Справа № 536/963/13-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2016 року

Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Степаненка Ю.І.,

з секретарем судового засідання Левицькою І.П.,

за участю представника позивача по довіреності ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2 та його представника по довіреності

ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці заяву ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення,

В С Т А Н О В И В :

Відповідач ОСОБА_4 19 травня 2016 року, після чого 30 травня 2016 року звернувся до суду з уточненою заявою про перегляд заочного рішення Кременчуцького районного суду від 29 травня 2013 року за позовною заявою Публічного акціонерного товариства ОСОБА_5 банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором.

Обґрунтовує заяву тим, що 16 травня 2016 року він від ОСОБА_2 дізнався про існування заочного рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області №536/963/13-ц від 29 травня 2013 року.

Вважає, що дане рішення суду є таким, що підлягає перегляду у звязку з тим, що під час розгляду даної справи жодний відповідач присутнім не був, тобто були позбавлені права на захист своїх законних прав та інтересів, на подання доказів на спростування позовних вимог позивача.

Він не міг взяти участі у слуханні справи у звязку з тим, що на його адресу жодних повідомлень та листів не надходило, оскільки його будинок розташований так, що його не можуть знайти листоноші, але він є і його вини в тому, що його не можуть чи не хочуть шукати не має.

Також вважає, що вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» не підлягають задоволенню, оскільки позивач звернувся до суду з пропуском строку на звернення до суду, визначеного Цивільним кодексом України, який передбачає, що загальний строк позовної давності складає три роки з моменту, коли особа дізналась чи могла дізнатись про порушення своїх прав та законних інтересів.

Кредитний договір був укладений 16 травня 2008 року і жодних дій щодо сплати коштів на виконання умов договору не було проведено ні позичальником, ні поручителями, а до суду позивач звернувся лише в травні 2013 року. Строк позовної давності про стягнення пені (неустойки) відповідно до норм чинного законодавства застосовується в один рік.

Не було враховано судом під час слухання справи той факт, що відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України строк позовної давності має вираховуватись по кожній сумі кредитних коштів, в разі якщо платежі згідно умов договору розділені на періоди погашення (строкові платежі).

Тому просить скасувати заочне рішення і призначити справу до нового розгляду.

Заявник ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, згідно поштової довідки останній не проживає за адресою його місця реєстрації, а відтак в силу ч.5 статті 74 ЦПК України вважається, що судовий виклик вручений йому належним чином. До того ж, знав, що його заява знаходиться у суді на розгляді та він особисто телефонував до суду для зясування питання руху його заяви.

Представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечував проти скасування заочного рішення, вказуючи, що відповідач ОСОБА_4 не надав суду належних доказів поважності неявки в судове засідання. Вважає, що ухвалене рішення є законним та обґрунтованим, а тому просив відмовити в задоволенні заяви про перегляд заочного рішення. Строк позовної давності за кредитним договором на час звернення до суду не сплинув. Боржником ОСОБА_4 за виконавчим листом, виданим на підставі цього рішення суду, частково сплачувалася заборгованість, тобто він знав про існування заочного рішення суду.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник по довіреності ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримали заяву ОСОБА_4 та просили скасувати заочне рішення, призначити справу до розгляду в загальному порядку. Вони не знають де перебувають в даний час відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_6 Оскільки ОСОБА_4 переховується як боржник у виконавчому провадженні, відносно нього ухвалою суду оголошений розшук.

Відповідач ОСОБА_6, яка зареєстрована та проживає за одною адресою з відповідачем ОСОБА_4, в судове засідання на виклик суду також не зявилася.

Відповідно до ч.1 статті 231 ЦПК України заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно ч.3 статті 231 ЦПК України суд може своєю ухвалою за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення залишити заяву без задоволення; скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Відповідно до статті 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Отже, відсутність хоча б однієї з цих двох умов виключає можливість скасування заочного рішення.

Судом установлено, що чинним заочним рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 29 травня 2013 року стягнуто солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_2 на користь Публічного Акціонерного Товариства ОСОБА_5 «ПриватБанк» заборгованість по кредитному договору № 227792 CRED від 16.05.2008 року в сумі 161 329.88 гривень та стягнуто в дольовому відношенні з ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_2 на користь Публічного Акціонерного Товариства ОСОБА_5 «ПриватБанк» судовий збір в сумі 1 613.30 гривень 30 копійок з кожного.

На підставі рішення суду видані виконавчі листи.

Заявник ОСОБА_4 не надав суду доказів, які б вказували на те, що при повторному розгляді справи, рішення суду буде інше.

Його твердження у заяві та додані до неї документи, на які він посилається, не мають істотного значення для правильного вирішення справи, так як не спростовують висновків суду у рішенні.

Судом в повній мірі були дотримані вимоги статей 74, 122, 224 ЦПК України, відповідач належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи в силу ч.5 статті 74 ЦПК. Проте, він не зявився в судове засідання без поважних причин. Поважних причин він не навів і в заяві про перегляд заочного рішення. Його пояснення, що жодних повідомлень та листів з суду не надходило на його адресу, оскільки його будинок розташований так, що його не можуть знайти листоноші, не можуть заслуговувати на увагу суду та суд не може визнати ці причини неявки в судове засідання поважними, так як за місцем його реєстрації він згідно довідки пошти не проживає, а відтак вважається, що судовий виклик вручений йому належним чином.

Не зявившись до суду, відповідач ОСОБА_4 в силу ч.2 статті 11 ЦПК України у контексті з ч.5 статті 74 ЦПК України розпорядився своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Що стосується строку позовної давності, то позивач звернувшись до суду з позовом 07 травня 2013 року, цей строк не пропустив, так як кредитний договір між сторонами було укладено 16 травня 2008 року на строк до 14 травня 2010 року.

З урахуванням вище викладеного, суд залишає заяву ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення без задоволення.

Керуючись статтями 208-210, 231, 232 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 29 травня 2013 року за позовною заявою Публічного акціонерного товариства ОСОБА_5 Банку «ПриватБанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без задоволення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Полтавської області через Кременчуцький районний суд протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя Ю. І. Степаненко