Справа № 481/559/16-ц
Провадж.№ 2/481/307/2016
Р І Ш Е Н Н Я

іменем У К Р А Ї Н И

(заочне)

19.08.2016 року Новобузький районний суд Миколаївської області в складі головуючої судді Уманської О.В., при секретарі Кузьміній Н.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Новий Буг Миколаївської області цивільну справу за позовною заявою Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування,

В с т а н о в и в:

В травні 2016 року позивач ОСОБА_2 (транспортне) страхове бюро України (далі МТСБУ) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування у розмірі 22 666,13 грн., витрат на послуги аварійного комісара в розмірі 808,00 грн. та витрат на правову допомогу у розмірі 2000,00 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що 15.03.2014 року в о 00:20 год. в м.Києві мала місце дорожньо-транспортна пригода, в якій з вини водія автомобіля Опель, д.н.з. № 16866КН, ОСОБА_1 відбулося зіткнення з автомобілем Опель, д.н.з. № НОМЕР_1., внаслідок чого зазначений автомобіль який належить ОСОБА_3 отримав механічні пошкодження. Вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу склала 27 199,36 грн.

На дату вчинення ДТП ОСОБА_1 не мав чинного договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, тому за заявою потерпілого ОСОБА_3 відповідно до вимог Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ здійснило виплату відшкодування потерпілому в розмірі 22 666,13 грн. Також позивачем було додатково понесено витрати на послуги аварійного комісара у розмірі 808,00 грн. Звернення до ОСОБА_1 про компенсацію витрат в добровільному порядку залишились без задоволення до цього часу, що і змусило МТСБУ звернутися до суду з вказаним позовом.

В судове засідання представник позивача не зявилася, направила на адресу суду письмову заяву про можливість розгляду справи за її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримала і просила їх задовольнити у повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. Заяв про розгляд справи за його відсутності не направляв, про причини неявки суду не повідомив.

Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України.

Оскільки в судове засідання сторони не зявились, суд відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу.

Дослідивши письмові докази, суд приходе такого висновку.

Матеріалами справи встановлено, що 15.03.2014 року о 00 год. 20 хв., водій ОСОБА_1 в порушення вимог п.п. 2.10, 12.1,12.3 ПДР України керуючи автомобілем "Опель" д.н.з. НОМЕР_2 по Столичному шоссе, 104-А в м. Києві під час вибору безпечної швидкості не врахував дорожню обстановку та не впорався з керуванням транспортного засобу, внаслідок чого виїхав на зустрічну полосу руху та вчинив зіткнення з автомобілем "Опель" д.н.з. НОМЕР_1, що призвело до пошкодження транспортних засобів, після чого місце події залишив.

Вина ОСОБА_1 у скоєнні вказаної ДТП підтверджується постановою Голосіївського районного суду м.Києва від 31.03.2014 року, відповідно до якої, відповідача ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. ст. 124, 122-4 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.

Згідно з частиною 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільні правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанова суду, з питань чи мали ці дії та вчинені вони цією особою.

Постанова Голосіївського районного суду м.Києва від 31.03.2014 року не скасована відповідним судом у порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вона ухвалена, тому провина водія ОСОБА_1 в скоєні вищезгаданої ДТП встановлена та не потребує доказування (а.с.7-8).

В результаті зазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль «Опель», д.н.з. № НОМЕР_1, що належить ОСОБА_3

Розмір завданих матеріальних збитків, за пошкоджений транспорт засіб «Опель» д.н.з. № НОМЕР_1, відповідно до Звіту про оцінку автомобіля зробленого субєктом оціночної діяльності №532 від 02.04.2014 року, становить 27 199 грн. 36 коп.(а.с. 11-18).

Завдана матеріальна шкода відповідачем відшкодована не була. Власник пошкодженого автомобіля з метою отримання відшкодування звернувся 14.04.2014 року до МТСБУ з відповідною заявою (а.с. 5).

Договірних зобовязань між МТСБУ, потерпілою особою та відповідачем не виникало. Згідно норми ст. 11 ЦК України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Таким актом є Закон України «Про обовязкове страхування цивільної правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який містить спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин. Відповідно до пп «а» п. 41.1 ст. 41 цього Закону, МТБСУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільну - правову відповідальність.

Відповідно до ст. 22 цього Закону позивач частково відшкодував у встановленому цим Законом порядку збитки, які були заподіяні майну третій особі під час ДТП.

Відповідно ч.1 ст. 1191 ЦК України та вимог п.п. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», особа яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Так, згідно з наказом МТБСУ № 3355 від 26.06.2014 року, останнє здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 22666,13 грн. відповідно до встановленого п.9.2. ст. 9 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільної правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ліміту відповідальності, що підтверджується платіжним дорученням № 6720 від 07.07.2014 року (а.с.10, 9).

Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Документальні докази, які містяться в матеріалах справи підвереджують, що позивачем обовязок, який на нього покладено Законом України «Про обовязкове страхування цивільної правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» по відшкодування шкоди заподіяною відповідачем ОСОБА_1 виконаний.

Загальними підставами для накладення відповідальності на особу, яка заподіяла шкоду, є: настання шкоди; протиправна поведінка особи, що заподіяла шкоду; причинний зв'язок між протиправною поведінкою і настанням шкоди; вина особи, яка заподіяла збитки.

Статтею 1188 ч. 1 ЦК України передбачено, що шкода завдана одній особі з вини іншої внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується виною особою.

Позивач звертався до відповідача ОСОБА_1 з пропозицією добровільно відшкодувати витрати, понесені ним при виплаті потерпілому ОСОБА_3 страхового відшкодування за заподіяну відповідачем шкоду та витрат на збір документів та визначення розміру шкоди в загальному розмірі 23474 грн. 13 коп., що підтверджується матеріалами справи (а.с. 20), однак, відповідач вказані витрати до цього часу позивачу не відшкодував.

Виходячи з цього позовні вимоги в частині відшкодування витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування у розмірі 22 666,13 грн. ґрунтуються на законі, та підлягають задоволенню.

Натомість відповідно до змісту частини 1 сттаті 1191 ЦК право зворотної вимоги обмежено розміром виплаченого відшкодування, якщо інше не встановлено законом.

Правових підстав витрат на оплату праці аварійного комісара позивач не зазначив. Крім того не надав документального підтвердження здійснення зазначених витрат. Таким чином, позовні вимоги МТСБУ в частині відшкодування витрат на послуги аварійного комісара в розмірі 808,00 грн. задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Згідно ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи до яких відносяться крім інших, витрати на правову допомогу.

Вимоги позивача задоволені частково, а тому у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь позивача судовий збір пропорційно до задоволених вимог у розмірі 1330,60 гривень.

У відповідності до статті 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах визначається з урахуванням витраченого часу, а саме годин участі особи у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням, під час ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо.

Проте, будь-якого розрахунку часу, витраченого представником позивача на надання правової допомоги з зазначенням характеру наданої допомоги, матеріали справи не містять. Також не містить справа і документального підтвердження здійснення витрат на правову допомогу, як то вимагають правила частини 1 статті 88 ЦПК.

В звязку з вищезазначеним суд не вбачає достатніх підстав для відшкодування позивачеві 2000,00 грн. витрат на правову допомогу.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 208, 209, 212, 213, 215, 218, 224-226 ЦПК України, -

В и р і ш и в:

Позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстроване місце постійного проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (02002, м. Київ, а/с 272, Русанівський бульвар, буд. № 8, , п/р 871 в ПАТ «Укрексімбанк» м. Києва, МФО: 322313) витрати, повязані з виплатою страхового відшкодування, в розмірі 22 666 (двадцять дві тисячі шістсот шістдесят шість) гривень 13 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України судовий збір, у розмірі 1330 (одна тисяча триста тридцять) гривень 60 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте районним судом при поданні відповідачем письмової заяви про перегляд заочного рішення протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подання через районний суд апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення чи з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, заяви про перегляд заочного рішення, якщо апеляційну скаргу, заяву про перегляд заочного рішення не буде подано.

Суддя: