АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі: головуючого - Левенця Б.Б.

суддів: Мазурик О.Ф., Махлай Л.Д.

при секретарі - Перевузнику П.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ БАНК РОЗВИТКУ» на ухвалу Солом'янського районного суду міста Києва від 13 січня 2016 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ БАНК РОЗВИТКУ» до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, ОСОБА_3, Товариства з обмеженою відповідальністю «СІМТРАНССЕРВІС» про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Солом'янського районного суду міста Києва від 13 січня 2016 року провадження у справі в частині вимог до ТОВ «СІМТРАНССЕРВІС» закрито, повернуто ПАТ «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙБАНК РОЗВИТКУ» судовий збір в розмірі 3789,07 грн. (т.3 а.с.31-33)

Рішенням Солом'янського районного суду міста Києва від 13 січня 2016 року позов ПАТ «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ БАНК РОЗВИТКУ» до ФОП ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено, стягнуто солідарно з ФОП ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙБАНК РОЗВИТКУ» заборгованість за кредитним договором у розмірі 1 030 346,09 грн. (т.3 а.с.31-38)

В апеляційній скарзі на ухвалу Солом'янського районного суду міста Києва від 13 січня 2016 року представник ПАТ «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ БАНК РОЗВИТКУ» - Аврамова О.О. посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просила ухвалу скасувати та направити справу до суду першої інстанції для прийняття додаткового рішення. На обґрунтування скарги зазначила, що суд не прийняв до уваги роз'яснень, які містяться в Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», не дотримався вимог ст.ст. 113, 118, 208 ЦПК України, тому постановив помилкову та незаконну ухвалу. (т. 3 а.с.43-45)

В судовому засіданні представник апелянта АврамоваО.О. просила задовольнити апеляційну скаргу з наведених у ній підстав.

Інші особи, які беруть участь у справі до суду не прибули, сповіщались встановленим порядком про що у справі є докази. (т. 3 а.с. 74-75)

Зважаючи на вимоги ст. 77, ч. 2 ст. 305 ЦПК України, колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 02 березня 2015 року ПАТ «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ БАНК РОЗВИТКУ» звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути солідарно з відповідачів на свою користь заборгованість за кредитним договором № MKAU3.13461.008, укладеним 27 червня 2012 року між ПАТ «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ БАНК РОЗВИТКУ» та ФОП ОСОБА_5

На обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначав, що в забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором 27 червня 2012 року між ПАТ «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ БАНК РОЗВИТКУ» та ОСОБА_3 був укладений договір поруки №РХ029031.13847.004, а 17 жовтня 2012 року між ПАТ «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ БАНК РОЗВИТКУ» та ТОВ «СІМТРАНССЕРВІС» був укладений договір поруки №РХ029031.28251, за умовами яких ОСОБА_3 та ТОВ «СІМТРАНССЕРВІС» поручились перед Банком солідарно відповідати за виконання зобов'язання ФОП ОСОБА_5 (т.1 а.с.5-8)

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги банку виникли з окремих договорів кредиту та поруки, можуть бути самостійними і окремими предметами позову, тому дійшов висновку, що спір який виник між юридичними особами підлягає розгляду в порядку господарського судочинства та про наявність передбачених п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України підстав для закриття провадження по справі в частині вимог до ТОВ СІМТРАНССЕРВІС». (т.3 а.с.31-33)

За змістом ч. 1 ст. 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 15 ЦПК Українисуди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до статті 16 ЦПК Українине допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з частиною другою статті 118 ЦПК Українипозивач має право об'єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов'язаних між собою.

Відповідно до роз'яснень, викладених в абзаці 1 пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»(далі - постанова Пленуму Верховного Суду України № 2), вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд повинен виходити з того, що згідно зі статтею 124 Конституції України юрисдикція загальних судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, а за частинами 1 і 2 статті 15 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17) або ГПК України (статті 1, 12) віднесено до компетенції адміністративних чи господарських судів. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Абзацом 3 пункту 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 роз'яснено, що вимоги позивача до кількох відповідачів можуть бути об'єднані в одне провадження, якщо ці вимоги однорідні, зокрема такі, які нерозривно пов'язані між собою, або від вирішення однієї з них залежить вирішення інших. Таке об'єднання не допускається, якщо відсутня спільність предмета позову. Не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Оскільки не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом, суд відкриває провадження у справі в частині вимог, які належать до цивільної юрисдикції, і відмовляє у відкритті провадження у справі щодо вимог, коли їх розгляд проводиться за правилами іншого виду судочинства.

Такі правові позиції висловлені Верховним Судом України у постанові від 01 липня 2015 року у справі № 6-745ц15, від 18 листопада 2015 року у справі № 6-1737цс15, та від 02 грудня 2015 року у справі 6-1349цс15, які з огляду на положення ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковими для застосування судами України.

За наведених обставин колегія суддів визнала необґрунтованими та відхилила доводи апелянта.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про закриття провадження у справі в частині вимог Банку до ТОВ «СІМТРАНССЕРВІС».

Керуючись ст. 303, п. 1 ч. 1 ст. 312, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ БАНК РОЗВИТКУ» відхилити.

Ухвалу Солом'янського районного суду міста Києва від 13 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді Апеляційного суду міста Києва: Б.Б. Левенець

О.Ф. Мазурик

Л.Д. Махлай

Справа № 22-ц/796/4150/2016

Унікальний номер 760/5481/15-ц

Головуючий у першій інстанції - Калініченко О.Б.

Доповідач Левенець Б.Б.