Справа № 2-438/10
Провадження № 2-438/10
РІШЕННЯ

Іменем України

14.06.2016 року Заводський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого судді Разумовської О.Г.,

при секретарі Лазарєвій Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «ЖЕД-6» про зміну формулювання причини звільнення, дати звільнення, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, вихідної допомоги та недоплату до посадового окладу, -

В С Т А Н О В И В:

13. 10. 2009 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Приватного підприємства «ЖЕД-6» про зміну формулювання причини звільнення, дати звільнення, стягнення вихідної допомоги у розмірі 1556, 10 грн., заробітної плати за час вимушеного прогулу та недоплату до посадового окладу у розмірі 3076,41 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, вона працювала на посаді економіста за сумісництвом в Приватному підприємстві «ЖЕД-6», 09. 07. 2009 звернулася до відповача із заявою про звільнення за власним бажанням на підставі ч. 3 cm. 38 КЗпП України у зв'язку з невиконанням адміністрацією Приватного підприємства «ЖЕД-6» Закону України «Про оплату праці» і умов колективного договору, а саме в виплаті заробітної плати за тарифними ставками, не погодженими з профспілковим комітетом, що призвело до зниженні її оплати праці. Заробітна платня виплачувалася не регулярно, з запізненням, крім того відповідачем з порушенням Закону України «Про оплату праці» та Закону україни «Про індексацію доходів громадян» не проводилася індексація заробітної плати. Зазначені обставини стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник позовні вимоги уточнили, просили змінити формулювання причини звільнення з роботи з Приватного підприємства «ЖЕД-6» із звільнення за власним бажанням за ч. 1 cm. 38 КЗпП України на розірвання трудового договору у зв 'язку з невиконанням власником законодавства про працю та умов колективного догвору, передбаченого ч. 3 cm. 38 КЗпП України з моменту прийняття рішення судом, стягнути з Приватного підприємства «ЖЕД-6» на користь ОСОБА_1 вихідну допомогу у розмірі 1556, 10 грн., недоплату до посадового окладу в розмірі 1616, 07 грн., середній заробіток за весь час вимушеного прогулу у розмірі 5434, 38 грн., а всього - 8606,55 грн., позовні вимоги підтримали, обставини, викладені в позові, підтвердили, просили суд позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача Приватного підприємства «ЖЕД-6» в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, проти задоволення позову заперечив, вважаючи його безпідставним та необґрунтованим, пояснюючи це тим, що звільнення та оплата праці позивачки позивачки відбувалася без порушень законодавства про працю, тому просив у задоволенні позовних вимог позивачці відмовити.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, позивачка ОСОБА_1 в період з 01. 11. 2008 по 09. 07. 2009 працювала за сумісництвом на посаді економіста Приватного підприємства «ЖЕД-6». 09. 07. 2009 ОСОБА_1 звільнено з посади економіста за сумісництвом за п. 1 cm. 38 КЗпП України, що підтверджується копією наказу про звільнення від 08. 07. 2009. Підставою для звільнення стала заява ОСОБА_1 від 08. 07. 2009, в якій позивачка просила звільнити її за п. 3 cm. 38 КЗпП України, у зв'язку з невиконанням адміністрацією Приватного підприємства «ЖЕД-6» Закону України «Про оплату праці» і умов колективного договору.

Зміна підстав звільнення з п. 3 cm. 38 КЗпП України (вказаної в заяві) на п. 1 cm. 38 КЗпП України (зазначеної в наказі про звільнення ОСОБА_1 з посади економіста за сумісництвом) відповідачем здійснена в односторонньому порядку, про що свідчить заява ОСОБА_1 та наказ про звільнення останньої.

Встановлено, що фактичною підставою при звільненні ОСОБА_1 було недотримання керівництвом Приватного підприємства «ЖЕД-6» законодавства про працю, що полягало в наступному.

Встановлено, що на Приватному підприємстві «ЖЕД-6» заробітна плата виплачувалася з порушенням строків виплати. До липня 2009 року заробітна плата сплачувалася працівникам 1 раз на місяць замість належних 2 разів, виплата заробітної плати проводилася із затримкою.

Відповідно до cm. 24 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні в строки, встановлені у колективному договорі, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів.

В судовому засіданні судом встановлено, що позивачці ОСОБА_1, як і іншим працівникам на вказаному підприємстві не проводилася індексація заробітної плати.

Однак, згідно зі cm. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру , в тому числі оплата праці (грошове забезпечення) підлягають індексації.

Відповідно до cm. 11 Закону України «Про оплату праці» мінімальні розміри ставок (окладів) заробітної плати, як мінімальні гарантії в оплаті праці, визначаються генеральною угодою.

Відповідно до ч. 1 cm. 15 Закону України «Про оплату праці» форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами.

Згідно з пунктом 2.8 розділу II Генеральної угоди між Кабінетом Міністрів України, всеукраїнськими об'єднаннями організацій роботодавців та підприємців і всеукраїнськими профспілками та профоб'єднаннями на 2008-2009 роки від 15. 04. 2008 мінімальна тарифна ставка робітника І розряду повинна бути не менша 120 відсотків розміру мінімальної заробітної плати. Розмір мінімальної заробітної плати підлягає перерахунку з урахуванням згаданого коефіцієнту (120 %), а також коефіцієнту співвідношення місяцного посадового окладу до мінімальної тарифної ставки робітника 1 розряду основного виробництва. На Приватному підприємстві «ЖЕД-6» вказані коефіцієнти позивачці ОСОБА_1 обраховувалися з порушенням, які полягали у заниженні вказаного коефіцієнту, внаслідок чого заборгованість Приватного підприємства «ЖЕД-6» перед ОСОБА_1 становить 1616, 07 грн.

Всі вище зазначені порушення законодаства про працю підтверджуються аудиторським звітом незалежного аудитора Семенової Н.В. про аудиторську перевірку ПП «ЖЕК-6» ПП «ЖЕД-6» від 19. 05. 2009, актом перевірки Територіальної державної інспекції праці у Миколаївській області від 11. 06. 2009 № 14-04-089/0241, а також поясненнями свідків ОСОБА_4., ОСОБА_5, ОСОБА_6

Відповідно до ч. З сіп. 15 Закону України «Про оплату праці» оплата праці працівників підприємства здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються підприємством після виконання зобов'язань щодо оплати праці.

Відповідно до cm. 22 Закону України «Про оплату праці» суб'єкти організації оплати праці не мають права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами і колективними договорами.

Відповідно до cm. 29 Закону України «Про оплату праці» про нові або зміну діючих умов оплати праці в бік погіршення власник або уповноважений ніш орган повинен повідомити працівника не пізніш як за два місяці до їх запровадження або зміни.

Відповідно до ч. 4 cm. 97 КЗпП України власник або уповноважений ним орган чи фізична особа не має права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами.

Відповідно до ч. 5 cm. 97 КЗпП України оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ніш органом після виконання зобов'язань щодо оплати праці.

Відповідно до ч. 3 cm. 32 КЗпП України про зміну істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших - працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці. Відповідачем у встановлений строк ОСОБА_1 про зміну в оплаті праці не повідомлялося.

Відповідно до ч. 3 cm. 38 КЗпП України працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо власник або уповноважений ніш орган не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору.

Відповідно до cm. 44 КЗпП України при припиненні трудового договору внаслідок порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, колективного чи трудового договору (статті 38 і 39) працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі, передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку. Заборгованість Приватного підприємства «ЖЕД-6» по виплаті вихідної допомоги перед ОСОБА_1 становить 1556,10 грн.

Відповідно до ч. 3 cm. 235 КЗпП України у разі визнання формулювання причини звільнення неправильним або таким, що не відповідає чинному законодавству, у випадках, коли це не тягне за собою поновлення працівника на роботі, орган, який розглядає трудовий спір, зобов'язаний змінити формулювання і вказати в рішенні причину звільнення у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства та з посиланням на відповідну статтю (пункт) закону. Якщо неправильне формулювання причини звільнення в трудовій книжці перешкоджало працевлаштуванню працівника, орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату йому середнього заробітку за час вимушеного прогулу в порядку і на умовах, передбачених частиною другою цієї статті. Заборгованість Приватного підприємства «ЖЕД-6» по виплаті середнього заробітку за час вимушеного прогулу перед ОСОБА_1 становить 5434,38 грн.

Згідно cm. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення,невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно cm. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до cm. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановлену цивільно-процесуальним кодексом звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав,свобод чи інтересів.

У відповідності до cm. 64 Конституції України право на звернення до суду за захистом своїх прав і свобод не підлягає обмеженню. Дане право гарантоване усім фізичним та юридичним особам, права і свободи чи інтереси яких порушені, невизнані або оспорені.

Відповідно до cm. 232 КЗпП України безпосередньо в районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судах розглядаються трудові спори за заявами працівників про поновлення на роботі незалежно від підстав припинення трудового договору, зміну дати і формулювання причини звільнення, оплату за час вимушеного прогулу.

Згідно cm. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб у спосіб визначений законами України.

Згідно cm. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до cm. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно cm. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ч. 3 cm. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Судом були надані рівні можливості сторонам процесу щодо подання доказів, їх дослідження і доведення перед судом їх переконливості.

Таким чином, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, в результаті всебічного, повного та об'єктивного їх розгляду в судовому засіданні, суд вважає, що позовні вимоги позивача ОСОБА_1 підлягають задоволенню у повному обсязі, з відповідача Приватного підприємства «ЖЕД-6» на користь ОСОБА_1 підлягає стяненню вихідна допомога у розмірі 1556,10 грн., недоплата до посадового окладу в розмірі 1616,07 грн., середній заробіток за весь час вимушеного прогулу у розмірі 5434, 38 грн., а всього - 8606,55 грн.

Окрім того, на підставі cm. 88 ЦПК України з відповідача Приватного підприємства «ЖЕД-6» на користь держави підлягає стягненню державне мито у розмірі 86,07 грн., а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду справи у розмірі 120,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 208-218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного підприємства «ЖЕД- 6» про зміну формулювання причини звільнення, дати звільнення, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, вихідної допомоги та недоплату до посадового окладу - задовольнити.

Змінити формулювання причини звільнення ОСОБА_1 з роботи з Приватного підприємства «ЖЕД-6» із звільнення за власним бажанням за ч. 1 cm. 38 КЗпП України на розірвання трудового договору у зв'язку з невиконанням власником законодавства про працю та умов колективного догвору, передбаченого ч. 3 cm. 38 КЗпП України з моменту прийняття рішення судом.

Стянути з Приватного підприємства «ЖЕД-6» на користь ОСОБА_1 вихідну допомогу у розмірі 1556, 10 грн., недоплату до посадового окладу в розмірі 1616, 07 грн., середній заробіток за весь час вимушеного прогулу у розмірі 5434, 38 грн., а всього - 8606,55 грн.

Стягнути з Приватного підприємства «ЖЕД-6» на користь держави державне мито у розмірі 86,07 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду справи у розмірі 120,00 грн.

Рішення набирає законної сили через 10 днів після його проголошення.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва у строк та в порядок, передбачений ст. ст. 294- 296 ЦПК України.

Суддя О.Г. Разумовська