Справа № 629/4472/15-ц
Номер провадження 2/629/96/16
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10.03.2016 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі:
головуючого судді Шевцова О.А.,
секретаря судових засідань ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Лозівського міськрайонного суду Харківської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Харківгаз» про зобовязання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди,
Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою до ПАТ «Харківгаз» та в обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що між нею та відповідачем було укладено договір на приєднання до газових мереж. На виконання даного договору відповідачем було здійснено приєднання будинку позивача до газових мереж та введено їх в експлуатацію. Крім цього, відповідачем встановлено прилад обліку газу, який всупереч вимогам законодавства та договору на приєднання до газових мереж, розміщено за межами домоволодіння позивача. Позивач зверталася до відповідача з вимогами про перенесення приладу обліку газу на територію домоволодіння, але відповідачем дані вимоги не визнані та роботи щодо перенесення приладу обліку газу здійснені не були.
Позивач зазначає про порушення її прав як споживача, посилається на приписи Закону України «Про захист прав споживачів» та нормативні акти, які регулюють відносини повязані з приєднанням до газових мереж та наданням населенню послуг з газопостачання, та згідно уточнених позовних вимог просить суд зобовязати відповідача, за власний кошт, відповідно схемам до договору на приєднання та додаткової угоди, з урахуванням вимог ДБН В.2.5-20-2001 «Газопостачання» та Приваил охорони електричних мереж, перенести вузол обліку природного газу на територію домоволодіння по вул. Тимірязєва, 77 міста Лозова, установивши його не ближче ніж за 2 метри від огорожі.
Крім цього, позивач зазначає, що внаслідок протиправної поведінки відповідача їй було завдано моральної шкоди, яка полягала в тривалому невиконанні відповідачем її законних претензій, що призвело до необхідності відстоювати свою правоту у суді, звертатися до різних організацій. Вона зазнала душевних страждань через неможливість користуватись домоволодінням внаслідок відсутності у будинку газопостачання, а також через можливість залишитися взимку без опалення. Посилаючись на положення ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду, розмір грошового відшкодування якої вона оцінює у 50 000 грн.
У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 підтримав позовні вимоги у повному обсязі, наполягав на їх задоволенні, надав пояснення, в яких підтвердив обставини зазначені у позові.
Представники відповідача ОСОБА_4 та ОСОБА_5 позовні вимоги не визнали у повному обсязі з наступних підстав. Позивач звернулась до відповідача 09.05.2015 року із заявою щодо газифікації домоволодіння. З метою визначення заміру відстані від точки забезпечення потужності до точки приєднання майбутньої газифікації, а також визначення типу газифікації, як стандартної або нестандартної, 13 травня 2015 року представниками ПАТ «Харківгаз», за участю позивача, здійснено виїзд за адресою домоволодіння позивача, де встановлено, що послуга з приєднання до діючих газових мереж відповідає стандартному приєднанню, газовий лічильник встановити на межі балансової належності, тобто на «червоній лінії» домоволодіння позивача, про що складено відповідний акт з підписами членів комісії та позивача. При цьому позивачем зауваження до акту не надавалися. Таким чином, послуга приєднання до газових мереж визначена як стандартне приєднання та позивач була проінформована про майбутнє місце встановлення газового лічильника.
Відповідно до схеми зовнішнього газопостачання обєкта, яка є додатком до договору на приєднання до газових мереж, графічним способом зазначено встановлення лічильнику газу у точці приєднання до газових мереж ПАТ «Харківгаз» за межами домоволодіння позивача. В завданні на проектування, який є додатком до договору на приєднання до газових мереж, передбачено однією з основних вимог до проектних рішень газовий лічильник встановити зовні житлового будинку на межі балансової належності.
19 травня 2015 року позивач підписала запропонований проект договору на приєднання до газових мереж, усвідомлюючи та погоджуючись з обовязковою вимогою договору, встановленою законодавством щодо місця встановлення газового лічильника, а саме на межі балансової належності за домоволодінням позивача.
25 травня 2015 року відповідач надав позивачу технічні умови на зовнішнє газопостачання домоволодіння позивача за № 278-З та внутрішнє газопостачання за № 278-В. Пункт 2 Технічних умов на зовнішнє газопостачання домоволодіння позивача передбачає встановлення газового лічильника згідно діючих норм після вимикаючого крану на газопроводі-вводі. Пунктом 14 додатку до технічних умов уточнюється, що перший відключаючий пристрій на підвідному газопроводі встановити за межами території споживача, забезпечивши вільний доступ до нього.
22 вересня 2015 року відповідач виконав у повному обсязі свої зобовязання перед позивачем за договором на приєднання до газорозподільних мереж, при цьому позивачем підписано акт виконаних робіт наданий відповідачем, без зазначення будь-яких зауважень.
Крім цього, газові мережі зовнішнього газопостачання є власністю відповідача, в тому числі лічильник газу, ящик монтажний, перебувають на балансі відповідача та були використані при виконанні стандартного приєднання до газових мереж домоволодіння позивача. Таким чином, у власності позивача перебуває лише внутрішній газопровід.
У судовому засіданні, за клопотанням представника позивача були надані усні консультації та розяснення спеціаліста в галузі газифікації ОСОБА_6, яка зазначила, що прилад обліку газу повинен бути встановлений або на межі домоволодіння або на території домоволодіння.
Допитана в якості свідка ОСОБА_7 пояснила, що огорожа домоволодіння є малою архітектурною формою, яка розташована на «червоній лінії» домоволодіння та має деякі деформації, що унеможливлює встановлення приладу обліку газу на огорожі. Таким чином, лічильник можливо розмістити на території домоволодіння.
Також за клопотанням представника позивача судом вислухані консультації спеціаліста в галузі захисту прав споживачів ОСОБА_8, якою повідомлено, що позивач як споживач послуг, до виконання робіт, повинна була отримати від відповідача детальну інформацію де саме буде розміщено лічильник.
Суд, вислухавши в судовому засіданні пояснення представника позивача ОСОБА_3, представників відповідача ОСОБА_4 та ОСОБА_5, показання свідка ОСОБА_7, консультації та розяснення спеціалістів ОСОБА_6 і ОСОБА_8, дослідивши докази надані сторонами в обґрунтування своїх вимог і заперечень, оцінивши їх, приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч. 1ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.
Статтею 627 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.
Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.
Статтею 21 ч. 1 п. 3 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов'язаного з ним законодавства про захист прав споживачів, права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав'язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами та/або виконавцями, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням (неналежним виконанням) сторонами умов договору.
Частина 3 п. 1 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачає, що у разі виявлення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) споживач має право вимагати, безоплатного усунення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) у розумний строк.
19 травня 2015 року між позивачем та відповідачем укладено договір № 11-С-СТ-2015 про приєднання до газових мереж (далі Договір № 11-С-СТ-2015) (а.с. 110-115). За даним договором до газових мереж ПАТ «Харківгаз», що перебувають у його влісності, користуванні, господарському віданні чи експлуатації приєднується газопровід ввід низького тиску до житлового будинку № 77 по вул. Тимірязєва в м. Лозова Харківської області. Точка приєднання (межа балансової належності між відповідачем та позивачем) встановлюється на вихідному патрубку лічильника газу за напрямком руху газу. Тип приєднання обєкта позивача стандартне, проектний тиск газу в точці приєднання 0,0018 МПа, вузол обліку природного газу лічильник G-6.
Пунктом 3.1.1 Договору встановлено обовязок відповідача установити в точці приєднання вузол обліку природного газу для проведення комерційних розрахунків та забезпечити захистом від несприятливих погодних умов та несанкціонованого доступу.
Додатком № 1 до Договору № 11-С-СТ-2015 (а.с. 116) є «Схема зовнішнього газопостачання обєкту замовника» за адресою: Харківська обл., м. Лозова, вул. Тімірязєва, 77 (далі Додаток № 1). Додаток № 1 містить графічне зображення наступних елементів: зображення існуючого підземного сталевого газопроводу низького тиску Дн76 мм по вул. Тімірязєва; позначено місце забезпечення потужності; позначено газові мережі зовнішнього газопостачання Дн 40 мм (підземна прокладка) довжиною 8,8 м; позначено межу домоволодіння; позначено лічильник газу, позначено місце приєднання.
Відповідно до акту заміру відстані від точки забезпечення потужності до точки приєднання для газифікації домоволодіння за адресою: Харківська обл., м. Лозова, вул. Тимірязєва, 77 від 13 травня 2015 року (далі ОСОБА_4 заміру відстані) (а.с. 79), комісія встановила, що розподільчий газопровід низького тиску діаметром 76 мм прокладений по вул. Тимірязєва, 77 на відстані 8,8 м від червоної лінії будинку № 77. Відстань від точки забезпечення потужності до точки приєднання по прямій лінії дорівнює 8,8 м. газовий лічильник встановити на межі балансової належності між суміжними власниками газових мереж («червона лінія» домоволодіння) по вул. Тимірязєва 77. Лічильник передбачити з елементами термокомпенсації. Акт заміру відстані містить схему відстані від точки забезпечення потужності до точки приєднання для виконання послуги стандартного приєднання, на якій зображено вихід газопроводу із землі та прилад обліку газу на межі домоволодіння, яка проходить уздовж вул. Тимірязєва.
23 червня 2015 року сторонами підписано Додаткову угоду № 1 до Договору № 11-С-СТ-2015 (а.с. 108), в якій дійшли згоди про внесення змін до Договору № 11-С-СТ-2015 в частині пропускної потужності газопроводу в точці приєднання до 10,36 куб.м на годину, змінено вузол обліку газу на лічильник G-10, а також в частині плати за приєднання. Додаток № 1 було змінено в частині назви приладу обліку газу, а саме позначення лічильник G-6 змінено на позначення G-10, в іншій частині залишено без змін.
Згідно остаточного завдання на проектування (а.с. 83), яке виконано після укладення Додаткової угоди № 1 до Договору № 11-С-СТ-2015, в пункті 12 передбачена характеристика технологічного обладнання та зазначено газовий лічильник типу «Самгаз» G-10. Пункт 13 передбачає основні вимоги до проектних рішень та матеріалів, в якому передбачено встановлення газового лічильника зовні житлового будинку на межі балансової належності, перший відключаючий пристрій на підвідному газопроводі встановити за межами території споживача.
Відповідно до акту обстеження території кварталу № 17 від 17.02.2016 року (а.с. 164-167), комісією було обстежено територію вулиці Тимірязєва, що прилягає до домоволодіння № 77, яке належить ОСОБА_2 Обстеженням встановлено, що на проїжджій частині вулиці, напроти домоволодіння, у місті приєднання до вуличного газопроводу, асфальтове покриття дороги, яке було пошкоджене під час газифікації, відновлено. Поруч з огорожею на відстані 12 см він неї, у цвіточній клумбі, на опорі у вигляді металевої труби, встановлений вузол обліку газу, що знаходиться у металевому ящику жовтого кольору. Поруч лічильника, на газовій трубі, що виходить із землі, розташований шаровий кран для перекриття подачі газу до домоволодіння. Жодного захисту від стороннього втручання кран не має. До акту додано фотознімки, на яких відображено розташування газового лічильника та труби з краном для перекриття газу.
Довідкою Відділу містобудування, архітектури та земельних відносин Лозівської міської ради Харківської області від 09.09.2015 року № 150 (а.с. 29) підтверджується, що цегельна огорожа фасадної частини домоволодіння № 77 по вул. Тимірязєва в м. Лозова збудована на межі земельної ділянки за вказаною адресою по червоній лінії.
Відповідно до акту виконаних робіт № 1 від 22.09.2015 року (а.с. 87, 89) відповідачем проведені роботи по стандартному приєднанню до газорозподільних мереж житлового будинку № 77 по вул. Тимірязєва в м. Лозова Харківської області.
09 листопада 2015 року здійснено пуск газу до домоволодіння позивача, що підтверджується актом на пуск газу від 09.11.2015 року (а.с. 90).
З досліджених судом доказів вбачається, що відповідачем на виконання договірних обовязків здійснено підключення до газорозподільних мереж житлового будинку позивача. При цьому, прилад обліку газу та кран для перекриття газопостачання встановлені за територією домоволодіння позивача, на відкритій місцевості уздовж огорожі домоволодіння. Прилад обліку газу встановлено на опорі у металевій шафі.
Оцінюючи досліджені докази, суд вважає, що прилад обліку газу встановлено відповідачем з відхиленням від умов Договору № 11-С-СТ-2015, оскільки Додаток № 1 до договору передбачає, що газові мережі зовнішнього газопостачання повинні під землею бути заведені за межу домоволодіння, де, в межах домоволодіння позивача, повинно бути розташовано лічильник газу та місце приєднання.
Судом не приймається до уваги ОСОБА_4 заміру відстані від 13.05.2015 року, в частині визначення місця розташування газового лічильника на «червоні лінії» домоволодіння № 77 по вул. Тимірязєва в м. Лозова, оскільки він складений до укладення сторонами Договору № 11-С-СТ-2015, яким, як зазначено вище, передбачено розташування газового лічильника на території домоволодіння позивача.
У звязку із тим, що на момент подання заяви про приєднання до газових мереж на території позивача була відсутня межа балансової належності, розміщення газового лічильника на території домоволодіння позивача узгоджується з чинними на момент укладення Договору № 11-С-СТ-2015 та на теперішній час нормативно-правовими актами, які регулюють відносини у сфері газопостачання.
Так, відповідно до п. 6.12 Порядку доступу та приєднання до єдиної газотранспортної системи України, затвердженого Постановою ОСОБА_9 комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетикивід 19.04.2012 року № 420, який був чинним на момент укладення Договору № 11-С-СТ-2015, якщо на дату подання заяви про приєднання до газових мереж на обєкті замовника відсутній діючий газопровід (відсутня існуюча межа балансової належності), місце приєднання (запроектована межа балансової належності) визначається ГП (ГТП) на межі земельної ділянки замовника або, за його згодою, на території такої земельної ділянки.
З 27 листопада 2015 року вищезазначений Порядок втратив чинність, у звязку з набранням чинності Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30.09.2015 року № 2494, відповідно до розділу 5 ст. 1 п. 4 якого передбачено, якщо на дату подання заяви про приєднання до ГРМ на обєкті чи земельній ділянці замовника відсутній діючий газопровід (відсутня існуюча межа балансової належності), точка приєднання (запроектована межа балансової належності) визначається на межі земельної ділянки замовника або, за його згодою, на території такої земельної ділянки.
Частиною 4 ст. 30 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що у технічних умовах враховується, що місце приєднання інженерних мереж замовника до магістральних чи інших інженерних мереж розташовується на межі земельної ділянки замовника або за його згодою на території такої земельної ділянки.
Позивачем вживалися заходи щодо розміщення лічильнику газу в межах її домоволодіння, що підтверджується копіями заяв на адресу голови правління ПАТ «Харківгаз», ОСОБА_9 комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики (а.с. 22, 23, 26).
Згідно відповідей, які надані позивачу ОСОБА_10 УЕГГ ПАТ «Харківгаз» (а.с. 25) та ПАТ «Харківгаз» (а.с.28), у розміщенні газового лічильника на території домоволодіння позивача було відмовлено.
ОСОБА_9 комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики від 23.09.2015 року № 4655/16/59-15 позивача повідомлено про те, що законодавством передбачено, що розташування місця приєднання обєкта замовника (у тому числі місця розташування вузла обліку) визначається на межі земельної ділянки замовника або за згодою сторін на території замовника.
Вищенаведене свідчить про те, що позивач, який є замовником, фактично надав згоду на розміщення газового лічильника на території свого домоволодіння. Вищезазначені нормативні акти передбачають, що прилад обліку газу може бути встановлено на межі земельної ділянки позивача або на території позивача. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем не дотримано умов Договору № 11-С-СТ-2015 та нормативно-правових актів, які регулюють відносини у сфері газопостачання, що призвело до порушення прав позивача.
Суд приймає до уваги доводи позивача про те, що встановлення газового лічильника за межами його домоволодіння призведе до того, що він не зможе виконувати покладені на нього обовязки щодо збереження лічильника газу та пломб на ньому. Так, п. 29 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.1999 року № 2246, передбачає, що споживач зобовязаний забезпечувати збереження і цілість лічильників газу та пломб на них. Такі ж обовязки покладені на позивача згідно укладеного Типового договору від 09.11.2015 року, в якому позивачем зроблений запис про неможливість забезпечення цілісності лічильника газу та пломб.
Судом не приймаються до уваги заперечення відповідача щодо позовних вимог з наступних підстав.
Відповідачем не наведено нормативно-правових актів, які б надавали йому право встановлювати лічильник газу за межами домоволодіння споживача газу, за межею земельної ділянки.
Доводи відповідача про те, що позивач була проінформована до підписання Договору 11-С-СТ-2015 про майбутнє місце встановлення газового лічильника, у звязку з підписанням ОСОБА_4 заміру відстані, суд не приймає оскільки даний ОСОБА_4 не є складовою частиною договору, який підписаний між сторонами та який підлягає виконанню сторонами.
Суд не погоджується із зазначенням відповідачем у запереченні тієї обставини, що у Додатку № 1 до договору, графічним способом зазначено встановлення лічильника газу у точці приєднання до газових мереж Власника (Пат «Харківгаз») за межами домоволодіння Замовника (ОСОБА_2А.), оскільки дана Схема передбачає, що місце приєднання знаходиться після лічильника газу, який схематично зображений на території домоволодіння позивача.
Також відповідач в обґрунтування своїх заперечень посилається на завдання на проектування, в якому зазначено однією з основних вимог до проектних рішень газовий лічильник встановити зовні житлового будинку на межі балансової належності. Пунктом 1.3 Договору № 11-С-СТ-2015 передбачено, що точка приєднання (межа балансової належності між Власником та Замовником) встановлюється на вихідному патрубку лічильника газу за напрямком руху газу. З урахуванням того, що Додаток № 1 до Договору № 11-С-СТ-2015 передбачає встановлення лічильника на території домоволодіння позивача, вихідний патрубок лічильника газу (межа балансової належності) також повинен перебувати на території домоволодіння позивача. Зазначення того, що газовий лічильник підлягає встановленню за межами житлового будинку не передбачає того, що лічильник необхідно встановити за межами домоволодіння, оскільки житловий будинок та територія домоволодіння не є тотожними поняттями.
Посилання відповідача на п. 2 Технічних умов на зовнішнє газопостачання домоволодіння позивача за № 278-З, який передбачає встановлення першого відключаючого пристрою на підвідному газопроводі за межами території споживача, судом також не враховується оскільки відключаючий пристрій на підвідному газопроводі та газовий лічильник є різним обладнанням, а позовні вимоги щодо перенесення відключаючого пристрою позивачем не заявлені.
Таким чином, в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження доводи відповідача, про те, що Договором № 11-С-СТ-2015 передбачено встановлення газового лічильника за межами території домоволодіння позивача, у звязку із чим суд вважає позовні вимоги в частині перенесення газового лічильника обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. При цьому, суд враховує вимоги ДБН України В.2.5-20-2001 «Газопостачання» та Правила охорони електричних мереж, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.1997 року № 209, а також те, що над огорожею домоволодіння позивача проходить лінія електропередач, у звязку із чим вважає необхідним розташування газового лічильника на території домоволодіння позивача не ближче ніж за два метри від огорожі.
Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди, суд враховує, положення ст. 23 та 1167 ЦК України, які передбачають підстави стягнення моральної шкоди. Позивачем не зазначено, у звязку із якими протиправними діями відповідача їй спричинено моральну шкоду. Крім цього суду не надано доказів, які б вказували, що дії відповідача призвели до неможливості користування нею житловим будинком за призначенням, а також того, що мали місце душевні страждання. Таким чином, суд вважає позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 487,20 грн.
На підставі ст.ст. 23, 626, 627, 629, 1167 ЦК України, ст. 10, 21 Закону України «Про захист прав споживачів», ст. 30 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», п. 6.12 Порядку доступу та приєднання до єдиної газотранспортної системи України, затвердженого Постановою ОСОБА_9 комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетикивід 19.04.2012 року № 420, розділу 5 ст. 1 п. 4 Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.09.2015 року № 2494, п. 29 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.1999 року № 2246, керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 60, 88, 209, 212, 213-215 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Харківгаз» про зобовязання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди задовольнити частково.
Зобовязати Публічне акціонерне товариство «Харківгаз», за власні кошти, перенести вузол обліку природного газу на територію домоволодіння № 77 по вул. Тимірязева в м. Лозова Харківської області, відповідно до Додатку № 1 «Схеми зовнішнього газопостачання обєкту замовника» до договору на приєднання до газових мереж № 11-С-СТ-2015 від 19.05.2015 року, розташувавши його на території домоволодіння не ближче ніж за два метри від огорожі.
У задоволенні позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди відмовити.
Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Харківгаз», на користь держави судові витрати в сумі 487,20 грн (чотириста вісімдесят сім грн 20 коп.).
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Харківської області через Лозівський міськрайонний суд Харківської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.А. Шевцов