Справа № 144/594/16-ц
Провадження № 2/144/403/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"31" травня 2016 р. Теплицький районний суд Вінницької області
в складі: головуючого судді Германа О.С.,
секретаря судового засідання Пігулі А.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Теплик справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів не утримання неповнолітньої дитини,
Позивач ОСОБА_1, звернулась в суд з цивільним позовом до ОСОБА_2, у якому просить змінити розмір аліментів та стягувати з відповідача на користь позивача на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в твердій грошовій сумі 500 грн., але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.
В позовній заяві позивач свої вимоги мотивує тим, що вона із відповідачем є батьками сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом із матірю, позивачем. Постановою Теплицького районного суду Вінницької області ухвалено стягувати аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини всіх видів заробітку, але не менше ? неоподаткованого мінімуму доходів громадян до його повноліття. Стверджує, що на даний час ціни на продукти харчування та промислові товари значно зросли в порівнянні з 2002 роком, а також те, що відповідач на даний час немає постійного доходу, тому аліментів в розмірі ? частини всіх видів заробітку катастрофічно не вистачає. Тому позивач вважає, що ОСОБА_2 має матеріальні можливості сплачувати аліменти на утримання сина ОСОБА_2 в розмірі 500 грн. щомісячно, у зв'язку з цим змушена звернутись до суду із цією позовною заявою про зміну розміру аліментів.
Від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Підтримує позовні вимоги. В разі неявки відповідача в судове засідання не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився. Хоча був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, про що свідчать поштові повідомлення з відміткою «вручено особисто», що відповідає ст. 74 ЦПК України. Заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило, тому суд ухвалив винести по даній справі заочне рішення, і позивач проти цього не заперечує.
Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що позивач просить змінити розмір аліментів шляхом збільшення розміру стягнення аліментів. Рішенням Теплицького районного суду Вінницької області від 26 листопада 2002 року ухвалено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини всіх видів заробітку, але не менше ? неоподаткованого мінімуму доходів громадян до його повноліття(а.с. 6). На виконання вказаного рішення 26.11.2002 року було видано виконавчий лист.
Встановлено, що син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає разом із своєю матір'ю ОСОБА_1.
Також встановлено, що у відповідача змінився вид доходу з постійного на тимчасові. Погіршення стану здоровя дитини та матеріального стану позивача.
За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).
Так, ч.1 ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.
Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.
З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).
Такий висновок також узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 5 лютого 2014 року у справі № 6-143цс-13, яка є обов'язковою для виконання в силу ст. 360-7 ЦПК України, відповідно до якої вимоги зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватись, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182 184 СК України, не може обумовлюватись разовим її здійсненням й відповідно з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження.
Таким чином, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).
Крім того, згідно із положеннями ст. 16 ЦК України, звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту. Обравши способом захисту права на вчинення певних дій (на підставі вказаних статей СК), позивач в силу ст. 10 ЦПК України зобов'язаний довести правову та фактичну підставу своїх вимог.
Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.
Згідно статей 10, 31, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. За вказаною нормою суд не може самостійно визначити або змінити підстави позову.
Так, звертаючись до суду із позовом про зміну розміру аліментів, позивач як на підставу позовних вимог посилається на те, що після винесення судом рішення про стягнення аліментів змінився її матеріальний стан та відповідача. Разом з тим, ураховуючи те, що доходи відповідача мають не регулярний мінливий дохід, розмір стягнення аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, має бути змінений й відповідно підлягає визначенню у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн., але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до повноліття дитини.
За таких обставин, суд на підставі викладеного, виходячи з наведених норм матеріального права, а також положень ст. 182 СК України, враховуючи те, що обов'язок утримувати дитину покладається рівною мірою на матір і батька, а також виходячи з майнового та сімейного стану відповідача, як платника аліментів, який має нерегулярний мінливий дохід, з часу присудження аліментів змінився його матеріальний стан, на утриманні позивача ОСОБА_1, знаходиться неповнолітній син, вважає, що позов підлягає задоволенню шляхом зміни розміру присудження аліментів, стягнутих рішенням Теплицького районного суду Вінницької області в розмірі ? частини всіх видів заробітку, але не менше ? неоподаткованого мінімуму доходів громадян до його повноліття на стягнення аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі по 500 грн., але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до повноліття дитини, з дня набрання рішенням законної сили.
На підставі ст.ст. 180-184, 191, 192 СК України, керуючись 3, 10, 15, 60, 88, 174, 209, 213, 215, 224, 226 ЦПК України, -
Позов задовольнити повністю.
Змінити розмір стягнення аліментів з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_3, стягнених відповідно до рішення Теплицького районного суду Вінницької області від 26.11.2002 року на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, шляхом зміни їх розміру з ? частини всіх видів заробітку, але не менше ? неоподаткованого мінімуму доходів громадян до його повноліття на тверду грошову суму у розмірі 500 (пятсот) грн., але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до повноліття дитини, починаючи з дня набрання чинності даного рішення суду до повноліття дитини.
Відкликати з ВДВС Теплицького РУЮ Вінницької області раніше виданий виконавчий лист у справі № А-31 від 2002 року за попереднім рішенням про стягнення аліментів з ОСОБА_2 в розмірі ? частини всіх видів заробітку, але не менше ? неоподаткованого мінімуму доходів громадян до його повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 судові витрати, які складаються з судового збору на користь держави в сумі 551 грн. 20 коп.
Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Розяснити ОСОБА_2, що відповідно до ст. 228 ЦПК України, рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за його письмовою заявою, складеною відповідно до вимог ст. 229 ЦПК України, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення через Теплицький районний суд до апеляційного суду Вінницької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя