Справа №451/710/14-ц
Провадження № 6/451/27/16
УХВАЛА

судового засідання

25 серпня 2016 року

Радехівський районний суду Львівської області в складі:

головуючого судді Семенишин О.З.,

секретаря Табен Л.В.

з участю представника третьої особи ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Радехів заяву ОСОБА_2 про розяснення рішення Радехівського районного суду Львівської області від 12 травня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Роменської міської ради Сумської області, ОСОБА_4, третіх осіб ОСОБА_5, Приватного нотаріуса Роменського міського нотаріального округу ОСОБА_6, Радехівської державної нотаріальної контори, Відділу Держземагенства у Радехівському районі Львівської області, про визнання права власності на спадшину та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, Роменської міської ради Сумської області, треті особи ОСОБА_5, Приватний нотаріус Роменського міського нотаріального округу ОСОБА_6, Радехівська державна нотаріальна контора, відділ Держземагенства у Радехівському районі Львівської області про визнання права власності на 1/2 частину земельної ділянки у порядку спадкування,-

встановив:

15 серпня 2016 року до Радехівського районного суду Львівської області поступила заява ОСОБА_2 про розяснення рішення Радехівського районного суду Львівської області від 12 травня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Роменської міської ради Сумської області, ОСОБА_4, третіх осіб ОСОБА_5, Приватного нотаріуса Роменського міського нотаріального округу ОСОБА_6, Радехівської державної нотаріальної контори, Відділу Держземагенства у Радехівському районі Львівської області, про визнання права власності на спадшину та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, Роменської міської ради Сумської області, треті особи ОСОБА_5, Приватний нотаріус Роменського міського нотаріального округу ОСОБА_6, Радехівська державна нотаріальна контора, відділ Держземагенства у Радехівському районі Львівської області про визнання права власності на 1/2 частину земельної ділянки у порядку спадкування.

В заяві ОСОБА_2 зазначає, що на сьогоднішній день у реалізації (виконанні) рішення суду, як правовстановлюючого документу, у ОСОБА_7 як відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом є складнощі. Після набрання рішенням законної сили ОСОБА_7 з метою формування земельної ділянки та набуття нею статусу обєкту цивільних прав звернулася до Відділу Держгеокадастру у Радехівському районі Львівської області за витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, на яку було визнано за позивачем право власності відповідним рішенням суду. ОСОБА_7 разом з рішенням суду та отриманим витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку звернулася до відповідного органу місцевого самоврядування із заявою про державну реєстрацію прав у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Проте їй в усній формі відповідним державним реєстратором речових прав на нерухоме майно повідомлено, що у державній реєстрації прав на дану земельну ділянку їй буде відмовлено, у звязку з відсутністю ознак тотожності земельної ділянки, на яку визнано право власності за ОСОБА_7 на підставі рішення суду та земельної ділянки, на яку видано відповідний витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, що і стало підставою для звернення до суду із заявою. Просить розяснити, що земельна ділянка площею 2,36 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Бишівської сільської ради Радехівського району Львівської області, право власності на яку за ОСОБА_7 визнано на підставі рішення Радехівського районного суду Львівської області від 12 травня 2015 року є тотожною земельній ділянці площею 2,3562 га із кадастровим номером :06:000:0030 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Бишівської сільської ради Радехівського району Львівської області.

Представник третьої особи ОСОБА_1 в судовому засіданні суду пояснила, що рішення суду є зрозумілим, вирішення заяви доручила суду на його розсуд.

Суд встановив, що рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 12 травня 2015 року у справі № 451/710/14-ц (провадження № 2/451/11/15), окрім іншого, вирішено позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити частково. Зустрічний позов ОСОБА_7 задовольнити. Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину земельної ділянки, площею 2, 36 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Бишівської сільської ради, в порядку спадкування, після смерті матері ОСОБА_8, яка померла 30 серпня 2012 року. Визнати за ОСОБА_7 право власності на 1/2 частину земельної ділянки, площею 2, 36 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Бишівської сільської ради, в порядку спадкування, після смерті батька ОСОБА_9, який помер 7 грудня 2005 року (а.с.143-148).

Відповідно до частин 1, 3, 4, 9, 10 статті 79-1 Земельного кодексу України, формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Земельна ділянка може бути об'єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

Відповідно до абзацу 3 частини 2 статті 331 Цивільного кодексу України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Згідно частини 1 статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року №1952-IV, у цьому Законі терміни вживаються в такому значенні: державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

До того ж, згідно частини 1 статті 1, частини 3 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», цей Закон регулює відносини, пов'язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Крім того, законодавець у частині 1 статті 4 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», окрім іншого, серед речових прав, та обтяжень на нерухоме майно, розміщеного на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування зазначив також право власності на нерухоме майно.

У відповідності до статті 221 Цивільного процесуального кодексу України, якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту. Подання заяви про роз'яснення рішення суду допускається, якщо воно ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до примусового виконання. Заява про роз'яснення рішення суду розглядається протягом десяти днів. Неявка осіб, які брали участь у справі, і (або) державного виконавця не перешкоджає розгляду питання про роз'яснення рішення суду. Ухвала, в якій роз'яснюється рішення суду, надсилається особам, які брали участь у справі, а також державному виконавцю, якщо рішення суду роз'яснено за його заявою.

Згідно пункту 21 постанови пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», відповідно до статті 221 ЦПК роз'яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз'яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до виконання. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз'яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз'ясненні рішення.

Дане рішення суду, в примусовому порядку виконанню органами виконавчої служби не підлягає, оскільки воно є самостійною підставою виникнення за особою цивільних прав та обовязків, як це передбачено частиною 5 статті 11 ЦК України і є правовстановлюючим документом особи позивача на відповідне нерухоме майно.

У зв»язку з вищенаведеним, суд робить висновки про те, що заяву ОСОБА_2 необхідно задовольнити, розяснити судове рішення у той спосіб та на той предмет, у який вимагається у заяві, яке жодним чином не внесе змін у суть рішення і не торкнеться питань, які не були предметом судового розгляду.

Керуючись ст. ст.209, 221 ЦПК України, -

у х в а л и в :

заяву ОСОБА_2 задовольнити.

Розяснити, що земельна ділянка площею 2,36 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Бишівської сільської ради Радехівського району Львівської області, право власності на яку за ОСОБА_7 визнано на підставі рішення Радехівського районного суду Львівської області від 12 травня 2015 року є тотожною земельній ділянці площею 2,3562 га із кадастровим номером :06:000:0030 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Бишівської сільської ради Радехівського району Львівської області.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги особами, що беруть участь у справі та були присутніми у судовому засіданні при її проголошення в 5-денний строк з проголошення ухвали, особами, що беруть участь у справі та не були присутніми при її проголошенні в 5-денний строк з дня отримання її копії.

ГоловуючийОСОБА_10