Справа № 729/924/16-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 серпня 2016 р. суддя Бобровицького районного суду Чернігівської області Демченко Л.М., розглянувши заяву про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася з позовом до відповідачів про поділ майна подружжя, в якому просила: визнати, що автомобіль FORD TRANSIT пасажирський, сірого кольору, 2006 року випуску д.н.з. НОМЕР_1, зареєстрований Козелецьким ВРЕР УДАІ УМВС України в Чернігівській області 15.08.2013 року за ОСОБА_2, номер кузова НОМЕР_2 є спільною сумісною власністю подружжя та визнати за нею та відповідачем право власності на автомобіль FORD TRANSIT пасажирський, сірого кольору, 2006 року випуску д.н.з. НОМЕР_1, зареєстрований Козелецьким ВРЕР УДАІ УМВС України в Чернігівській області 15.08.2013 року за ОСОБА_2, номер кузова НОМЕР_2 по ? частині за кожним.

Одночасно позивачка звернулася до суду з заявою про забезпечення позову в якій просила заборонити відповідачу користуватися вищезазначеним автомобілем та накласти на нього арешт.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути подану заяву без повідомлення відповідача та інших осіб, що беруть участь у справі.

В Постанові Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з п.1 ч.1, ч. 3, ст. 152 ЦПК України позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

З матеріалів позовної заяви вбачається що позивачка звернулась до суду з позовом про поділ спільного сумісного майна подружжя та визнання права власності по ? частині за кожним, з метою перешкодити відповідачу позбавити її як власника права на вищезазначений автомобіль, не заперечуючи при цьому, що експлуатацію автомобіля здійснює саме відповідач на якого і виданий технічний паспорт, тому суд вважає, що вимоги заяви щодо заборони ОСОБА_2, користуватися автомобілем FORD TRANSIT задоволенню не підлягають.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову суд ( суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

ОСОБА_1 обґрунтовуючи свою заяву про забезпечення позову в частині накладення арешту на спірний автомобіль посилається на те, що реєстрація автомобіля вчинена за відповідачем і до вирішення судом справи про поділ майна, останній має можливість зняти автомобіль з реєстраційного обліку, відчужити його, що призведе до порушенням її прав, як іншого власника автомобіля.

Тому, суд дослідивши матеріали вищезазначеної заяви, позовної заяви, враховуючи позовні вимоги, вартість спірного майна, ціну позову, дані про відповідача, приходить до висновку, що арешт автомобіля є достатнім видом забезпечення позову і задоволення заяви в цій частині.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 151,152,153 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Заяву про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на автомобіль FORD TRANSIT пасажирський, сірого кольору, 2006 року випуску д.н.з. НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2, зареєстрований Козелецьким ВРЕР УДАІ УМВС України в Чернігівській області 15.08.2013 року за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючим в ІНФОРМАЦІЯ_2 ж, і/н не відомий, посвідчення водія серії РМА № 169637 видане ДАІ МВС УВС м. Козелець 15.03.2003 року.

Копію ухвали направити до Бобровицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області (м.Бобровиця, вул. Незалежності, 49), та до регіонального сервісного центру в Чернігівській області, територіальний сервісний центр 7443 (16600 м. Ніжин, вул. Московська, 78) для виконання та позивачці для ознайомлення.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Відповідачу копію ухвали надіслати негайно після її виконання.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Чернігівської області через Бобровицький районний суд протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя