УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Мазур Л.М., Коротуна В.М., Юровської Г.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» про приведення виконавчого документа у відповідність до закону та виправлення описки у судовому наказі в справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за послуги з постачання гарячої води та централізованого опалення,

за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 12 листопада 2015 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 17 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2015 року товариство з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» (далі - ТОВ «Євро-Реконструкція») звернулося до суду із вказаною заявою, посилаючись на те, що 08 липня 2015 року Дніпровським районним судом м. Києва винесено судовий наказ у справі № 755/13228/15-ц про стягнення з ОСОБА_4 на його користь коштів у розмірі 8 931 грн 72 коп. за послуги з постачання гарячої води та централізованого опалення та судовий збір у розмірі 121 грн 80 коп.

Заявник зазначав, що у судовому наказі відсутній ідентифікаційний номер боржника та у ньому міститься описка в написанні місяця народження боржника, що ставить під загрозу його виконання, у зв'язку з чим просив заяву задовольнити.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 12 листопада 2015 року заяву задоволено частково.

Внесено виправлення у судовий наказ від 08 липня 2015 року, виданий Дніпровським районним судом м. Києва у справі № 755/1322/15-ц за позовом ТОВ «Євро-Реконструкція» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за послуги з постачання гарячої води та центрального опалення.

Зазначено у судовому наказі від 08 липня 2015 року, виданому Дніпровським районним судом м. Києва у справі № 755/1322/15-ц за позовом ТОВ «Євро-Реконструкція» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за послуги з постачання гарячої води та центрального опалення, дату народження ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_1.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 17 грудня 2015 року апеляційну скаргу представника ТОВ «Євро-Реконструкція» - Терещенка Ю.Є. відхилено, ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 12 листопада 2015 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ТОВ «Євро-Реконструкція», посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвали судів першої та апеляційної інстанцій та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню в частині вирішення питання про внесення у судовий наказ відомостей про ідентифікаційний номер та закриттю касаційного провадження в частині вирішення питання про виправлення описки, з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

За вимогами ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до ч. 2 ст. 32 Конституції України та ч. 1 ст. 302 ЦК України не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом. Офіційне тлумачення вказаного положення Конституції України міститься в Рішенні Конституційного Суду України від 20 січня 2012 року № 2-рп/2012, відповідно до п. 1 якого збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди державою, органами місцевого самоврядування, юридичними або фізичними особами є втручанням в її особисте та сімейне життя, таке втручання допускається винятково у випадках, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Суди попередніх інстанцій, відмовляючи у задоволенні заяви в частині внесення у судовий наказ відомостей про ідентифікаційний номер, виходили з того, що відсутність у виконавчому документі даних про ідентифікаційний номер боржника не є перешкодою для подання його для виконання, оскільки п. 3 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» надає право державному виконавцю при здійсненні виконавчого провадження з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі й конфіденційну, у зв'язку з чим дійшли обґрунтованого висновку, що відсутність у виконавчому документі ідентифікаційного номера боржника не може бути підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження.

Докази та обставини, на які посилається заявник в касаційній скарзі, були предметом дослідження судами першої та апеляційної інстанцій в цій частині та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами попередніх інстанцій були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій в цій частині, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваних ухвал, зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновком судів першої та апеляційної інстанцій щодо їх оцінки.

Разом з тим, в частині оскарження судових ухвал про внесення виправлень у судовий наказ, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 324 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи чи обов'язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 1, 3, 4, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 20, 24, 25, 26, 27, 28, 29 частини першої статті 293 ЦПК України, після їх перегляду в апеляційному порядку і ухвали апеляційного суду, якщо вони перешкоджають подальшому провадженню у справі.

Зі змісту наведеної норми закону вбачається, що ухвала про внесення виправлень у рішення не підлягає оскарженню в касаційному порядку відповідно до вимог ст. 324 ЦПК України.

Ураховуючи наведене, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційне провадження, яке відкрите за касаційною скаргою ТОВ «Євро-Реконструкція», на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 12 листопада 2015 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 17 грудня 2015 року в частині вирішення питання про виправлення описки у судовому наказі, слід закрити.

На підставі вищевикладеного та керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» відхилити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 12 листопада 2015 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 17 грудня 2015 року в частині вирішення питання про внесення у судовий наказ відомостей про ідентифікаційний номер боржника залишити без змін.

Касаційне провадження за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 12 листопада 2015 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 17 грудня 2015 року в частині вирішення питання про виправлення описки у судовому наказі - закрити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: Л.М. Мазур

В.М. Коротун

Г.В. Юровська