Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.02.2016 Справа №607/15001/15-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

- головуючого - судді Стельмащука П.Я.

- секретаря Гудими Н.І.

- за відсутності сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на майно, в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом, який згодом уточнив, до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на майно, в порядку спадкування, а саме просить визнати за ним право власності на 1/10 частки житлового будинку по АДРЕСА_1 загальною площею 29,5 кв.м в порядку спадкування по закону після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_4 та на 3/10 частки житлового будинку по АДРЕСА_1 загальною площею 29,5 кв.м в порядку спадкування по заповіту після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 матері ОСОБА_5.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року його батька ОСОБА_4 відкрилася спадщина, яка складається із 1/5 частини будинку по АДРЕСА_1. Спадщину після ОСОБА_4 прийняли ОСОБА_1 - син померлого та дружна померлого ОСОБА_5 як такі, що проживали і перебували на реєстраційному обліку із померлим на день смерті. Отже, їм обом належить по 1/2 від 1/5 частки будинку (по 1/10 частки). ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його матір ОСОБА_5. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із 3/10 часток будинку (1/5 належала їй особисто, а 1/10 - вона успадкувала від чоловіка, проте не оформила спадкових прав). Згідно заповіту, посвідченого Великогаївською сільською радою Тернопільського району 24.09.2002р. по реєстру №163 ОСОБА_5 все свої майно заповіла ОСОБА_1. Після смерті матері він звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність правовстановлюючого документа на житловий будинок.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився, подавши суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з»явилась, надавши суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов визнає.

Відповідач ОСОБА_3в судове засідання не з»явилась, не повідомивши суду про причини своєї неявки, хоча про день та час розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку.

Згідно ч. 2 статті 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

При розгляді справи судом встановлено наступне.

Згідно довідки виконкому Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області № 3335 від 08.12.2015 року, станом на 01.07.1990 року будинковолодіння АДРЕСА_1 належить ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 Членами двору були : голова двору були: син - ОСОБА_1, чоловік - ОСОБА_4 (помер ІНФОРМАЦІЯ_1), невістка - ОСОБА_2, внучка - ОСОБА_3. Земельна ділянка для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд приватизована на ім»я ОСОБА_5.

Згідно роз'яснень Постанови Пленуму Верховного суду України № 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», до правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Згідно ст. 120 Цивільного кодексу УРСР 1963 року, що діяв на час виникнення правовідносин, майно колгоспного двору належить членам на праві сумісної власності.

Зважаючи на те, що станом на 15.04.1991 року будинковолодіння АДРЕСА_1, належало колгоспному двору, що складається із п»яти членів, тому суд приходить до висновку, що члени колгоспного двору є власниками по 1/5 частині вище зазначеного житлового будинку.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла ОСОБА_5 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1, видане 20.02.2012 року Великогаївською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області), після смерті якої відкрилася спадщина за заповітом на все її майно, що належало їй на час смерті.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11.06.2015 року № 1496/02-14 ОСОБА_1 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої, ІНФОРМАЦІЯ_2, матері ОСОБА_5 на 1/5 частку житлового будинку АДРЕСА_1, що належала їй особисто та 1/5 частку, що належала її чоловікові ОСОБА_4, померлому ІНФОРМАЦІЯ_1, після якого вона спадщину прийняла, однак не оформила спадкових прав, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок.

Як вбачається з довідки №3334, виданої 08.12.2015року виконкомом Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, ОСОБА_4 був зареєстрована та проживав в житловому будинку АДРЕСА_1. На день його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 в житловому будинку були зареєстровані : ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3.

Як вбачається з довідки №3333, виданої 08.12.2015року виконкомом Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, ОСОБА_5 була зареєстрована та проживала в житловому будинку АДРЕСА_1. На день її смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2 в житловому будинку були зареєстровані : ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_9, ОСОБА_10.

Відповідно до Інформаційної довідки Тернопільського районного ГБТІ від 23.04.2015р. №194, станом на 23.04.2015р., по обліку бюро будинковолодіння АДРЕСА_1 рахується на ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 в частці по 1/5. Раніше будинковолодіння рахувалося по вул. Леніна. Станом на 26.03.1989р. право власності на майно було зареєстроване за головою колгоспного двору ОСОБА_5 на підставі свідоцтва по право власності, виданого 26.03.1989р. Тернопільською районною радою на підставі рішення виконкому Тернопільської районної ради №46 від 21.02.1989р. №139.

Згідно Інформаційної довідки Тернопільського районного ГБТІ від 23.04.2015р. №196 за ОСОБА_4 державна реєстрація права власності на будинковолодіння АДРЕСА_1 в бюро не проведена.

Відповідно до вимог ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її ( ст.1268 ЦК України).

У відповідності до вимог ст.1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно із вимогами ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Нормами статті 328 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

На момент смерті спадкодавця і на даний час позивач проживає в спірному будинковолодінні, здійснюючи права і обов"язки власника, пов"язані з його утриманням.

Згідно ч. 1 статті 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 1 статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Статтею 212 ЦПК визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, так як в даному випадку мають місце порушення прав позивача, які підлягають захисту шляхом визнання за позивачем права власності на 1/10 частки житлового будинку по АДРЕСА_1 загальною площею 29,5 кв.м (1/2 від 1/5 частки будинку), в порядку спадкування по закону після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_4 та на 3/10 частки житлового будинку по АДРЕСА_1 загальною площею 29,5 кв.м (1/5 - належала матері ОСОБА_5, а 1/10 - ОСОБА_5 успадкувала від чоловіка ОСОБА_4, проте не оформила спадкових прав), в порядку спадкування по заповіту після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 матері ОСОБА_5.

В силу вимог статті 88 ЦПК України, з відповідачів, в рівних частках, слід стягнути на користь позивача судові витрати, а саме 243,60 грн. сплаченого судового збору, по 121,80грн. з кожного.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 60, 61, 88, 209, 212-215, 223, 294 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 328, 1216, 1217, 1268, 1276 Цивільного кодексу України, ст. 120 Цивільного кодексу УРСР 1963 року, Постановою Пленуму Верховного суду України № 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності, суд ,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на майно, в порядку спадкування- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/10 частки житлового будинку по АДРЕСА_1 загальною площею 29,5 кв.м в порядку спадкування по закону після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_4 та на 3/10 частки житлового будинку по АДРЕСА_1 загальною площею 29,5 кв.м в порядку спадкування по заповіту після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 матері ОСОБА_5.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 121,80 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 121,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий П.Я.Стельмащук