Справа №481/1427/15-ц 01.09.2016 01.09.2016 01.09.2016
Провадження №22-ц/784/1946/16
категорія 27 Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції: ОСОБА_2
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

01 вересня 2016 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого Лівінського І.В.,

суддів: Данилової О.О.,Шаманської Н.О.,

із секретарем судового засідання Шагаєм О.А.,

за участю: представника третьої особи ОСОБА_3,

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_4

на рішення Новобузького районного суду Миколаївської області від 4 липня 2016 року

за позовом

публічного акціонерного товариства Дельта Банк (далі ПАТ «Дельта Банк») до ОСОБА_5, третя особа ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2015 року ПАТ Дельта Банк звернулось з позовом до ОСОБА_6 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Позивач зазначав, що 26 червня 2008 року між АКІБ УкрСиббанк ( правонаступником якого є АТ УкрСиббанк) та ОСОБА_4 було укладено договір про надання споживчого кредиту, за яким банк надав останній кредит у розмірі 29750 доларів США, строком до 26 червня 2015 року зі сплатою 14,5 % річних.

При цьому, по даному кредитному договору 26 червня 2008 року з ОСОБА_6 було укладено договір іпотеки, за яким останній передав в іпотеку житловий будинок № 60 по вулиці Гребєннікова в м. Новий Буг Миколаївської області та земельну ділянку, площею 0,10 га., за цією ж адресою.

22 травня 2009 року АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 уклали додаткову угоду № 1 до договору про надання споживчого кредиту №0 від 26 червня 2008 року, якою внесли зміни в частині схеми погашення кредиту та розміру щомісячного платежу.

8 грудня 2011 року між позивачем та публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» укладено договір про відступлення права вимоги, за яким до позивача перейшли всі права, щодо права вимоги до боржника та майнового поручителя за кредитним договором та договором іпотеки.

Ухвалою суду від 29 грудня 2015 року допущене процесуальне правонаступництво відповідача, який вибув зі спірних правовідносин, у звязку зі смертю, його правонаступником спадкоємцем, що прийняла спадщину, є ОСОБА_5

Посилаючись на те, що ОСОБА_4 порушує кредитні зобовязання, позивач, просив суд в рахунок погашення заборгованості за кредитом, яка утворилась станом на 28 липня 2015 року у розмірі 11197,27 доларів США, що еквівалентно 247037грн.28 коп., та складається із: заборгованості за кредитом 202889 грн. 34 коп., заборгованості по процентам 44147 грн.94 коп., звернути стягнення на вказаний предмет іпотеки, шляхом визнання права власності на нього за позивачем.

Рішенням Новобузького районного суду Миколаївської області від 4 липня 2016 року позов задоволено. Постановлено в рахунок погашення заборгованості за договором споживчого кредиту №0 від 26 червня 2008 року, яка утворилась станом на 28 липня 2015 року у розмірі 11197,27 доларів США, що еквівалентно 2 77927 грн. 44 коп., та складається із: заборгованості за кредитом 228259 грн. 13 коп., заборгованості по процентам 49668 грн. 31 коп., звернути стягнення на предмет іпотеки житловий будинок № 60 по вулиці Гребєннікова в м. Новий Буг Миколаївської області, загальною площею 98,4 кв.м., та земельну ділянку площею 0,10 га., шляхом передачі іпотекодержателю предмета іпотеки у власність за вартістю, визначеною на підставі оцінки предмета іпотеки субєктом оціночної діяльності, що становить 309796 грн. Крім того, суд стягнув з відповідача судовий збір.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду, невірне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просила рішення скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити.

В судове засідання апеляційного суду сторони не зявились. Вони повідомлені про час і місце судового розгляду, що підтверджується рекомендованими поштовими відправленнями (а.с. 259-260). За такого, їх неявка не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у розгляді справи, дослідивши докази по справі в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, із матеріалів справи вбачається, що 26 червня 2008 року між між АКІБ УкрСиббанк(правонаступником якого є АТ УкрСиббанк) та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір №0, відповідно до якого банк надав кредит у розмірі 29750 доларів США, строком до 26 червня 2015 року зі сплатою 14,5 % річних.

Того ж дня, на забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором банк уклав з ОСОБА_6 іпотечний договір, за яким останній передав в іпотеку житловий будинок № 60 по вулиці Гребєннікова в м. Новий Буг Миколаївської області та земельну ділянку, площею 0,10 га., за цією ж адресою.

За договором купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 8 грудня 2011 року здійснено відступлення права вимоги ПАТ Дельта Банк, який у встановленому законом порядку набув права іпотекодержателя.

У звязку з порушенням позичальником ОСОБА_4 кредитних зобовязань, станом на 28 липня 2015 року заборгованість за кредитом становить 11197,27 доларів США, що еквівалентно 247037 грн.28 коп., та складається із: заборгованості за кредитом 202889 грн. 34 коп., по процентам 44147 грн. 94 коп.

Іпотекодавець ОСОБА_6 помер 1 вересня 2014 року. Спадщину після його смерті прийняла ОСОБА_5

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з наявності підстав для звернення стягнення на іпотечне майно у спосіб, визначений позивачем.

Однак з таким висновком в повній мірі погодитись не можна.

Так, відповідно до частини третьої статті 33 Закону України "Про іпотеку" звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса, а також згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя, що є позасудовим врегулюванням спору.

Способами судового вирішення спору є звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу цього предмету з публічних торгів або надання іпотекодержателю права продажу предмета іпотеки (стаття 38, 39 Закону «Про іпотеку»).

Позасудове врегулювання здійснюється, як зазначено вище, на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя, який укладають сторони, або згідно з застереженням, що міститься в іпотечному договорі.

До способів позасудового врегулювання, поряд з іншими, відноситься і передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобовязання (частина 3 статті 36 Закону «Про іпотеку»).

Такий спосіб позасудового регулювання як звернення стягнення шляхом передачі права власності на предмет іпотеки може бути застосований судом лише за умови, що це прямо передбачено умовами іпотечного договору.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 11 грудня 2013 року (справа № 6-124цс13) і відповідно до статті 360-7 ЦПК має враховуватись судами України.

Аналогічна правова позиція стосовно застосування вказаного способу позасудового врегулювання, висловлена Верховним Судом України в постанові від 30 березня 2016 року (справа № 6-1851цс15).

За пунктом 4.2 Договору іпотеки, який відтворює положення статті 33 Закону «Про іпотеку», звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса та застереження про задоволення вимог іпотекодержателя.

Порядок направлення повідомлення про застосування застереження, його зміст та наслідки передбачені пунктами 5.1-5.4 Договору іпотеки (а.с.30).

Проте, умови Договору іпотеки прямо не передбачають право іпотекодержателя обрати на власний розсуд будь-який із способів звернення стягнення на предмет іпотеки, в тому числі і шляхом передачі права власності на предмет іпотеки, тобто угодою сторін не передбачено застосування способів позасудового врегулювання (стаття 36 Закону «Про іпотеку») при судовому вирішенні спору (стаття 39 Закону «Про іпотеку»).

У позасудовому порядку сторони не досягли згоди на передачу у власність банку предмета іпотеки.

Застосування судом іншого, ніж зазначено в позові, способу звернення стягнення на предмет іпотеки, є виходом за межі позовних вимог.

Отже, на підставі викладеного колегія суддів вважає недоведеними підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі позивачеві права власності на іпотечне майно та визнання за ПАТ Дельта Банк права власності на спірний будинок.

Оскільки суд першої інстанції не звернув належної уваги на зазначені обставини справи та вимоги матеріального права, рішення підлягає скасуванню на підставі п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 5 ст. 88 ЦПК України з позивача на користь ОСОБА_4 підлягає стягненню 3407 грн. 76 коп. судового збору, сплаченого останньою при подачі апеляційної скарги.

Керуючись статями 303, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Новобузького районного суду Миколаївської області від 4 липня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову публічного акціонерного товариства Дельта Банк до ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовити.

Стягнути з публічного акціонерного товариства Дельта Банк на користь ОСОБА_4 3407 грн. 76 коп. судового збору.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але протягом двадцяти днів може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий І.В. Лівінський

Судді О.О. Данилова

ОСОБА_7