Справа №200/5857/16-ц
Провадження №2/200/2589/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/заочне/

29 червня 2016 р. Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Єлісєєвої Т.Ю.

при секретарі - Кузьминій С.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу, -

В С Т А Н О В И В :

04 квітня 2016 року позивач звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу, в якому посилається на те, що між нею та відповідачем було укладено договір позики від 08.02.2012 року на суму 250 000,00 доларів США. На підтвердження намірів сторін, відповідачем позивачу було надано розписку від 08.02.2012 року, згідно якої відповідач підтвердила свій обовязок повернути позивачу грошові кошти у розмірі 250 000,00 доларів США на першу вимоги протягом одного року.

В подальшому термін виконання зобовязань за взаємною усною згодою сторін було продажено до 08 лютого 2016 року.

Проте, у вищезазначений строк, відповідач позику не повернув. На письмову вимогу позивача про добровільну сплату заборгованості не реагував, взяті на себе зобовязання за договором позики від 08.02.2012 року не виконує.

У зв'язку з тим, що на день подання позову до суду відповідач гроші добровільно в зазначений строк не повернув, позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості в розмірі 250 000,00 доларів США, що за курсом НБУ на момент подачі позову складає 6 525 000 грн. 00 коп., з розрахунку за 100$=2610 грн.

Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення по справі не заперечував.

Відповідач у судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, причину своєї неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.

Згідно ст.197 ЦК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Судом встановлено, що 08.02.2012 року між позивачем та відповідачем було укладено договір позики, відповідно до якого позивач передав, а відповідач отримав у борг 250 000,00 доларів США строком на один рік, що підтверджується власноручно написаною ОСОБА_2 розпискою.

В подальшому термін виконання зобовязань за взаємною усною згодою сторін було продажено до 08 лютого 2016 року.

Проте, у вищезазначений строк, відповідач позику не повернув.

Відповідно до письмової вимоги позивача про добровільну сплату заборгованості, направлену на адресу відповідача 25.10.2015 року, яку він отримав 26.10.2015 року, останній не реагував, взяті на себе зобовязання за договором позики від 08.02.2012 року не виконує.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів(суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ст.1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором.

Оцінюючи дослідженні у судовому засіданні докази у їх сукупності, щодо вимог позивача до відповідача стосовно стягнення суми боргу, та приймаючи до уваги, що форма договору укладеного між сторонами відповідає вимогам ЦК України, а відповідач свої зобовязання за договором позики від 08.02.2012 року не виконав, суд вважає, що слід стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу у розмірі 250 000 доларів США, що за курсом НБУ на момент подачі позову складає 6 525 000 грн. 00 коп., виходячи з 2610 грн. за 100$.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір в розмірі 6890,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 530, 625, 1046, 1047, 1048, 1049, 1050 ЦК України, ст.ст. 10,11, 60, 88, 152, 208, 209, 212-215, 218, 224-226, ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2) за договором позики від 08 лютого 2012 року борг в сумі 250 000 доларів США, що за курсом НБУ на момент подачі позову складає 6 525 000 грн., судовий збір в розмірі 6890 грн., а всього 6 531 890 грн.

Рішення може бути оскаржено відповідачем шляхом подачі заяви до Бабушкінського районного суду про його перегляд, протягом 10-ти днів з дня отримання його копії.

Позивачем рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Бабушкінський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя Єлісєєва Т.Ю.