Справа № 462/1722/16-ц
УХВАЛА

16 травня 2016 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Бориславський Ю.Л., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про визнання незаконним зняття його з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1, поновлення у реєстрації за даною адресою, визнання незаконним наказу та розпорядження №768 від 28.07.2005 року, виданого Залізничною районною адміністрацією Львівської міської ради про приватизацію квартири №83 на вул. С.Петлюри, 25 у м. Львові за ОСОБА_2 та ОСОБА_3, визнання недійсними свідоцтва про право власності №20552-З від 28.07.2005 року та свідоцтва про право на спадщину за законом №2-732 від 06.06.2011 року.

Одночасно з поданим позовом ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру №83 на вул. С.Петлюри, 25 у м. Львові, що на праві власності належить ОСОБА_3 та заборонити реєстраційній службі Львівського міського управління юстиції вчиняти будь-які дії щодо спірної квартири.

У відповідності до вимог ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Як вбачається із розяснень, даних в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Із розяснень, даних в п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» № 2 від 12.06.2009 року відповідно до частини першої статті 153 ЦПК заява про забезпечення позову розглядається судом у день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі. У звязку з цим вжиття заходів забезпечення позову можливе не лише при проведенні попереднього судового засідання, здійсненні процесуальних дій з підготовки справи до судового розгляду чи під час судового розгляду, а й одночасно з відкриттям провадження у справі чи після постановлення такої ухвали.

Частиною 1 ст.152 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Як вбачається із заяви, в обґрунтування такої позивач покликається на те, що в нього є реальні підстави побоюватись відчуження відповідачем квартири, що в свою чергу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Із матеріалів справи вбачається, що квартира №83 на вул. С.Петлюри, 25 у м. Львові згідно свідоцтва про право власності№20552-З від 28.07.2005 року належала ОСОБА_3 та ОСОБА_2, а інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєктів нерухомого майна №46940363 від 04.11.2015 року стверджується, що власником квартири є ОСОБА_4

Враховуючи викладене, беручи до уваги, що між сторонами дійсно виник спір та позивачем надано належні та достатні докази на підтвердження факту належності відповідачу спірної квартири, на яку просить накласти арешт, і невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати позивач, позовним вимогам, а тому заяву про забезпечення позову необхідно задовольнити, забезпечивши позов шляхом накладення арешту на квартиру №83 на вул. С.Петлюри, 25 у м. Львові та заборонити реєстраційній службі Львівського міського управління юстиції вчиняти будь-які дії щодо спірної квартири.

Керуючись ст.ст.151-153, 208-210 ЦПК України, -

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на квартиру № 83 на вул. С.Петлюри, 25 у м. Львові, яка на праві власності належить ОСОБА_3, заборонивши вчиняти будь-які дії щодо відчуження такої.

Копію ухвали скерувати Залізничному ВДВС Львівського МУЮ, Реєстраційній службі Львівського міського управління юстиції - для відома та виконання,а також позивачу ОСОБА_1 для відома.

Копію ухвали суду після її виконання - направити ОСОБА_3.

Стягувач ОСОБА_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Боржник ОСОБА_3, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Строк предявлення ухвали до виконання - один рік з наступного дня після її постановлення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м. Львова шляхом подачі апеляційної скарги в пятиденний строк з дня її проголошення.

Суддя: /підпис/

З оригіналом згідно.

Суддя: Бориславський Ю. Л.