Справа № 139/753/16-ц
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2016 року Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області в складі: головуючої - судді Тучинської Н.В.,

з участю позивача ОСОБА_1

при секретарі судового засідання Хонькович Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Муровані Курилівці справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27 березня 2014 року. У шлюбі сторони дітей не мають. Вважаючи, що фактично шлюб існує формально і не бажаючи підтримувати подружні стосунки, позивач з позовом про розірвання шлюбу звернувся до суду.

У судовому засіданні позивач підтримав свою вимогу, зокрема, ще раз заявив про несумісність характерів, різні погляди на життя та ствердив, що вже понад два роки вони проживають окремо, не піклуються один про одного і не підтримують подружніх стосунків. Категорично заявив про неможливість і небажання примиритися з відповідачем. Зазначив, що відповідач проживає в даний час із батьком своєї дочки.

Відповідач у судове засідання не зявилася. В телефонному режимі повідомила суд, що не бажає бути присутньою в судовому засіданні і що не заперечує проти розірвання шлюбу.

Розглянувши справу в судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 слід задовольнити.

Так, свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 4) стверджується, що сторони із 27 березня 2014 року перебувають у зареєстрованому шлюбі.

Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання.

Шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Збереження шлюбу за відсутності згоди одного з подружжя вже є таким, що буде суперечити його інтересам виходячи з положень ч. 1 ст. 24 СК України.

Позивач у позовній заяві та в судовому засіданні обґрунтував свою вимогу про розірвання шлюбу, а відповідач своєю безпричинною неявкою у судове засідання проявила байдужість до існування шлюбу. Враховуючи, що сторони припинили подружні стосунки понад два роки тому, не намагаються відновити їх, суд не вбачає підстав для надання сторонам строку на примирення, оскільки вважає, що цей шлюб вичерпав своє значення для сторін, він не відповідає принципам, встановленим законом і суспільством для такого союзу, а тому його необхідно розірвати.

Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Як вбачається із свідоцтва про шлюб (а.с. 4), позивач при реєстрації шлюбу своє прізвище Мелехін змінив на прізвище дружини ОСОБА_1. У судовому засіданні позивач просив після розірвання шлюбу залишити йому прізвище, отримане у шлюбі.

Керуючись ст.ст. 110, 112 СК України, ст.ст.10, 60, 74 212, 213, 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити. Розірвати шлюб, укладений 27 березня 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Мурованокуриловецького районного управління юстиції у Вінницькій області за актовим записом № 06 між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Після реєстрації розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище ОСОБА_2.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Вінницької області через Мурованокуриловецький районний суд.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ___________