№ 207/4340/15-ц
№ 2-о/207/15/16
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2016 року м. Дніпродзержинськ

Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Юрченко І.М.,

при секретарі Сівачук А.А.,

за участю заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Дніпродзержинську заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Баглійський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області про встановлення факту батьківства померлої особи,

В С Т А Н О В И В

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту батьківства померлої особи, в якій просила суд встановити факт батьківства ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Вергулівка, м. Брянки, Луганської області, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Внести зміни в актовий запис № 791 про народження ОСОБА_5 , складений 02 липня 2013 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луганського міського управління юстиції, в графі «відомості про батька» вказати батьком ОСОБА_4 .

В обґрунтування заявлених вимог заявник зазначила, що вона з жовтня 2012 року перебувала у фактичних шлюбних стосунках з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживали разом, вели спільне господарство, мали спільний бюджет та вважали себе подружжям. ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася спільна дитина - ОСОБА_5 , рідним батьком якого є ОСОБА_4 , який не був зазначений в книзі реєстрації актів цивільного стану та в свідоцтві про народження як батько дитини, у свідоцтві про народження дитини батько записаний відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України.

ОСОБА_4 за життя визнавав себе батьком, утримував її з дитиною та наполягав на внесенні в свідоцтво про народження в якості батька дитини саме його, але, нажаль, за його життя зробити всі дії, щодо зміни відомостей про батька в актовому запису про народження ОСОБА_5 їм не вдалося, оскільки невдовзі після народження дитини, у зв`язку з кризовою ситуацією, що склалася на території Донецької та Луганської областях, були вимушені родиною покинути м. Луганськ та переїхати до м. Дніпродзержинська і налагоджувати звичний рух життя, що завадило вчасно зайнятися цим питанням.

З 31 жовтня 2014 року ОСОБА_4 проходив військову службу по мобілізації у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 , та з 15.11.2014 року приймав участь у антитерористичній операції в Донецькій області по врегулюванню кризової ситуації в Україні.

ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_4 , у віці 28 років помер внаслідок травм (відкриті осколкові вогнепальні поранення голови, в зоні проведення АТО).

Факт визнання батьківства ОСОБА_4 стосовно їхнього неповнолітнього сина підтверджується тим, що ОСОБА_4 проявляв турботу в період вагітності матері, забирав з пологового будинку, турбувався про дитину, про її стан здоров`я та розвиток, фінансово утримував, усвідомлював, що це його дитина, і діяв як батько.

Батьки померлого ОСОБА_4 , а саме ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , за життя свого сина та після смерті визнають дитину ОСОБА_5 своїм онуком, підтримують матеріально та приймають безпосередню участь у вихованні, а також підтримують прагнення заявниці встановити факт батьківства.

Встановлення факту батьківства необхідно з метою отримання пенсії на дитину з нагоди втрати годувальника, а також для внесення запису про справжнього батька в актові книги та в свідоцтво про народження дитини.

Заявник ОСОБА_1 у судовому засіданні заявлені в заяві вимоги підтримала та пояснила, що з ОСОБА_4 вона познайомилася у 2007 році, одружилися вони 11 вересня 2010 року, шлюб був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Брянківського міського управління юстиції Луганської області за актовим записом № 202, після чого проживала з ОСОБА_6 однією сім`єю у м. Брянки Луганської області в квартирі, що належить матері ОСОБА_6 . У 2011 році вона з чоловіком посварилася та 10 березня 2011 року розлучилися. Влітку 2012 року вона та ОСОБА_6 знов помирилися та стали проживати разом у м. Брянка. ІНФОРМАЦІЯ_4 у них народилася дитина - ОСОБА_5 . ОСОБА_6 постійно її підтримував, забирав її з сином з пологового будинку, проявляв турботу до неї та до дитини. Вони мешкали однією родиною, але 23.10.2013 року вона була вимушена переїхати у м. Луганськ, щоб доглядати хвору бабусю, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8 , ІНФОРМАЦІЯ_8 померла бабуся у ОСОБА_6 . Наприкінці лютого 2014 року ОСОБА_6 поїхав на Майдан Незалежності у м. Київ, працював там волонтером. В квітні 2014 року він приїхав до неї в м. Луганськ, та почав оформлювати документи, щоб піти служити добровольцем в зону АТО. В червні 2014 року ОСОБА_6 зателефонував їй з Києва та сказав, щоб вона терміново виїздила з м. Луганська до м. Дніпродзержинська до її родичів, і 15.06.2014р. вона з сином виїхала з м.Луганська. Грошей у неї не було і тільки на ті кошти, які їй перераховував ОСОБА_6 , вона утримувала сина та себе. Також ОСОБА_6 приховував від неї, що служить в с. Піски Донецької області, казав, що служить в м. Костянтинівка. В серпні 2014 року до неї приїжджав батько ОСОБА_7 , щоб вона допомогла йому оформити пенсію. Андрію повинні були надати відпустку в кінці грудня на новий 2015 рік, він мав намір приїхати у м. Дніпродзержинськ, де вони хотіли укласти шлюб та оформити належним чином документи на дитину. На час коли у них народилася дитина, їхні стосунки трохи погіршилися, тому вона не записала ОСОБА_6 , як батька дитини, пізніше виникли інші невідкладні справи, ОСОБА_6 поїхав на майдан волонтером, а потім розпочалася війна, все це завадило їм внести зміни в актовий запис № 791 про народження ОСОБА_5 , за час коли ОСОБА_6 ще був живий.

Заінтересована особа ОСОБА_2 заявлені вимоги ОСОБА_1 підтримала повістю та пояснила, що вона є рідною матір`ю загиблого ОСОБА_4 . Дійсно її син ОСОБА_6 11 вересня 2010 року одружився з ОСОБА_8 , після укладення шлюбу вони проживали у квартирі, яку вона їм подарувала у м. Брянки, в 2011 році вони розлучилися. Влітку 2012 року ОСОБА_8 з ОСОБА_6 помирилися, спочатку їздили один до одного у гості, а пізніше знов стали проживати разом у м. Брянка. ІНФОРМАЦІЯ_4 у ОСОБА_6 та ОСОБА_8 народився син, ОСОБА_5 , якого вона вважає та визнає своїм рідним онуком, який дуже схожий на її сина ОСОБА_6 . Андрій забирав ОСОБА_8 з пологового будинку, визнав сина та хотів одружитися з ОСОБА_8 , але не встиг, так як загинув. Зараз вона разом зі своїм чоловіком всіляко намагаються матеріально підтримувати ОСОБА_8 та їх онука ОСОБА_9 , вони часто їздять до свого онука в гості та й ОСОБА_8 привозить ОСОБА_9 до них у м.Словянськ, куди вони переїхали у зв`язку з воєнними діями.

Заінтересована особа ОСОБА_3 заявлені вимоги ОСОБА_1 підтримав повістю та пояснив, що він є рідним батьком загиблого ОСОБА_4 . 11 вересня 2010 року його син ОСОБА_6 одружився з ОСОБА_8 , в 2011 році вони розлучилися, влітку 2012 року вони помирилися, та знов стали проживати разом, потім ОСОБА_8 завагітніла і ІНФОРМАЦІЯ_4 у ОСОБА_6 та ОСОБА_8 народився син - ОСОБА_5 , якого він визнає своїм онуком, за життя ОСОБА_6 також визнавав Кирила своїм сином.

Представник заінтересованої особи - Баглійського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутністю. Будь-яких заперечень на заяву не надано.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_10 суду пояснила, що вона є рідною сестрою загиблого ОСОБА_4 . Їй відомо, що її рідний брат ОСОБА_4 був одружений із заявницею ОСОБА_1 , потім вони чомусь посварились та розійшлись. Але невдовзі після цього, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 знов почали зустрічатися, а згодом ОСОБА_8 переїхала до ОСОБА_6 в м.Брянка Луганської області, в квартиру де вони й раніше мешкали, коли були одружені. Навесні 2013 року вона приїжджала в м.Брянка до своєї матері та заходила до брата ОСОБА_6 і до ОСОБА_8 у гості і помітила, що ОСОБА_8 є вже добре вагітною. Тобто на час вагітності та народження ОСОБА_9 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 мешкали однією родиною. ОСОБА_6 забирав ОСОБА_8 із пологового будинку, всіляко піклувався про свого сину ОСОБА_9 . Їй відомо, що за життя її рідний брат ОСОБА_4 визнавав ОСОБА_11 своїм сином. Саме він утримував ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Кошти, які йому виплачувались, він по картці Приватбанка перераховував ОСОБА_8 на її утримання та на утримання сина ОСОБА_9 . Свідок також пояснила, що і вона визнає ОСОБА_11 за свого рідного племінника, так як ні в кого і сумніву не було, що це син її брата ОСОБА_12 та, окрім цього, дитина дуже схожа на ОСОБА_6 .

У судовому засіданні свідок ОСОБА_13 суду пояснив, що він є рідним братом заявниці. Йому відомо, що 11 вересня 2010 року ОСОБА_6 одружився з ОСОБА_8 , а в березні 2011 році вони розлучилися. Влітку 2012 року вони помирилися, та знов стали проживати разом у цивільному шлюбі в м.Брянка. Потім ОСОБА_8 завагітніла і ІНФОРМАЦІЯ_4 у ОСОБА_6 та ОСОБА_8 народився син - ОСОБА_11 . Всі родичі, як зі сторони ОСОБА_6 , так і зі сторони ОСОБА_8 знали, що це їх спільна дитина. За життя ОСОБА_6 визнавав ОСОБА_9 своїм сином, матеріально утримував як ОСОБА_8 так і ОСОБА_9 . У зв`язку з воєнними подіями, його сестра ОСОБА_8 15.06.2014 року виїхала з м.Луганська в м.Дніпродзержинськ, а він до неї приїхав 28.08.2014р. Оскільки він мешкає разом з сестрою, йому було відомо, що ОСОБА_6 постійно телефонував ОСОБА_8 , цікавився життям та здоров`ям сина ОСОБА_9 та перераховував ОСОБА_8 гроші на утримання дитини. ОСОБА_8 їздить до батьків ОСОБА_6 в м.Слов`янськ разом з ОСОБА_9 , а батьки ОСОБА_6 також приїжджають до них провідати онука.

Суд, заслухавши пояснення заявниці, заінтересованих осіб, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню.

Так, у відповідності до вимог ст.ст.10, 11 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 7 Постанови № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі із матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України.

Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Таким чином, передумовою звернення до суду із заявою про встановлення батьківства є смерть особи, батьківство якої встановлюється, або оголошення її померлою. При цьому слід враховувати дату народження дитини: якщо помер батько дитини, яка народжена після ІНФОРМАЦІЯ_9 , факт його батьківства може бути встановлений на підставі різних доказів.

Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не зазначена батьком дитини (запис про батька відсутній або здійснено за вказівкою матері), і можуть бути подані матір`ю, опікуном, піклувальником дитини чи нею самою після досягнення повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.128 СК України позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю.

Статтею 130 СК України передбачено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини 1 ст.135 СК України.

Пленум Верховного Суду України в п. 15 Постанови № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначив, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини.

В п. 13 вказаної Постанови, Пленум Верховного Суду України вказав, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Перевіривши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні ним правовідносини.

У судовому засіданні встановлено, що 11 вересня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Брянківського міського управління юстиції Луганської області за актовим записом № 202 було зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_12 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (ар.с.21).

Відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 розірвано 10 березня 2011 року (ар.с.22).

Також судом було встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 народився ОСОБА_11 (ар.с.14). Матір`ю дитини в свідоцтві про народження зазначена ОСОБА_1 , запис про батька вчинено на підставі ст.135 СК України за вказівкою матері - ОСОБА_1 , що підтверджується копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначення відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, згідно якого відомості про «Батька» дитини ОСОБА_11 записані згідно з ч. 1 ст. 135 СК України (ар.с.20).

У поданій до суду заяві ОСОБА_1 вказує на те, що батьком дитини був ОСОБА_12 , з яким вона спільно проживали, вели спільне господарство, виховували дитину, та який фінансово забезпечував її та дитину, про що також надали пояснення свідки та батьки ОСОБА_12 - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Відповідно до копії довідки виданої командиром військової частини польова пошта НОМЕР_1 ОСОБА_14 від. 12.12.2014 року №1011, рядовий ОСОБА_12 з 31.10.2014 року проходив військову службу по мобілізації у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 , перебував у службовому відрядженні в районі виконання бойових завдань особовим складом частини та з 15 листопада 2014 року по 08 грудня 2014 року приймав участь у антитерористичній операції в Донецькій області по врегулюванню кризової ситуації в Україні. Загинув 08 грудня 2014 року в результаті отриманих поранень під час виконання обов`язків військової служби (ар.с.10).

Копією свідоцтва про смерть (ар.с.11) підтверджується той факт, що дійсно ОСОБА_12 . помер ІНФОРМАЦІЯ_5 (ар.с.11).

Відповідно до копії лікарського свідоцтва про смерть № 225 від ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в зоні АТО (ар.с.12).

Відповідно до копії довідки про причину смерті від ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок травм (відкриті осколкові вогнепальні поранення голови, кінцівок, грудної клітки) (ар.с.13).

Відповідно до копії довідки виданої завідуючою сектору державних соціальних програм відділу соціального захисту населення департаменту охорони здоров`я та соціального захисту населення міської ради О.В. Хуторянською від 14.10.2014 року № 450, ОСОБА_1 разом з дитиною ОСОБА_5 , 15.06.2013 перемістилася з тимчасово окупованої території в АДРЕСА_1 .

Згідно з ч.2 ст.259 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. На підставі ст. 14 ЦПК України рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для органів, які реєструють такі факти або оформляють права, що виникають у зв`язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду.

Беручи до уваги всі надані суду докази, зокрема показання свідків та близьких родичів загиблого, які узгоджуються з дослідженими письмовими доказами, суд приходить до висновку, що усі ці докази достовірно підтверджують факт батьківства ОСОБА_12 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 відносно дитини ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_10 .

Керуючись ст.ст. 10,11,60, 209, 213-215, 218, 256,257,259, 292-294 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Баглійський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області про встановлення факту батьківства померлої особи, задовольнити у повному обсязі.

Встановити, факт батьківства ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Вергулівка, м. Брянки, Луганської області, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Внести зміни в актовий запис № 791 про народження ОСОБА_5 , складений 02 липня 2013 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луганського міського управління юстиції, в графі «відомості про батька» вказати батьком ОСОБА_4 .

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.М. Юрченко