Провадження 2/127/5696/16
УХВАЛА

23 серпня 2016 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Сичук М.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Державного підприємства Зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеенерго» про поновлення на роботі, відшкодування коштів за вимушений прогул та стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст. 119 ЦПК України з наступних підстав.

В порушення вимог ч. 5 ст. 119 ЦПК України позивачем до позовної заяви не надано документ, яким підтверджується сплата судового збору.

Відповідно до преамбули Закону України «Про судовий збір» №3674-VI цей Закон визначає правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Отже, саме Закон України «Про судовий збір» є спеціальним законом, який визначає порядок сплати та звільнення від сплати судового збору та має пріорітет застосування у даних правовідносинах.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» від 22 травня 2015 року №484-VIII внесено ряд змін до Закону України «Про судовий збір» та зокрема статтю 5 названого закону викладено в новій редакції. Вказані зміни набули чинності з 1 вересня 2015 року.

Так, статтею 5 Закону закріплено перелік осіб які звільнені від сплати судового збору під час розгляду справи у всіх судових інстанціях.

Зокрема, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Отже, вказаною нормою передбачено два випадки, повязані з трудовими правовідносинами, у яких позивачі звільняються від сплати судового збору, а саме:

1) у справах про стягнення заробітної плати;

2) у справах про поновлення на роботі.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про оплату праці», статті 94 Кодексу законів про працю України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

При цьому, як вбачається з позовної заяви, перша позовна вимога стосується поновлення на посаді, при зверненні з якою позивач звільнений від сплати судового збору. Проте, інша (друга) вимога не стосується виплати заробітної плати, а стосується стягнення компенсації у вигляді середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні.

Таким чином, заявлені позивачем вимоги, в частині стягнення фактично середнього заробітку за час вимушеного прогулу не є заробітною платою в розумінні статті 1 Закону України «Про оплату праці», статті 94 Кодексу законів про працю України, а відтак, з урахуванням положень статті 5 Закону України «Про судовий збір» позивачу необхідно сплатити судовий збір.

Також позивачем не сплачено судовий збір за вимогу про стягнення моральної шкоди.

Варто зазначити, що позивачем не конкретизовані позовні вимоги щодо суми позову, що ускладнює вирішення питання щодо розміру судового збору та відкриття провадження в справі.

При цьому позивачем не додано доказів щодо сплати судового збору чи звільнення від його сплати.

Наведені вище обставини свідчать, що позовну заяву позивачем подано без додержання вимог, встановлених ст.ст. 119 ЦПК України, а тому позовна заява підлягає залишенню без руху.

Частиною 1 ст. 121 ЦПК України встановлено, що суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Керуючись ст. 121 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 до Державного підприємства Зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеенерго» про поновлення на роботі, відшкодування коштів за вимушений прогул та стягнення моральної шкоди.

Надати позивачу строк пять днів з дня отримання даної ухвали, для усунення недоліків позовної заяви, інакше заява буде вважатись неподаною і підлягатиме поверненню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя