АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2016 року м. Київ

колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого Болотова Є.В.,

суддів: Білич І.М., Поліщук Н.В.,

при секретарі Горбачовій І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Позняки-Добробут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 22 грудня 2015 року,-

встановила:

У грудні 2014 року ОСББ «Позняки-Добробут» звернулося до суду з даним позовом.

Зазначало, що відповідач зареєстрований в квартирі АДРЕСА_1, є власником даної квартири, отримує житлово-комунальні послуги, однак не виконує зобов'язання по їх оплаті.

У зв'язку з цим, об'єднання просило стягнути з відповідача заборгованість за період з 01 лютого 2013 року по 01 травня 2015 року за житлово-комунальні послуги у розмірі 4 628 грн. 30 коп., інфляційні втрати у розмірі 3 967 грн. 08 коп., 3% річних у сумі 381 грн. 42 коп., а також судові витрати.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 22 грудня 2015 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Позняки-Добробут» заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 4 628,30 грн., інфляційні втрати у розмірі 3 967,08 грн., 3% річних у сумі 381,42 грн., судовий збір у розмірі 243,60 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 3 900 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції, та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального і норм процесуального права.

В судовому засіданні ОСОБА_1вимоги апеляційної скарги підтримав.

Представник ОСББ «Позняки-Добробут» проти апеляційної скарги заперечив.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач фактично споживав житлово-комунальні послуги, проте не сплачував їх, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка підлягає стягненню з урахуванням штрафних санкцій, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1.

Позивач є балансоутримувачем даного будинку та надає мешканцям житлово-комунальні послуги.

Відповідач неналежним чином виконує зобов'язання по їх оплаті.

За період з 01 лютого 2013 року по 01 травня 2015 року утворилась заборгованість в розмірі 4 628,30 грн.

Обґрунтовуючи підстави позову, об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Позняки-Добробут» посилалося на те, що оскільки відповідач сплачував не в повному обсязі за надані житлово-комунальні послуги, виникла заборгованість, яку позивач просив стягнути на свою користь з урахуванням 3 % річних та інфляційних втрат відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

За змістом ст. ст.19, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач житлово-комунальних послуг зобов'язаний укласти письмовий договір з виконавцем послуг на основі типового договору.

Споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьоїстатті 20 цього Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції правильно вважав, що позивачем надаються житлово-комунальні послуги вчасно та належної якості. Проте відповідач неналежним чином виконує зобов'язання по своєчасній оплаті за отримані послуги, в зв'язку із чим з нього підлягає стягненню заборгованість за послуги з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не були враховані платежі відповідача від 22 квітня 2014 року в розмірі 855 грн. 34 коп. та від 28 листопада 2014 року в розмірі 1 329 грн., колегія суддів виходить з того, що відповідачем зазначені кошти були перераховані не на розрахункові рахунки позивача, а на рахунки іншого підприємства. В подальшому зазначені суми надійшли на рахунки позивача. Наявний розрахунок заборгованості містить відомості про врахування цих сум.

Доводи апеляційної скарги про те, що між сторонами не було укладено договору про надання житлово-комунальних послуг, відтак у відповідача відсутній обов'язок по їх оплаті, колегія суддів оцінює критично, оскільки споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції необґрунтовано стягнуто з нього витрати на правову допомогу, колегія суддів відхиляє з таких підстав.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Відповідно дост. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу.

Однак граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах».

Досліджений в судовому засіданні розрахунок зазначених витрат містить відомості про час виконаних робіт, їх вид, вартість, інші відомості.

Зазначений розрахунок є повним, чітким та зрозумілим.

Розмір витрат не суперечить вимогам Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах».

Таким чином рішення суду від 22 грудня 2015 року ухвалено з додержанням норм матеріального права, відтак підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги немає.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є інвалідом II групи з 12.05.2004 року.

Відповідно до п. 9 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються інваліди Iта II груп.

З урахуванням вищезазначених вимог закону рішення суду в частині розподілу судового збору підлягає скасуванню з віднесенням цих витрат на рахунок держави.

Керуючись ст. 303, п. 1 ч. 1, п. 3 ч. 1 ст. 307 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів,-

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 22 грудня 2015 року в частині розподілу судового збору скасувати.

В цій частині ухвалити нове рішення.

Сплачений судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. віднести на рахунок держави.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нимзаконної сили.

Головуючий Є.В. Болотов

Судді: І.М. Білич

Н.В. Поліщук