АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого-судді Слюсар Т.А.

суддів: Волошиної В.М., Побірченко Т.І.

при секретарі: Крічфалуши С.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду м. Києві від 10 лютого 2016 року

в справі за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, зустрічним позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про визнання договору поруки припиненим.

Колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2015 року публічне акціонерне товариство«УкрСиббанк»(надалі - ПАТ «УкрСиббанк») звернулося у суд з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 07 липня 2006 року між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (надалі - АКІБ «УкрСиббанк»), нині ПАТ «УкрСиббанк», укладено кредитний договір №26- 882/06/2006И, за умовами якого відповідачу було надано кредитні кошти на суму 45000 дол. США, на строк до 07 липня 2027 року, із процентною ставкою за користуванням кредиту -11,80 %.

07 липня 2006 року, з метою забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_1 за кредитним договором, між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки №26-87С/06-2006И, за яким поручитель зобов'язався перед кредитором відповідати за невиконання визначених кредитним договором зобов'язань.

Посилаючись на те, що ОСОБА_1 взятих на себе за кредитним договором зобов'язань своєчасно та у повному обсязі не виконував, у зв'язку з чим утворилася заборгованість, в сумі 35619 дол. США, яка складається з : 29943,55 дол. США - заборгованість за кредитом, 5676,37 дол. США - заборгованість по процентам за користування кредитом; пені за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту та процентах за користування кредитом в розмірі 44448 грн. 18 коп., з яких: 17459 грн. 14 коп. - за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом та 26989 грн. 04 коп. - за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом, позивач просив стягнути кредитну заборгованість солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2

У серпні 2015 року ОСОБА_2 звернулася у суд з зустрічним позовом до ПАТ «УкрСиббанк» про визнання договору поруки припиненим.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києві від 10 лютого 2016 року позов ПАТ «УкрСиббанк» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 35619,92 дол. США, пеню - 44 448 грн. 18 коп. та судовий збір у сумі 3654 грн.

У задоволенні позову ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості - відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення районним судом норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог ПАТ «УкрСиббанк»до ОСОБА_1 щодо стягнення заборгованості за кредитним договором, та постановити в цій частині нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог - відмовити.

Рішення районного суду в частині вирішення вимог до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості як з поручителя та визнання договору поруки припиненим не оскаржено, тому, у відповідності до вимог ч.1 ст.303 ЦПК України, колегія суддів перевіряє законність та обґрунтованість рішення районного суду в межах доводів апеляційної скарги.

Колегія суддів, вислухавши представника позивача, який просив апеляційну скаргу відхилити, представника відповідачів, яка підтримала апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню.

Задовольняючи позов ПАТ «Укрсиббанк» частково, суд першої інстанції виходив з наявності законних підстав стягнення з ОСОБА_1 на користь банку заборгованості за договором кредиту, остільки відповідачем неналежно виконувались зобов'язання за договором кредиту, у зв'язку з чим станом на 31 березня 2015 року утворилась заборгованість, в сумі 35619,92 дол. США та пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту та процентах за користування кредитом, в розмірі 44448 грн. 18 коп.

Колегія суддів погоджується з такими висновками районного суду та вважає їх законними й обґрунтованими.

Встановлено, що 07 липня 2006 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №26-882/06/2006И (№26-87G/06-2006И), за умовами якого відповідачу було надано кредитні кошти, в сумі 45 000 дол. США, на строк до 07 липня 2027 року, із процентною ставкою за користуванням кредиту - 11,80 %.

З метою забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_1 за кредитним договором, 07 липня 2006 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки №26-87G/06-2006И, за яким ОСОБА_2 зобов'язується перед кредитором відповідати за невиконання ОСОБА_1 всіх її зобов'язань перед АКІБ «УкрСиббанк» за вказаним кредитним договором.

Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором від 07 липня 2006 року станом на 31 березня 2015 року, заборгованість відповідача становила 35619 дол. США, з яких: 29943,55 дол. США - заборгованість за кредитом, 5676,37 дол. США - заборгованість по процентам за користування кредитом; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту та процентах за користування кредитом - 44448 грн. 18 коп., з яких: 17459 грн. 14 коп. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, 26989 грн. 04 коп. - несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом; й суми сплаченого судового збору (а.с.21-32).

Твердження апеляційної скарги про те, що розрахунок заборгованості здійснено невірно, він є необґрунтованим та недоведеним, колегія суддів оцінює критично.

Відповідно до статей 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства й зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України).

Відповідно до п. 9.9 договору про надання споживчого кредиту передбачено право банку самостійно вести облік і здійснення розрахунків заборгованості позичальника відповідно до вимог НБУ та умов договору, у випадку наявності суперечок між сторонами в якості письмових доказів невиконання зобов'язань позичальника, що мають пріоритетне значення, приймаються виписки про стан заборгованості, первинні документи (платіжні документи позичальника), дані балансу, надані банком і т.д., якщо позичальник доведе недійсність наданих банком документів або надасть інших доказів виконання своїх зобов'язань за договором (а.с.11).

Наявну у справі розбіжність номеру кредитного договору на дату його укладення, у відповідності до якого ОСОБА_1 отримав кредитні кошти, в сумі 45000 дол. США, судом у рішенні дана належна оцінка.

З урахуванням матеріалів справи, колегія суддів вважає правильними висновки районного суду про те, що під час укладення кредитному договору було присвоєно № 26-87G/06-2006И, проте помилково вказано № 26882/06-2006И, а ця обставина не дає підстав до звільнення боржника від виконання зобов'язання, передбаченого умовами договору.

Окрім цього, колегія суддів враховує і те, що згідно наказу № 687 від 15 травня 2006 року та розпорядження від 29 червня 2006 року у позивача впроваджено нове програмне забезпечення, що призвело у подальшому до зміни в системі обліку нумерації договорів (а.с.156-161), у зв'язку з чим у довідці - розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за кредитом зазначено договір № 000.

Відповідачем не спростовано належними доказами розрахунок заборгованості, в той час як відображені у ньому дані узгоджуються зі змістом договору та містять докази часткового виконання боржником зобов'язань в період з 07 липня 2006 року по 11 вересня 2013 року (а.с.23) та відповідають обставинам справи.

Визначений судом розмір пені в період з 31 березня 2013 року по 31 березня 2014 року за порушення ОСОБА_1 зобов'язань по сплаті тіла кредиту, в сумі 17459 грн. 14 коп. та за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами, в сумі 26989 грн. 04 коп., відповідає встановленому у вказаний період НБУ розміру облікової ставки ( а.с.162 ) та обґрунтовано визначена в національній валюті.

Посилання апеляційної скарги на те, що в матеріалах справи відсутні документи, що підтверджують факт видачі ОСОБА_1 кредитних коштів, належних доказів на підтвердження заборгованості відповідача за вказаним у позовній заяві кредитним договором спростовуються долученими до справи доказами.

Відповідно до п.п.1.1 договору про надання споживчого кредиту від 07 липня 2006 року, банк зобов'язується надати позичальнику, а позичальник зобов'язується прийняти належним чином використовувати і повернути банку кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 45 000 дол. США, що в еквіваленті за курсом НБУ на дату укладання договору складає 227 250 грн. за курсом НБУ на день укладання цього договору (а.с.6).

На підтвердження укладення договору позики та його умов, згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України, може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно наявної в матеріалах справи копії заяви про видачу готівки №240 від 07 липня 2006 року ОСОБА_1 отримано грошові кошти, в сумі 45 000 дол. США, що в еквіваленті у гривнях становить 227 250 грн. (а.с.111).

Таким чином, матеріалами справи підтверджено видачу позичальнику грошових коштів, а відповідачем, в свою чергу, не надано доказів неналежності зазначеної копії заяви про видачу готівки.

Колегія суддів вважає безпідставними й твердження апеляційної скарги, що позивач не звертався з попереднім повідомленням про необхідність дострокового повернення всієї суми кредиту.

Згідно наявної в матеріалах справи копії вимоги від 23 липня 2014 року, АТ «УкрСиббанк» надіслано на адресу ОСОБА_1 вимогу про наявність у останнього заборгованості (а.с.75-76).

В зазначеній вимозі зазначено, що у випадку не усунення порушень на 32 день з дня отримання цієї вимоги, а у випадку відсутності підтвердження отримання вимоги - з 41 календарного дня з дати відправлення позичальнику повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту АТ «УкрСиббанк», вимагає виконанню ним своїх зобов'язань за договором про надання споживчого кредиту, а саме: сплатити ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість по поверненню суми кредиту в повному обсязі та нарахованих процентів, що разом становить 33023, 09 дол.США та підлягає уточненню на дату фактичного повернення коштів. У випадку невиконання або несвоєчасного виконання цієї вимоги, АТ «УкрСиббанк» буде змушений звернутись з позовом до суду з покладенням на нього витрат, пов'язаних зі сплатою судового збору та виконавчим провадженням і стягнення з нього штрафних санкцій.

Безпідставними колегія суддів визнає твердження апеляційної скарги про застосування відсоткової ставки у збільшеному розмірі, ніж передбачено умовами договору.

Згідно п.9.2 кредитного договору (а.с.10) протягом дії цього договору банк відповідно до умов п.1.3.1. договору може змінити розмір процентної ставки в сторону збільшення у разі настання будь-якої із наступних обставин, а саме:

а) порушення позичальником кредитної дисципліни (тобто, неналежного виконання умов цього договору та/або умов договорів, за яким надано забезпечення виконання зобов'язань позичальника за цим договором); та/або…

Сторони погодили, що при настанні будь-якої із обставин, передбачених частиною 1 п.9.2. Договору, Банк може збільшити розмір процентної ставки за Договором в наступному порядку, а саме:

- банк не пізніше ніж за 14 (чотирнадцять) календарних днів до дня зміни розміру процентної ставки в сторону збільшення повідомляє позичальника про встановлення нової процентної ставки, із зазначенням її розміру та дати початку дії такої ставки, шляхом направлення поштою відповідного рекомендованого листа (далі - повідомлення банку) за адресою позичальника, що вказана у розділі 12 цього Договору, або за іншою адресою, яку позичальник письмово повідомив банку при зміні адреси;

- такий новий розмір процентної ставки за цим договором починає застосовуватись з дати, що буде вказана у повідомленні банку до позичальника, без укладення сторонами відповідної угоди про внесення змін до цього договору.

У разі незгоди із встановлюваним згідно умов цього пункту договору новим розміром процентної ставки, позичальник у строк не пізніше ніж за 7 (сім) календарних днів до дати початку дії нової ставки, вказаної у повідомленні банку, зобов'язується надати на зазначену у договорі адресу банку письмове повідомлення (відповідь) про свою незгоду із такою новою ставкою. У випадку отримання банком в порядку та терміни, визначені цим пунктом договору, такого письмового повідомлення (відповіді) від позичальника, банк набуває право вимоги дострокового повернення кредиту та нарахованих процентів, комісій у порядку встановленому розділом 11 цього договору.

Сторони погодили, що факт неподання позичальником на зазначену у договорі адресу банку у строк не пізніше ніж за 7 (сім) календарних днів до дати початку дії нової процентної ставки письмового повідомлення (відповіді) позичальника про його незгоду із такою новою ставкою, вважається згодою позичальника на встановлення банком такого нового розміру процентної ставки з дати, що зазначена у повідомленні банку.

Про збільшення процентної ставки банк протягом 7 (семи) календарних днів з дати її збільшення письмово повідомляє позичальника, шляхом направлення останньому поштою відповідного повідомлення банку за адресою позичальника, що вказана у розділі 12 цього договору, або за іншою адресою, яку позичальник письмово повідомив банку при зміні адреси. В такому повідомленні банком зазначається новий розмір процентної ставки та дата, з якої розпочато застосовування цього нового розміру ставки.

В матеріалах справи міститься лист №121061 від 22 лютого 2008 року, в якому ОСОБА_1 позивачем проінформовано, про те, що з 12 березня 2008 року у банку запроваджується нова система нарахування відсотків за користування кредитом на прострочену суму основного боргу - у подвійному розмірі (а.с.148).

Згідно даних поштового відправлення, зазначений лист отримано відповідачем 03 березня 2008 року (а.с.150).

В матеріалах справи не міститься доказів направлення відповідачем банку повідомлення про незгоду із новим розміром ставки.

Окрім цього, згідно розрахунку заборгованості процентна ставка була збільшена лише на прострочену суму заборгованості, в той час як процентна ставка, нарахована на поточний платіж, залишилася незмінною - в розмірі 11,8% (а.с.27).

З огляду на викладені обставини, а також матеріали справи, у їх сукупності, колегія суддів вважає законними й обґрунтованими висновки районного суду про наявність правових підстав до стягнення кредитної заборгованості з ОСОБА_1

Районним судом з достатньою повнотою з'ясовано обставини справи, зібраним доказам дано належну оцінку, правильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене, а також матеріали справи, у їх сукупності, правових підстав до скасування постановленого по справі рішення, як про це ставиться в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

Згідно частини 1 статті 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги та залишення рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313 - 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Святошинського районного суду м. Києві від 10 лютого 2016 року залишити без змін.

Рішення набирає чинності негайно, проте може бути оскаржено в касаційному порядку протягом 20 днів з моменту проголошення шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді:

Справа №759/5757/15-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/5604/2016

Головуючий у суді першої інстанції: Борденюк В.В.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Слюсар Т.А.