У х в а л а

ІМенем УКраїни

18 травня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,

суддів: Ізмайлової Т.Л., Кадєтової О.В.,

МостовоїГ.І., Наумчука М.І.,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи: Третя Харківська державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Гриб Надія Миколаївна, про визнання недійсним заповіту, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу апеляційного суду Харківської області від 11 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним позовом. Зазначав про те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його дружина ОСОБА_6., яка проживала у квартирі АДРЕСА_1. За життя вона склала заповіт на ім'я свого брата ОСОБА_4 На час складання заповіту у ОСОБА_6 був психічний розлад, тому вона не могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Крім того, за життя вона розірвала договір довічного утримання, який було укладено з ОСОБА_4, а також скасувала довіреність на його ім'я. Посилаючись на вказані обставини, просив визнати недійсним заповіт, складений ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 та посвідчений 25 червня 2012 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гриб Н.М.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 15 вересня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 11 листопада 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

ОСОБА_3звернувся до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ із касаційною скаргою, в якій просить ухвалу апеляційного суду скасувати, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Касаційна скарга підлягає задоволенню.

Залишаючи без змін рішення суду першої інстанції, яким відмовлено у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції виходив із того, що на момент складення заповіту ОСОБА_6 усвідомлювала значення своїх дій та могла керувати ними, тому підстави для визнання заповіту недійсним відсутні.

Однак повністю з таким висновком апеляційного суду погодитися не можна.

Судами встановлено, що ОСОБА_3 перебував у шлюбі з ОСОБА_6, з 14 вересня 2007 року по 18 червня 2013 року.

25 червня 2012 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гриб Н.М. посвідчено заповіт ОСОБА_6, згідно якого вона залишила розпорядження про те, що у випадку своїх смерті все своє майно де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалося та все те, що буде їй належати на момент смерті, вона заповідає ОСОБА_4

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК Україникожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 ст. 15 Цивільного кодексу Українивизначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм, судовому захисту підлягають порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси особи, яка звернулась до суду чи в інтересах якої подано позов. Отже при вирішенні спору, суд має встановити чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Звертаючись до суду з позовом ОСОБА_3 просив визнати недійсним заповіт ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4, посвідчений 25 червня 2012 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гриб Н.М., реєстровий номер нотаріальної дії 441.

Як вбачається із матеріалів справи рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 18 червня 2013 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 розірвано.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 померла.

З наведеного випливає, що ОСОБА_3 не входить до кола спадкоємців ОСОБА_6 за законом, на день смерті останньої він у шлюбі з нею не перебував.

Перевіряючи рішення суду першої інстанції апеляційний суд наведеного не врахував, у рішенні суду не вказав, яке право позивача порушене оспорюваним заповітом.

При недоведеності порушення прав позивача укладенням оспорюваного заповіту таке є підставою для відмови у позові без з'ясування обставин, які можуть свідчити про його недійсність.

З огляду на викладене, погодитися із зробленими у постановленій апеляційним судом ухвалі висновками щодо підстав відмови у задоволенні позову неможливо, обставини, пов'язані з тим, чи порушені права позивача судом не з'ясовувались, ніяких висновків з приводу цих обставину у оскаржуваній ухвалі не наведено.

Порушення судом апеляційної інстанції при розгляді справи норм процесуального права (ст. ст. 10, 60, 179 ЦПК України) унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для її правильного вирішення, тому постановлена ним ухвала не може вважатись законною і обґрунтованою та в силу ст. 338 ЦПК України підлягає скасуваннюз передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу апеляційного суду Харківської області від 11 листопада 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до цього суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов
Судді: Т.Л. Ізмайлова О.В. Кадєтова Г.І. Мостова М.І. Наумчук