Справа № 226/1376/16-ц
Провадження № 2-о/226/115/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 серпня 2016 року Димитровський міський суд Донецькой області у складі:

головуючого - судді Петуніна І.В.,

при секретарі Альберті О.В.,

за участю заявника ОСОБА_1,

заінтересованих осіб: ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мирноград Донецької області справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення фактів прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про встановлення фактів прийняття спадщини і в обґрунтування своїх вимог зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_4. Після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1. ОСОБА_4 заповіт на своє майно не складав, спадкоємцями першої черги після його смерті на той час були: позивач, її сестри - ОСОБА_2, ОСОБА_3, та її мати - ОСОБА_5. Жоден зі спадкоємців заяву про прийняття спадщини не подавав, фактично її прийняла мати позивача ОСОБА_5, оскільки мешкала у спадковому будинку. ОСОБА_5 не отримувала свідоцтво про право на спадщину на даний будинок. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_5. Після її смерті відкрилась спадщина на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1, який вона успадкувала після смерті свого чоловіка ОСОБА_4. ОСОБА_5 заповіт на своє майно не складала, спадкоємцями першої черги після її смерті є позивач, її сестри - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Жоден зі спадкоємців заяву про прийняття спадщини не подавав, фактично її прийняла позивач, оскільки після смерті матері вступила в управління та володіння спадковим майном, тобто ремонтувала будинок, саджала город, доглядала за садом. На теперішній час позивач бажає отримати свідоцтво про право на спадщину, але при зверненні до нотаріуса їй було роз'яснено, що для підтвердження факту вступу в управління чи володіння спадковим майном необхідно надати будь-які документи, що підтверджують ці факти або звернутися до суду для встановлення факту прийняття спадщини. Просила встановити юридичний факт прийняття ОСОБА_5 спадщини, що відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_1 після смерті її чоловіка - ОСОБА_4, а також встановити юридичний факт, що позивач прийняла спадщину, яка відкрилась після смерті її матері ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2.

Заявник ОСОБА_1 до судового засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена у порядку, передбаченому цивільно-процесуальним законодавством.

Представник заявника ОСОБА_6 у судовому засіданні наполягав на задоволенні вимог заявниці, просив встановити юридичні факти.

Заінтересовані особи ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до судового засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені у порядку передбаченому цивільно-процесуальним законодавством, надали суду заяви з проханням розглянути справу без їх участі, вимоги заявниці підтримали.

Судом встановлено, що позивач є рідною дочкою ОСОБА_4 та ОСОБА_5, що встановлено зі свідоцтва про їх одруження, про народження позивача та свідоцтва про її одруження (а.с. 8, 9, 12).

На підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва будинку, посвідченого Красноармійською держнотконторою 10 травня 1961 року за реєстровим № 3749, ОСОБА_4 належав збудований ним будинок за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 15-16).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер (а.с. 11).

На момент його смерті за адресою: АДРЕСА_1 мешкала його дружина ОСОБА_5, до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 10, 14).

Згідно з актом, складеним головою мікроради № 6 ОСОБА_7 від 05.07.2016 року, за адресою: АДРЕСА_1, після смерті ОСОБА_5, зареєстрованих осіб немає, у будинку ніхто не мешкає, але догляд за будинком, косметичний ремонт будинку, догляд за садом та городом, сплату комунальних платежів з 02.08.1995 року до теперішнього часу здійснює ОСОБА_1 (а.с. 10, 17).

Згідно з інформацією, наданою державним нотаріусом Димитровської державної нотаріальної контори станом на 17.08.2016 року, на майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 спадкова справа не відкривалась, заповіти від його імені не посвідчувалися. На майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 спадкова справа не відкривалась, від її імені посвідчувався заповіт за реєстром № 2-1099 від 18.01.1987 року (а.с. 29, 30, 31, 32, 33).

За свого життя, 18 серпня 1987 року ОСОБА_5 заповідала будинок за адресою: АДРЕСА_1 заявнику ОСОБА_1 та іншим донькам ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в рівних частинах (а.с. 35-36).

В судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснила, що заявника знає з 1955 року. За адресою: АДРЕСА_1 мешкали дід ОСОБА_4 та баба ОСОБА_5, а також три їх доньки. Дід помер десь у 1981 році. Після його смерті залишилася мешкати у цьому будинку бабуся ОСОБА_5, яка померла у 1995 році. Після смерті бабусі ОСОБА_5, вона бачила як донька ОСОБА_1 постійно ходила до цього будинку батьків, садила там город, використовувала його як дачу. Це відбулося відразу після смерті бабусі ОСОБА_5. Тоді вулиця була Красних партізан, зараз це АДРЕСА_1.

Свідок ОСОБА_9 пояснила суду, що заявника знає зі свого народження. Заявник мешкала за адресою: АДРЕСА_1. Раніше там мешкав ОСОБА_4, який помер у 1981році та ОСОБА_5, яка померла у 1995році. Коли помер ОСОБА_4, ОСОБА_5 залишалася мешкати у цьому будинку. Після смерті ОСОБА_5, у будинку ніхто не мешкав, догляд за будинку здійснювала заявник.

Вислухавши пояснення представника позивача, свідків, дослідивши надані суду докази у їх сукупності, суд вважає, що вимоги заявника підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.4 Заключних і перехідних положень Цивільного кодексу України (в редакції 2004 року), щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільного кодексу України, положення цього кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, які виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. З огляду на той факт, що спадщина, факт прийняття якої просить встановити заявник, відкрилась 14 квітня 2003 року, суд приходить до висновку, що спірні правовідносини регулюються Цивільним кодексом України (в редакції 1963 року), який діяв на момент виникнення спірних правовідносин.

Згідно зі ст. 534 ЦК України (в редакції 1963 року) кожен громадянин може залишити за заповітом все своє майно або його частину одному або декільком особам, як таким, що входять до кола його спадкоємців за законом так і таким, що не є спадкоємцями за законом. У п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року) зазначено, що треба вважати, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління та володіння спадковим майном.

Розгляд судом справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення врегульовано ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України. Перелік фактів, що мають юридичне значення, які можуть бути встановленими у судовому засіданні викладено у ч. 1 ст. 256 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. Якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до роз'яснень, які містяться у постанові № 5 від 31.05.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, необхідних для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном. При цьому при вирішенні вимог про встановлення факту прийняття спадщини і місця її відкриття суд має виходити з положень ст. 526 та ст. 549 ЦПК України (в редакції 1963 року), згідно з якими місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця, а якщо воно невідоме - місце знаходження майна або його основної частини. Діями ж, що свідчать про прийняття спадщини, є фактичний вступ заявника в управління чи володіння спадковим майном у межах 6-місячного строку з дня відкриття спадщини або подача ним протягом цього строку до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяви про її прийняття.

Суд вважає, що в судовому засіданні було доведено факт прийняття заявником спадщини, що залишилась після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 та після смерті ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2, оскільки від встановлення цього факту у заявника виникають права та обов'язки, пов'язані з правом отримання спадщини.

На пiдставi ст.ст. 526, 529, 534, 549 ЦК України (в редакції 1963 року), керуючись ст. ст. 10, 60, 212, 215, 256, 259 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1, заінтересовані особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення фактів прийняття спадщини задовольнити.

Встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_5 після смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення суду вступає в законну силу після закінчення терміну подачі апеляційної скарги, яка може бути подана до Апеляційного суду Донецької області через Димитровський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.В.Петунін