У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,

суддів: Ізмайлової Т.Л., Кадєтової О.В.,

МостовоїГ.І., Наумчука М.І.,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа - відділ Державної виконавчої служби Вовчанського районного управління юстиції Харківської області, про стягнення заборгованості за аліментами та пені за прострочення сплати аліментів, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Харківської області від 29 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2015 року ОСОБА_3 звернулась до суду з указаним позовом. Зазначала про те, що рішенням Вовчанського районного суду Харківської області від 18 травня 2010 року із ОСОБА_4 стягнуто на її користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_5 у розмірі 1/6 частки від усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24 листопада 2009 року і до досягнення дитиною повноліття. Посилаючись на те, що ОСОБА_4 не сплачує аліменти у повному обсязі, просила стягнути з нього заборгованість за аліментами у розмірі 2 327 грн 20 коп., а також пеню за прострочення сплати аліментів за період із 1 січня 2015 року по 1 серпня 2015 року - 4 933 грн 24 коп.

Рішенням Вовчанського районного суду Харківської області від 17 серпня 2015 року позов задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 заборгованість за аліментами за період із 1 січня 2015 року по 1 серпня 2015 року у розмірі 2 327 грн 20 коп., а також пеню за прострочення сплати аліментів за період із 1 січня 2015 року по 1 серпня 2015 року - 465 грн 3 коп. В іншій частині позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 29 жовтня 2015 року рішення суду першої інстанції змінено в частині розміру пені за прострочення сплати аліментів. Стягнуто із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 пеню за прострочення сплати аліментів за період із 1 січня 2015 року по 1 серпня 2015 року у розмірі 2 156 грн 76 коп. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

ОСОБА_4 звернувся до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ із касаційною скаргою, в якій просить рішення апеляційного суду в частині вирішення вимог про стягнення пені за прострочення сплати аліментів скасувати, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, залишити в силі в цій частині рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Судами встановлено, що рішенням Вовчанського районного суду Харківської області від 18 травня 2010 року стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_5 аліменти у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 24 листопада 2009 року і до досягнення нею повноліття.

З довідки-розрахунку заборгованості по аліментах, виданої відділом державної виконавчої служби від 3 серпня 2015 року за № 3960 вбачається , що станом на 1 серпня 2015 року заборгованість ОСОБА_4 по сплаті аліментів на користь ОСОБА_3 становить 2327 грн 20 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Оскільки зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня виконання цього обов'язку або ухвалення судом рішення, у разі його невиконання, чи за період, який визначений отримувачем аліментів, якщо він не перевищує часу невиконання обов'язку платником, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Враховуючи наведене, апеляційний суд обґрунтовано погодився із розрахунком пені наданим ОСОБА_3, який здійснено виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до 1 серпня 2015 року, підсумував розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначив їх загальну суму.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Висновки суду відповідають обставинам справи, які встановлені відповідно до поданих сторонами доказів і ґрунтуються на нормах матеріального права та відповідають правовому висновку, викладеному у постанові Верховного Суду України, прийнятої за наслідками розгляду заяви про перегляд судових рішень в порядку Глави 3 Розділу V ЦПК України у справі № 6-149цс14 від 1 жовтня 2014 року.

Вказані висновки щодо застосування норм права, відповідно до ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України, мають враховуватись іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм.

Порушень норм процесуального законодавства при проведенні оцінки доказів не встановлено.

Доводи касаційної скарги не спростовують наведеного.

У відповідності до ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів відхиляє касаційну скаргу і залишає без змін оскаржуване рішення в частині вирішення вимог про стягнення пені за прострочення сплати аліментів.

Колегія суддів вважає, що правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду України від 16 березня 2016 року у справі № 6-2589 цс15, яка розглянута ним у порядку Глави 3 Розділу V ЦПК України, застосуванню не підлягає.

Згідно правового висновку Верховного Суду України, наведеного у цій постанові, аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.

При цьому сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

Тобто, Верховний Суд України дійшов висновку, що неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість зі сплати аліментів за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

Між тим, відповідно до ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, цей період не обмежується ні місяцем у якому аліменти не були сплачені, ні наступним за ним місяцем.

Викладений у постанові Верховного Суду України правовий висновок унеможливлює застосування вказаної норми, виходячи із її диспозиції.

За загальним правилом право на нарахування пені виникає з часу невиконання зобов'язання.

Оскільки чинним законодавством передбачено сплату аліментів щомісячно, і не встановлено обов'язку виплачувати їх наперед, то аліменти мають бути сплачені в останній день місяця, за який проводиться їх оплата.

У перший день наступного місяця, при несплаті аліментів, у їх отримувача виникає право на отримання пені.

Таким чином, при виникненні заборгованості по сплаті аліментів, наприклад, за березень місяць, строком прострочення сплати аліментів не може рахуватись 31 день вказаного місяця, оскільки у платника аліментів не виник обов'язок сплатити їх 1 числа цього місяця.

Між тим, правова позиція Верховного Суду України зводиться саме до такого принципу обрахування періоду прострочення сплати аліментів, що суперечить як нормам СК України, якими врегульовані аліментні зобов'язання, так і положенням ЦК України, що визначають поняття пені як виду забезпечення виконання грошового зобов'язання.

Як зазначено, ст. 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній указано, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Отже, у наведеному прикладі час прострочення не може обмежуватись і наступним за березнем квітнем місяцем.

Аналіз вказаної норми свідчить про те, що розмір пені обчислюється, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня виконання цього обов'язку (ухвалення судом рішення), підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

В іншій частині рішення апеляційного суду не оскаржується, тому його законність судом касаційної інстанції не перевіряється.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Харківської області від 29 жовтня 2015 року в частині вирішення про стягнення пені за прострочення сплати аліментів залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов
Судді: Т.Л. Ізмайлова О.В. Кадєтова Г.І. Мостова М.І. Наумчук