Дата документу 26.05.2016
Справа № 320/5240/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2016 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді - Ніколової І.С.

при секретарі Колесніковій Л.В.

за участю:

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника третьої особи ПАТ «СК «Арсенал Страхування» - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції в м. Мелітополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, треті особи ПАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування», ОСОБА_5, про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо - транспортної пригоди -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо - транспортної пригоди. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 28 липня 2014 року о 15 годині 40 хвилин в м. Мелітополі по пр. Б.Хмельницького в м. Мелітополі відбулось зіткнення автомобілів НОМЕР_1 з причепом БЗП 5 АМ 9019 ХХ, яким керував позивач на підставі довіреності та автомобіля TOYOTA LAND CRUISER 150 з державним номерним знаком АР 1158 СМ під керуванням водія ОСОБА_3

Після вчинення даної дорожньо-транспортної пригоди інспектором ДАІ 28 липня 2014 рок відносно позивача було складено протокол по справі про адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП.

Постановою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 24.02.2015 року провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП було закрито у звязку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення НДЕКЦ при ГУМВС України в Запорізькій області було проведено судову авто-технічну експертизу. Згідно висновку експерта № 129/14 від 29.12.2014 року, в діях водія автомобілю ОСОБА_1 невідповідності вимогам ПДР України, які з технічної точки зору могли б знаходитися в причинному звязку з подією даної пригоди, не вбачаються, а невиконання водієм ОСОБА_3 вимог п.п. 10.1, 14.6, розділу 34 (дорожня 1.3.) ПДР України, знаходиться у причинному звязку з подією дорожньо-транспортної пригоди.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль позивача отримав механічні пошкодження, відновлювальний ремонт яких, відповідно до звіту спеціаліста № 40 по визначенню вартості відновлювального ремонту від 28.04.2015 року, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу станом на дату оцінки в сумі 14174,00 гривні.

Цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована в ПАТ «СК «Арсенал страхування». 16 березня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до ПАТ «СК «Арсенал страхування» з заявою щодо виплати страхового відшкодування. Листом від 20.04.2015 року № 9/к/у ПАТ «СК «Арсенал страхування» йому було відмовлено у звязку з тим, що відносно відповідача ОСОБА_3 адміністративний протокол не складався, отже, відсутні докази вини та цивільно-правової відповідальності водія ОСОБА_3 Позивач погоджується з позицією ПАТ «СК «Арсенал страхування».

Таким чином, оскільки в зазначеній експертизі № 129/14 від 29.12.2014 року визначається невідповідність дій відповідача вимогам ПДР, які знаходяться в причинному звязку з подією даної пригоди, то позивач вважає, що відповідач повинен відшкодувати йому спричинену шкоду, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки в розмірі, що, відповідно до звіту спеціаліста № 40 по визначенню вартості відновлювального ремонту від 28.04.2015 року, складається з вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу станом на дату оцінки в сумі 14174,00 гривні, витрат на оплату послуг спеціаліста в сумі 1000 гривень, а всього 15174,00 гривні, витрати на правову допомогу, а також моральну шкоду. Моральна шкода оцінюється позивачем у розмірі 3000 гривень, полягає в тому, що він зазнав душевних стражданнях, оскільки протиправними діями відповідача пошкоджено транспортний засіб, який знаходився в користуванні позивача. У звязку з пошкодженням автомобілю та тим, що грошових коштів в необхідному обсязі на відновлювальний ремонт у нього не було він тривалий час не мав можливості використовувати автомобіль за цільовим призначення. До того ж, сам факт дорожньо-транспортної пригоди негативно вплинув на психічний стан позивача. Раніше він не був учасником ДТП і тому раптові обставини зіткнення автомобілів, а також сам факт ДТП змусили його докладати додаткові зусилля для відновлення психічного становища та організації робочого часу.

Представник позивача позовні вимоги підтримала, до викладених у позовній заяві обставин додала, що позивач уперше став учасником ДТП, відносно нього було складено протокол. Як додаток до протоколу було складено схему ДТП, у якій інспектор замість місця зіткнення транспортних засобів вказав місце удару, оскільки він прирівнював удар та зіткнення. В ході розгляду адміністративної справи пояснення давали обидва водія, позивач давав показання, що підтверджувались матеріалами справи поясненнями інспектора та свідків, а також висновком експертизи, у звязку з чим постановою Мелітопольського міськрайонного суду від 24.02.2015 року провадження відносно нього закрито за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення. Сам факт ДТП, те, що позивач був змушений тривалий час знаходитись без машини та безпосередньо процес судового розгляду завдав ОСОБА_1 моральних страждань. Крім того, представник позивача зазначила, що відповідача було повідомлено про дату та час проведення огляду транспортного засобу, за результатами якого було складено звіт спеціаліста, однак відповідач не зявився.

Позивач підтримав свого представника, стосовно обставин ДТП пояснив, що він рухався по крайній лівій смузі по пр. Б. Хмельницького у м. Мелітополь зі швидкістю 50-60 км/год, зупинившись перед перехрестям біля КП «Водоканал» він пропустив усі зустрічні автомобілі, збираючись повертати ліворуч, позаду побачив автомобіль TOYOTA і відчув як той правою частиною автомобілю врізався у передню ліву частину його автомобілю. Також позивач зазначив, що у нього троє дітей(двоє малолітніх та один неповнолітній сини) та дружина, яка не працює, його заробітна плата складає 3 000 грн., після ДТП автомобіль потребував ремонту, він не мав змоги ним користуватись біля року. За звичайних обставин, позивач використовував автомобіль щодня, добирався на ньому на роботу. Його родичі проживають у Приазовському районі, у с. Чкалово і йому з сімєю довелось користуватись громадським транспортом, щоб їх відвідати. Крім того, його сімя була змушена скоротити кількість подорожей на море, а коли діти хворіли, то він наймав такси, щоб доїхати до лікарні, що також негативно сказувалось на його душевному стані та тягнуло додаткові витрати. Все це призвело до його душевних страждань, внаслідок порушення його звичних умов життя.

Відповідач у судовому засіданні підтримав раніше надані заперечення у яких зазначив, що позовні вимоги не можуть підлягати задоволенню виходячи з того, що ОСОБА_1 є неналежним позивачем, протокол було складено на ОСОБА_1, постанову про закриття провадження по справі №320/7983/14-п відносно позивача не оскаржував, наданий позивачем звіт не може бути доказом по справі, оскільки це висновок спеціаліста, а не експерта. У звязку з відсутністю у звіті фотографій відповідач виказав сумнів, що огляд взагалі проводився. Крім того, огляд проводили не викликаючи його та представника страхової компанії, що суперечить п. 5.2 ОСОБА_6 товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України №142/5/2092 від 24.11.2003 р., через значний проміжок часу і відсутні підтвердження того, що усі пошкодження стались саме внаслідок ДТП за участю відповідача. По обставинам ДТП ОСОБА_3 показав, що він керував автомобілем TOYOTA LAND CRUISER 150, рухався в північному напрямку по пр. Б.Хмельницького зі швидкістю 45-50 км/год займаючи крайнє ліве положення. Перед ним рухався автомобіль маршрутного таксі, а праворуч в попутному напрямку на одному рівні з маршрутним таксі, посередині, рухався DAEWOO ESPERO. Пропустивши маршрутне таксі водій DAEWOO почав маневр повороту ліворуч. Щоб уникнути зіткнення ОСОБА_3 почав змінювати траєкторію руху в ліву сторону, в цей час автомобіль DAEWOO скоїв зіткнення з передньою правою частиною його автомобіля. Позовні вимоги в часині відшкодування моральної шкоди відповідач вважає необґрунтованими, оскільки, конкретних доказів, на підтвердження завданої моральної шкоди позивач не надав, так само як і посилання на міркування з яких позивач визначив розмір шкоди. Відповідач заперечував проти задоволення вимог про відшкодування витрат на правову допомогу, оскільки будь які допустимі докази несення позивачем витрат на правову допомогу відсутні у матеріалах справи. За таких обставин, ОСОБА_3 вважає позовні вимоги не обґрунтованими та просить відмовити у задоволенні позову.

Представник третьої особи ПАТ «СК «Арсенал Страхування» заперечував проти задоволення позову. Вказав, що під час проведення страхового розслідування не встановлена винність ОСОБА_3, крім того, відсутня постанова суду, яким відповідача визнано винним. Тому відсутні підстави для стягнення з ПАТ «СК «Арсенал Страхування» та ОСОБА_3 грошових коштів на відшкодування майнової та моральної шкоди. Представник зазначив, що винність позивача підтверджується тим, що протокол складено на позивача, винність відповідача не доказана, а експертиза проведена поверхнево.

Третя особа ОСОБА_5 у судове засідання не зявився, поштове відправлення повернулось з відміткою: «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу здійснюється за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, власником автомобілю НОМЕР_1 є третя особа ОСОБА_5В./а.с.9/

ОСОБА_1 керує та розпоряджається належним ОСОБА_5 автомобілем на підставі довіреності від 20.11.2010 року./а.с.10/

28 липня 2014 року о 15 годині 40 хвилин в м. Мелітополі по пр. Б.Хмельницького в м. Мелітополі сталося зіткнення автомобілів НОМЕР_1 з причепом БЗП 5 АМ 9019 ХХ, під керуванням водія ОСОБА_1 та TOYOTA LAND CRUISER 150 державний номерний знак якого АР 1158 СМ під керуванням водія ОСОБА_3 Відносно ОСОБА_1 складено протокол АВ2№726764 по справі про адміністративне правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. / адміністративна справа №320/7983/14-п, а.с. 5/

Автомобіль TOYOTA LAND CRUISER 150 державний номерний знак якого АР 1158 СМ належить ОСОБА_3А./а.с.96/ Ця обставина сторонами не оспорюється.

У судовому засіданні було досліджено справу про адміністративне правопорушення №320/7983/14-п про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Постановою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 24.02.2015 року провадження по справі про адміністративні правопорушення №320/7983/14-п про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП було закрито у звязку з відсутністю в його діях складу правопорушення./а.с.12/

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення судом було опитано водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_3А./а.с.25-26/, свідків, досліджено матеріали справи, проведено додатковий огляд місця події/а.с.31-33/, доручено провести експертизу, а Науково-дослідницьким експертно-криміналістичним центром при ГУМВС України в Запорізькій області проведено судову автотехнічну експертизу. Експертом, при проведені експертизи бралось два варіанти розвитку подій, внаслідок яких сталося ДТП: за показаннями ОСОБА_1 та за показаннями ОСОБА_3 У матеріалах справи №320/7983/14-п мається висновок експерта № 129/14 від 29.12.2014 року. Експерт при розгляді варіанту події за показаннями водія ОСОБА_1 зробив висновок, що в діях водія автомобілю DAEWOO ESPERO д/н 17254НЕ ОСОБА_1 невідповідності вимогам Правил дорожнього руху не вбачається. В діях водія автомобілю DAEWOO ESPERO д/н 17254НЕ ОСОБА_1 невідповідності вимогам Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору могли б знаходитися в причинному звязку з подією даної пригоди, не вбачаються. Дії водія TOYOTA LAND CRUISER 150 д/н НОМЕР_2 ОСОБА_3 не відповідають вимогам п.п. 12.4, 12.9, 10.1, 14.6 розділу 34 (дорожня розмітка 1.3) Правил дорожнього руху України. Невиконання водієм ОСОБА_3 вимог п.п. 10.1, 14.6, розділу 34 (дорожня 1.3.) Правил дорожнього руху України, знаходиться у причинному звязку з подією дорожньо-транспортної пригоди. При розгляді варіанту події за показаннями водія ОСОБА_3 експертом зазначено, що для відповіді на питання про наявність (відсутність) технічної можливості у водія ОСОБА_3 запобігти зіткненню з автомобілем «DAEWOO ESPERO» експерту необхідно враховувати такі вихідні данні: момент виникнення небезпеки для водія ОСОБА_3, час тривання небезпеки для нього, характер руху та траєкторія руху автомобіля «DAEWOO ESPERO». Вищевказані дані, в постанові про призначення експертизи за показаннями ОСОБА_3 не зазначено. /а.с. 60-66, 80-91; адміністративна справа №320/7983/14-п, а.с. 43-49/

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль НОМЕР_1 отримав механічні пошкодження.

Згідно звіту спеціаліста № 40/д по визначенню вартості відновлювального ремонту від 28.04.2015 року, складеного експертом-автотоварознавцем ОСОБА_6, вартість відновлювального ремонту з урахуванням коєфіціенту фізичного зносу станом на дату оцінки складає 14174,00 гривні./а.с.13-22, 190-200/

За складання звіту спеціаліста № 40/д по визначенню вартості відновлювального ремонту від 28.04.2015 року позивачем було сплачено 1000 гривень, що підтверджується доданою до позову копією квитанції до прибуткового касового ордеру від 28.04.2015 року./а.с.23/

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 застрахована в Приватном акціонерном товаристві «Страхова компанія «Арсенал Страхування»./а.с.86/

16 березня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до ПАТ «СК «Арсенал страхування» з заявою щодо виплати страхового відшкодування./а.с.24/

Листом ПАТ «СК «Арсенал страхування» від 20.04.2015 року № 9/к/у позивачу відмовлено у відшкодуванні страхової виплати у звязку з тим, що відносно відповідача ОСОБА_3 адміністративний протокол не складався, а, відповідно, відсутні докази вини та цивільно-правової відповідальності водія ОСОБА_3А./а.с. 25/

Згідно ст. 6 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-праової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для настання страхового випадку необхідна наявність вини та цивільно-правової відповідальності особи, яка застрахувала свою цивільно-правову відповідальність. Оскільки не має судового рішення, яким було б встановлено винність відповідача ОСОБА_3 у даному ДТП, то суд вважає обґрунтованою відмову ПАТ «СК «Арсенал страхування» у відшкодуванні страхової виплати.

Заперечення відповідача в стосовно того, що ОСОБА_1 є неналежним позивачем суд до уваги не приймає, оскільки згідно п. 13 Постанови Пленуму ВССУ від 01.03.2013 року № 4 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки " розяснено, що враховуючи, що відповідно до статей 386, 395, 396 ЦК положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну. Враховуючи викладене, ОСОБА_1, маючи посвідчення водія та керуючи автомобілем на підставі довіреності є належним позивачем по справі.

Заперечення відповідача та представника ПАТ СК стосовно того, що винність позивача підтверджується тим, що саме відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення суд до уваги не приймає, оскільки наявність протоколу відносно особи ще не вказує на беззаперечну винність цієї особи, а постановою Мелітопольського міськрайонного суду від 24.02.2015 року по справі №320/7983/14-п встановлено, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 124 КУпАП. Ця постанова не оскаржувалась. У той час, як згідно висновку експерта № 129/14 від 29.12.2014 року саме невиконання водієм ОСОБА_3 вимог п.п. 10.1, 14.6, розділу 34 (дорожня 1.3.) ПДР України, знаходиться у причинному звязку з подією ДТП.

Суд враховуючи показання про обставини ДТП як позивача, так і відповідача та дослідивши матеріали адміністративної справи №320/7983/14-п, у тому числі висновок експерта, приходить до наступного. Експертом, при проведені експертизи бралось два варіанти розвитку подій, внаслідок яких сталося ДТП: за показаннями ОСОБА_1 та за показаннями ОСОБА_3 У матеріалах справи №320/7983/14-п мається висновок експерта № 129/14 від 29.12.2014 року. Експерт при розгляді варіанту події за показаннями водія ОСОБА_1 зробив висновок, що в діях водія автомобілю DAEWOO ESPERO д/н 17254НЕ ОСОБА_1 невідповідності вимогам Правил дорожнього руху не вбачається. В діях водія автомобілю DAEWOO ESPERO д/н 17254НЕ ОСОБА_1 невідповідності вимогам Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору могли б знаходитися в причинному звязку з подією даної пригоди, не вбачаються. Дії водія TOYOTA LAND CRUISER 150 д/н НОМЕР_2 ОСОБА_3 не відповідають вимогам п.п. 12.4, 12.9, 10.1, 14.6 розділу 34 (дорожня розмітка 1.3) Правил дорожнього руху України. Невиконання водієм ОСОБА_3 вимог п.п. 10.1, 14.6, розділу 34 (дорожня 1.3.) Правил дорожнього руху України, знаходиться у причинному звязку з подією дорожньо-транспортної пригоди. При розгляді варіанту події за показаннями водія ОСОБА_3 експертом зазначено, що для відповіді на питання про наявність (відсутність) технічної можливості у водія ОСОБА_3 запобігти зіткненню з автомобілем «DAEWOO ESPERO» експерту необхідно враховувати такі вихідні данні: момент виникнення небезпеки для водія ОСОБА_3, час тривання небезпеки для нього, характер руху та траєкторія руху автомобіля «DAEWOO ESPERO». Вищевказані дані, в постанові про призначення експертизи за показаннями ОСОБА_3 не зазначено. ОСОБА_3 на якого, згідно ст. 60 ЦПК України, покладено обовязок доведення обставин, на які він посилається не заявляв клопотань про проведення додаткової експертизи, так само, як і представник ПАТ «СК «Арсенал страхування». За таких обставин, суд вважає, що висновок експерта, всупереч запереченням представника ПАТ «СК «Арсенал страхування», відображає сутність усіх частин експертного дослідження, в ході проведення експертизи було враховано покази учасників ДТП, свідків, наявні у матеріалах справи документи, ці дані підтверджували показання ОСОБА_1 про обставини ДТП, тому суд приходить до висновку, що саме внаслідок винних дій ОСОБА_7 28 липня 2014 року сталася ДТП, якою позивачу заподіяно збитки.

Враховуючи ст.ст. 22, 1166, 1187, 1188 ЦК України, ОСОБА_1 має право на відшкодування збитків завданих йому джерелом підвищеної небезпеки ОСОБА_3, як особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.

Відповідно до ч.1 ст. 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодій кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Заперечення відповідача про те, що висновок спеціаліста не входить до переліку засобів доказування та відповідно не може бути прийнятий судом як доказ у цивільній справі, а також у звязку з тим, що звіт не містить фото, огляд автомобілю проведено через значний час після ДТП та за відсутності відповідача та представника страхової компанії суд до уваги не приймає виходячи з наступного.

Згідно ч. 1ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 64 ЦПК України, письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.

Згідно ст. 66 ЦПК України, висновок експерту докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, задані судом.

Позивач обґрунтовує майнову шкоду посилаючись не на висновок спеціалісту, як вказує відповідач, а на звіт спеціалісту №40/д від 28.04.2015 р.. проведений експертом товарознавцем, який має вищу технічну освіту та стаж експертної роботи з 1995 року. Вказаний звіт має додаток №3 фото таблицю до звіту №40/д./а.с.196-199/ Оригінал звіту знаходиться у матеріалах справи./а.с.190-199/

ОСОБА_8 товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України №142/5/2092 від 24.11.2003 р., до звіту спеціаліста не застосовуються.

За таких обставин суд, враховуючи відсутність клопотань сторін про залучення експерта для проведення експертизи, вважає звіт спеціалісту належним доказом.

Виходячи з викладеного, матеріалами справи підтверджено розмір завданої матеріальної шкоди позивачу у розмірі 15174,00 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно п. 3,4,5 Постанови Пленуму ВСУ "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Вирішуючи питання про задоволення позову у частині вимог про відшкодування моральної шкоди, суд враховує, як доводи позивача про те, що у нього на утриманні знаходяться троє дітей(двоє малолітніх та один неповнолітній сини) та дружина, яка не працює, його заробітна плата складає 3 000 грн., після ДТП автомобіль потребував ремонту, він не мав змоги ним користуватись біля року. Те, що він за звичайних обставин використовував автомобіль щодня, добирався на ньому на роботу. Його родичі проживають у Приазовському районі, у с. Чкалово і йому з сімєю довелось користуватись громадським транспортом, щоб їх відвідати. Крім того, його сімя була змушена скоротити кількість подорожей на море, а коли діти хворіли, то він наймав такси, щоб доїхати до лікарні, що також негативно сказувалось на його душевному стані та тягнуло додаткові витрати. Все це призвело до його душевних страждань, внаслідок порушення його звичних умов життя. А також заперечення відповідача про відсутність обґрунтування розрахунків розміру моральної шкоди. Тому, суд вважає позов в цій частині таким, що підлягає частковому задоволенню, а з відповідача на користь позивача підлягають стягненню грошові кошти у сумі 2 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до положень ст. 79, 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, у тому числі витрати по сплаті судового збору та витрати на правову допомогу.

Згідно ч. 2 ст. 84 ЦПК України, ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», ст. 8 Закону України від 17.09.2015р. «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» та ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» розмір компенсації витрат на правову допомогу за участь у даній справі не може перевищувати 551 грн.20 коп. за годину участі особи, яка надавала правову допомогу.

Заперечення відповідача про відсутність документального підтвердження витрат позивача на правову допомогу суд до уваги не приймає, оскільки позивачем у судовому засіданні на підтвердження витрат на правову допомогу надано додаткову угоду до договору №160 про надання правової допомоги від 02.06.2015 р. та квитанцію прибуткового касового ордеру №160 від 02.06.2015 р. про отримання від нього адвокатом ОСОБА_2 3500 грн. /а.с.187,188/

Згідно акту про надання правової допомоги від 23.09.2015 р., адвокатом ОСОБА_2 виконані, а ОСОБА_1 прийняті юридичні послуги за період з 02.06.2015 р. по 23.09.2015 р., згідно договору №160 від 02.06.2015 р. на суму 2 519,12 грн./а.с.189/

Надання правової допомоги підтверджується участю адвоката у судових засіданнях 28.09.2015 року з 11:45 до 11:48 /а.с.92/, 09.11.2015 року з 11:58 до 12:01/а.с.97/, 25.11.2015 року з 10:00 до 10:03 /а.с.103/, 26.05.2016 року з 10:15 до 11:57 /а.с.201-202/, а всього 1 год. 48 хв.

Адвокат ОСОБА_2 прийняла участь загалом у судових засіданнях строком 1 год.48 хв.

Розмір компенсації витрат на правову допомогу не може перевищувати у 2016 р.: 551 грн. 20 коп.: 60 хвилин х 111 хвилин = 1 019,72 грн.

Отже, відповідно до вимог ст. 84,88 ЦПК України, з урахуванням ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню з відповідача витрати на правову допомогу у розмірі 3511 грн. 27 коп.

Підлягають стягненню на користь позивача ОСОБА_1 з відповідача ОСОБА_3 витрати на сплату судового збору у розмірі 243,60 грн./а.с.1/

Керуючись ст.ст. 11, 60, 212, 224-227 ЦПК України, ст.ст. 22, 386, 1166 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, треті особи ПАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування», ОСОБА_5, про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо - транспортної пригоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_3, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_4, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, б. 15а відшкодування майнової шкоди у розмірі 15 174/п'ятнадцять тисяч сто сімдесят чотири/грн.. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_3, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_4, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, б. 15а відшкодування моральної шкоди у розмірі 2 000/дві тисячі/грн.. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_3, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_4, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, б. 15а витрати по сплаті судового збору у розмірі 243/двісті сорок три/грн.. 60 коп.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_3, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_4, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, б. 15а витрати на правову допомогу у розмірі 3538/три тисяч пятсот тридцять вісім/грн.. 84 коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до апеляційного суду Запорізької області через Мелітопольський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: І.С. Ніколова