Справа № 524/6393/16-ц
Провадження № 2-з/524/57/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.08.2016 року м.Кременчук

Суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області ОСОБА_1, розглянувши заяву Департаменту освіти виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області про забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:

Департамент освіти виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області звернувся з позовом до ОСОБА_2 про визнання додаткової угоди неукладеною.

29.08.2016 року ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука відкрито провадження по даній справі.

Також позивачем подано до суду заяву про забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_2 використовувати додаткову угоду від 13.06.2016р.до контракту від 17.06.2015р. та розповсюджувати будь-яку інформацію про її зміст, до винесення рішення по суті спору. Заява вмотивована тим, що нормами чинного законодавства визначено, що в разі виходу працівника на роботу після закінчення строку дії контракту він вважається переукладеним на новий строк. Під час спілкування з журналістами 30.07.2016р. ОСОБА_2 повідомила, що вона буде виходити на роботу керуючись додатковою угодою від 13.06.2016р.. Позивач вважає, що відповідач має на меті трансформувати умови оскаржуваної додаткової угоди в контракт на новий термін.

Відповідно до ч.1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Суддя, дослідивши матеріали заяви, справи № 524/6393/16-ц встановив наступне.

Відповідно до ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ст. 152 ЦПК України, позов може бути забезпечений накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

У разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд(суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

В своїй заяві позивач просить заборонити відповідачу використовувати додаткову угоду від 13.06.2016р. до контракту від 17.06.2016р., затверджену розпорядженням №147 о/с від 13.06.2016р. та розповсюджувати будь-яку інформацію про її зміст, до винесення рішення по суті спору.

Проте, на думку судді, обраний позивачем спосіб забезпечення позову не може бути застосований судом до даних правовідносин виходячи з наступного.

Спірна додаткова угода спрямована на продовження трудових відносин між позивачем та ОСОБА_2, тому задоволення заяви про забезпечення позову у спосіб, визначений позивачем, по своїй суті зводиться до заборони відповідачу здійснювати трудову діяльність, що в свою чергу призводить до порушення її трудових прав та вирішення трудового спору без розгляду справи по суті.

На підставі вищевказаного суддя приходить до висновку, що заява Департаменту освіти виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.151-154, 208-210 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Департаменту освіти виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області шляхом подання апеляційної скарги через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Д.Д.Андрієць