258 ЦК України кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

В силу ч. 5 ст. 1265 ЦК України у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

В силу ч. 2 ст. 1224 ЦК України не мають права на спадкування особи, які умисно перешкоджали спадкодавцеві скласти заповіт, внести до нього зміни або скасувати заповіт і цим сприяли виникненню права на спадкування у них самих чи в інших осіб або сприяли збільшенню їхньої частки у спадщині.

Згідно ч. 5 ст. 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

В силу ч. 1 ст. 1225 ЦК Укпраїни право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Оцінюючи добуті в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю. В ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_6 належав на праві власності житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами номер 46 по вулиці Леніна (після переіменування вулиця ОСОБА_8) в селі Аркадіївка Згурівського району Київської області та земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,25 га, кадастровий номер :01:004:0008, згідно Державного акту серії ЯА № 483429 та для ведення особистого селянського господарства площею 0,1418 га, кадастровий номер :01:004:0007, згідно Державного акту серії ЯА № 483430, які розташовані за вищевказаною адресою. За життя ОСОБА_6 склала заповіт, яким належний їй житловий будинок заповіла в рівних долях відповідачам ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 Земельні ділянки, як неохоплені заповітом, входять до складу спадщини за законом померлої 21 жовтня 2008 року ОСОБА_6 Спадкоємцями за ззаконом померлої є позивачка ОСОБА_1 та відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 На думку суду, відповідачі не мають права на спадкування, оскільки вони умисно перешкоджали спадкодавцеві скласти новий заповіт на позивачку. Крім того, відповідачі мають бути усунуті від права на спадкування за законом, оскільки судом встановлено що вони ухилялися від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, перебувала у безпорадному стані. Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 проживала однією сімєю з ОСОБА_6 більш як пять років до дня її смерті 21 жовтня 2008 року, а тому позивачка належить до кола спадкоємців померлої четвертої черги за законом. Позивачка спадщину за законом у встановленому законом порядку прийняла, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Спадкові права позивачки відповідачами не оспорюються, інші спадкоємці відсутні. Суд вважає за необхідне, встановити, що позивачка ОСОБА_1 проживала однією сімєю з ОСОБА_6 більш як пять років до дня її смерті 21 жовтня 2008 року, усунути відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 від права на спадкування після смерті ОСОБА_6, визнати за позивачкою в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок та земельні ділянки. Враховуючи клопотання позивачки, суд вважає за можливе не застосовувати до відповідачів ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.88,197,212,215,218,223 ЦПК України, ст.ст. 328, 1217,1218,1223,1224,1264,1265,1268 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про вирішення спору про право та визнання права власності на спадкове майно задоволити повністю.

Встановити, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживала однією сімєю з ОСОБА_6 більш як пять років до дня її смерті 21 жовтня 2008 року.

Усунути ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 від права на спадкування після смерті ОСОБА_6, померлої 21 жовтня 2008 року.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_6, померлої 21 жовтня 2008 року, право власності на:

- житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами номер 46 по вулиці Лесі Українки в селі Аркадіївка Згурівського району Київської області;

- земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,25 га, кадастровий номер :01:004:0008, яка розташована по по вулиці Лесі Українки, 46 в селі Аркадіївка Згурівського району Київської області, яка належала померлій згідно Державного акту серії ЯА № 483429;

- земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,1418 га, кадастровий номер :01:004:0007, яка розташована по по вулиці Лесі Українки, 46 в селі Аркадіївка Згурівського району Київської області, яка належала померлій згідно Державного акту серії ЯА № 483430.

Не застосовувати до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 ст. 88 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 ( десяти ) днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 ( десяти ) днів з дня отримання копії цього рішення.

ГОЛОВУЮЧИЙ Р.В. ХИЖНИЙ