Справа № 683/2410/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2016 року Старокостянтинівський районний суд

Хмельницької області

в складі:

головуючої судді Завадської О.П.

при секретарі Васічевій О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Старокостянтинові справу за позовом ОСОБА_1 до Вербородинської сільської ради Старокостянтинівського району про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

встановив:

В вересні 2016 року ОСОБА_1 предявила позов до Вербородинської сільської ради Старокостянтинівського району про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2, яка померла 12 липня 2009 року в с. Гнатки Старокостянтинівського району Хмельницької області. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона являється спадкоємицею по заповіту до майна померлої. До складу спадкового майна входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Вербородинської сільської ради Старокостянтинівського району. Однак, вона у встановлений законом строк не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини через відсутність Державного акта на право власності на вищевказану земельну ділянку.

Представник позивачки подав до суду заяву, якою підтримав обставини, викладені в позовній заяві в обґрунтування заявлених позовних вимог та просив задовольнити позов, уточнив, що позивачка вчасно не звернулася до нотаріальної контори для оформлення спадкових прав через важке матеріальне становище. Крім того, просив розглянути справу без участі сторін на підставі його заяви.

Представник відповідача Вербородинської сільської ради Старокостянтинівського району направив до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував.

Враховуючи те, що сторони в судове засідання не зявилися, на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України розгляд справи здійснювався без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису.

Дослідивши матеріли справи, суд дійшов до висновків про наступне.

Згідно положень ст. ст. 1216-1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 померла 12 липня 2009 року в с. Гнатки Старокостянтинівського району, про що складено відповідний актовий запис за № 7, згідно даних свідоцтва про смерть серії 1-БВ № 120946, виданого Вербородинською сільською радою Старокостянтинівського району 13 липня 2009 року.

До складу спадкового майна після смерті ОСОБА_2 увійшла земельна ділянка площею 2,7696 га у межах згідно з планом для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Вербородинської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області, що належала їй на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 369686, виданого Старокостянтинівською районною державною адміністрацією 01 грудня 2005 року на підставі розпорядження Старокостянтинівської районної державної адміністрації від 14 вересня 2005 року за № 238/2005-р.

За життя ОСОБА_2 склала заповіт, посвідчений виконавчим комітетом Веснянської сільської Ради народних депутатів Старокостянтинівського району Хмельницької області 04 травня 1991 року за р. № 13, яким все своє майно заповіла ОСОБА_1

Згідно даних довідки від 14 вересня 2016 року за № 283, виданої виконавчим комітетом Вербородинської сільської ради Старокостянтиніського району, ОСОБА_2, яка померла 12 липня 2009 року, на день смерті була зареєстрована одна ІНФОРМАЦІЯ_1.

Як вбачається з даних повідомлення Старокостянтинівської державної нотаріальної контори за № 3942/01-16 від 26 жовтня 2016 року спадкова справа до майна померлої 12 липня 2009 року ОСОБА_2 не заводилася. Аналогічна інформація міститься також у витягу із Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) за № 45149896 від 21 вересня 2016 року та в інформаційній довідці зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) за № 45559424 від 26 жовтня 2016 року.

Державним нотаріусом Старокостянтинівської державної нотаріальної контори (лист відмова від 21 вересня 2016 року за № 3371/01-16) позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 в звязку з неприйняттям спадщини у встановленому законом порядку та строки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Положеннями ч. 3 ст. 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Частиною 1 статті 1270 ЦК України закріплено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно абз. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Проаналізувавши зібрані у судовому засіданні докази кожний окремо та у їх сукупності, на підставі досліджених обставин справи, суд приходить до переконання, що оскільки позивачка пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини через поважну причину, враховуючи те, що позов визнається представником відповідача, тому заявлені обставини не можуть розцінюватись судом, як зневажливе ставлення до своїх прав чи як відмова від спадщини, а з врахуванням норм законності, моралі, справедливості, поваги до людини та її законних прав та інтересів, суд визнає поважними причини пропуску позивачкою строку прийняття спадщини, в звязку з чим позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214-215 ЦПК України, на підставі ст. ст. 1216-1218, 1233, 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України, п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року „Про судову практику у справах про спадкування,

вирішив:

Позов задовольнити.

Визначити для ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, додатковий строк три місяці з моменту набрання судовим рішенням законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2, яка померла 12 липня 2009 року в с. Гнатки Старокостянтинівського району Хмельницької області.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Хмельницької області через Старокостянтинівський районний суд шляхом подання в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь в судовому засіданні, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя ______________