Апеляційний суд Кіровоградської області
№ 22-ц/781/1844/16 Головуючий у суді І-ї інстанції Кореняк В. К.
Доповідач Суровицька Л. В.
УХВАЛА

іменем України

25.08.2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області в складі:

головуючої судді - Суровицької Л.В.,

суддів - Авраменко Т.М., Суржика М.М.

секретар - Гусак А.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою Подільського відділу державної виконавчої служби міста Кіровоград Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області та ПАТ КБ «ПриватБанк» на ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 14 липня 2016 року у справі за скаргою ОСОБА_2 на дії Ленінського відділу ДВС по м. Кіровоград Кіровоградського міськрайонного управління юстиції, начальника Ленінського відділу ДВС по м. Кіровоград - Донцова О.С., державного виконавця Ленінського відділу ДВС по м. Кіровоград Кіровоградського міськрайонного управління юстиції - Зіновєвої О.В. щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження, скасування постанови та зобов'язання вчинити певні дії.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які прибули в судове засідання, дослідивши матеріали справи, колегія суддів

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2016 року ОСОБА_2 звернулась в суд із скаргою про визнання протиправними та незаконними дій посадових осіб Ленінського ВДВС по місту Кіровоград Кіровоградського міськрайонного управління юстиції.

Зазначала, що на виконання рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 29 травня 2015 року у справі за її позовом до ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення коштів за договорами банківського вкладу, судом видано виконавчий лист. Постановою державного виконавця Ленінського ВДВС по м. Кіровоград Кіровоградського МРУЮ відкрито виконавче провадження та вчинені примусові заходи, внаслідок чого рішення суду частково виконано. Проте, 20 квітня 2016 року їй стало відомо, що постановою державного виконавця Зінов'євою О.В. від 01 квітня 2016 року виконавче провадження закінчено. В порушення вимог п.3.20 Інструкції з організації примусового виконання рішень, вказана постанова їй та її представнику не направлялась. У постанові державний виконавець послався на п.10 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» та на довідку з ЄДРПОУ про те, що боржник - юридична особа ПАТ КБ «ПриватБанк» знаходиться у м. Дніпропетровську на території Жовтневого ВДВС Дніпропетровського МУЮ.

Вважає, що державний виконавець Зінов'єва О.В. та начальник Ленінського ВДВС по м. Кіровоград Донцов О.С., який затвердив постанову про закінчення виконавчого провадження, не врахували підстави відкриття виконавчого провадження, а саме за місцезнаходженням майна боржника, також не врахували, що право вибору місця виконання між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії з виконання рішення на території, на яку поширюються їх функції, належить стягувачу.

Просила суд визнати протиправними і незаконними дії державного виконавця Ленінського ВДВС Зіновєвої О.В. в частині порушення п.3.20 Інструкції з організації примусового виконання рішень, визнати протиправними і незаконними дії державного виконавця Зінов'євої О.В. в частині винесення постанови про закінчення виконавчого провадження ВП № 49031153 від 01 квітня 2016 року. Просила визнати протиправними та незаконними дії начальника Ленінського ВДВС Донцова О.С. щодо затвердження постанови про закінчення виконавчого провадження від 01 квітня 2016 року, скасувати постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження, зобов'язати начальника ВДВС здійснити контроль за своєчасним відновленням виконавчого провадження (ас. 1-5, 132).

Ухвалою суду від 04 липня 2016 року залучено до участі у справі в якості заінтересованої особи ПАТ КБ «ПриватБанк» - боржника у виконавчому провадженні (а.с.112).

Наказом Міністерства юстиції України від 27 травня 2016 року № 1520/5 перейменовано Ленінський відділ державної виконавчої служби по місту Кіровоград на Подільський ВДВС м. Кіровоград Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області (а.с.134).

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 14 липня 2016 року скаргу задоволено частково.

Визнано неправомірними дії державного виконавця Ленінського ВДВС по місту Кіровоград Зіновєвої О.В. щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження від 01 квітня 2016 року, визнано неправомірними дії начальника Ленінського ВДВС по м. Кіровоград Донцова О.С. щодо затвердження постанови про закінчення виконавчого провадження від 01 квітня 2016 року. Скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження, зобов'язано начальника Подільського ВДВС м. Кіровоград Донцова О.С. до здійснення контролю за своєчасним відновленням виконавчого провадження № 49031153.

В задоволенні вимоги про визнання протиправними і незаконними дій державного виконавця Зінов'євої О.В. щодо порушення п.3.20 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5, відмовлено (а.с.143-147).

В апеляційній скарзі Подільський ВДВС м. Кіровоград просить ухвалу суду скасувати в частині задоволення скарги (а.с.156-158).

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» також просить скасувати ухвалу суду і постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_2 Посилається на порушення судом норм матеріального і процесуального права (а.с.170-173).

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник ПАТ КБ «ПриватБанк» підтримав доводи апеляційної скарги Банку та апеляційної скарги Подільського ВДВС м. Кіровоград.

Представник заявниці заперечила проти доводів апеляційних скарг та просила ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Представник Подільського ВДВС м. Кіровоград, який належним чином відповідно до вимог ст.74-76 ЦПК України повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання апеляційної інстанції не прибув, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч.2 ст.305 ЦПК України його неявка не перешкоджає розглядові справи.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційних скарг, вважає, що апеляційні скарги Банку та ВДВС підлягають задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до п.9 ч.3 ст.129 Конституції України однією із основних засад судочинства є обов'язковість судових рішень. Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Положеннями статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів - це сукупність дій органів і посадових осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів, які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом (стаття 14 ЦПК України).

Разом з тим, згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та Законами України. Дії державного виконавця під час здійснення виконавчого провадження повинні проводитися у відповідності до вимог чинного законодавства.

Статтею 383 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Правомірність своїх дій під час виконання судового рішення та відсутність порушення прав сторін виконавчого провадження доводить державний виконавець.

За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи ( ч.2 ст.387 ЦПК України).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги (ч.3 ст.387 ЦПК України).

Частково задовольняючи скаргу заявника, суд першої інстанції виходив з того, що підставою закінчення виконавчого провадження було з ясування державним виконавцем у процесі виконавчого провадження факту знаходженрня боржника ПАТ КБ "ПриватБанк" в м. Дніпропетровську, проте ці обставини були відомі ще на час відкриття виконавчого провадження, тому закінчення виконавчого провадження з посиланням на п.10 ч.1 ст.49 Закону України "Про виконавче провадження" є неправомірним.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може з наступних підстав.

Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що 09 жовтня 2015 року Ленінським районним судом м. Кіровограда на виконання рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 29 травня 2015 року про стягнення з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_2 грошових коштів за договором банківського вкладу в сумі 1 млн. 402 тис. 254 грн. видано виконавчий лист № 405/1651/15-ц 2/405/367/15.

Відповідно до ч.1 ст.20 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо боржник є юридичною особою, то виконання

провадиться за місцезнаходженням його постійно діючого органу або

майна. Право вибору місця виконання між кількома органами

державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії з

виконання рішення на території, на яку поширюються їх функції,

належить стягувачу.

За заявою ОСОБА_2, як стягувача, до якої вона надала інформаційну довідку з державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо знаходження майна боржника ПАТ КБ «ПриватБанк» по вул. Преображенська, 26/70 м. Кіровоград, 20 жовтня 2015 року державним виконавцем Ленінського ВДВС Кіровоградського міського управління юстиції Стороженко Л.І., відкрито виконавче провадження № 49031153 (а.с.27).

У постанові про відкриття виконавчого провадження зазначено, що боржник - ПАТ КБ «ПриватБанк» знаходиться по вул. Набережна Перемоги, 50, м. Дніпропетровськ. Наявні грошові кошти і майно по вул. Преображенська, 26/70 м. Кіровоград.

В цей же день постановою державного виконавця накладено арешт на все майно, що належить боржнику ПАТ КБ «ПриватБанк» у межах суми звернення стягнення, заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику (а.с.28), а постановою від 08 лютого 2016 року накладено арешт на кошти, що містяться на всіх рахунках в банківських установах, які зареєстровані за боржником (а.с.31).

В ході примусового виконання, рішення суду частково виконано, боржником сплачено стягувачу заборгованість в сумі 100 000 грн..

В ході проведення виконавчих дій встановлено, що в Жовтневому ВДВС Дніпропетровського МУЮ на примусовому виконанні знаходиться зведене виконавче провадження № 11355726, щодо боржника ПАТ КБ «ПриватБанк».

Постановою старшого державного виконавця Зінов'євої О.В. від 01 квітня 2016 року, яка затверджена начальником ВДВС Донцовим О.С., виконавче провадження закінчено відповідно до п.10 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження».

У постанові державним виконавцем зазначено, що згідно даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, юридична особа - ПАТ КБ «ПриватБанк» знаходиться за адресою: вул. Набережна Перемоги,50 м. Дніпропетровськ, що є територією Жовтневого ВДВС Дніпропетровського МУЮ (а.с.7).

Відповідно до ч.1 ст.33 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо в органі державної виконавчої служби відкрито кілька виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника, вони об'єднуються у зведене виконавче провадження і на майно боржника накладається арешт у межах загальної суми стягнення, виконавчого збору і можливих витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій. У разі якщо виконавчі провадження про стягнення коштів з одного боржника відкриті у кількох органах державної виконавчої служби, об'єднання виконавчих проваджень у зведене здійснюється в порядку, встановленому Міністерством юстиції України (ч.2 ст.33 Закону).

Частина 7 ст.20 Закону передбачає, що виконавче провадження може бути передано від одного органу

державної виконавчої служби до іншого, від одного державного

виконавця до іншого в порядку, встановленому Міністерством юстиції

України.

Спори про місце здійснення виконавчих дій між органами

державної виконавчої служби не допускаються (ч.8 ст.20 Закону).

Також п.6.1 розділу УІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 року за № 489/20802, передбачено, що виконавче провадження може бути передано від одного органу ДВС до іншого, від одного державного виконавця до іншого у випадках, визначених Законом та цією Інструкцією.

Наявність або відсутність іншого виконавчого провадження чи зведеного виконавчого провадження щодо одного й того самого боржника державний виконавець перевіряє за даними Єдиного реєстру при відкритті виконавчого провадження (пункт 3.8.4 Інструкції).

Виявлення зведеного виконавчого провадження після відкриття виконавчого провадження щодо боржника, не перешкоджає вирішенню питання про передачу виконавчого провадження до відповідного органу, в якому перебуває на виконанні зведене виконавче провадження.

Відповідно до п.10 ч.1 ст. 49 Закону виконавче провадження підлягає закінченню у разі направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби.

Пунктом 3.16. Інструкції передбачено, що у разі направлення виконавчого документа за належністю до іншого органу ДВС відповідно до пункту 10 частини першої статті 49 Закону державний виконавець у постанові про закінчення виконавчого провадження зазначає причини направлення виконавчого документа за належністю, повідомляє про проведені виконавчі дії (якщо стягнення проведено частково, зазначається про фактично стягнену суму коштів), якщо боржник відсутній, вказується дата складання акта про відсутність боржника. До копії постанови про закінчення виконавчого провадження державний виконавець додає також постанови про стягнення виконавчого збору, витрат на організацію та проведення виконавчих дій, копії постанов про накладення арешту на кошти чи майно боржника, копії документів щодо майнового стану боржника та його доходів у разі їх наявності.

Матеріалами справи підтверджується, що підставою для винесення постанови про закінчення виконавчого провадження на підставі п.10 ч.1 ст.49 Закону та передача виконавчого провадження за належністю було саме встановлення наявності зведеного провадження та належного органу який його виконує.

Законом та Інструкцією передбачено, що виконавчі провадження щодо одного боржника об'єднуються у зведене виконавче провадження або приєднуються до зведеного виконавчого провадження.

Тому, встановивши наявність зведеного виконавчого провадження щодо ПАТ КБ «ПриватБанк» державний виконавець правомірно, відповідно до п.10 ч.1 ст.49 Закону передав виконавче провадження за належністю, а начальник ВДВС відповідно до наданих йому Законом повноважень, затвердив вказану постанову.

Самим фактом передачі виконавчого провадження до Жовтневого ВДВС Дніпропетровського МУЮ не порушуються права заявника, оскільки на вказаний орган також покладається законом обов'язок примусового виконання рішень.

Крім того, пунктом 3.8.3. Інструкції передбачено, що у разі якщо виконавчі провадження про стягнення коштів з одного боржника відкрито у кількох органах ДВС, зокрема якщо боржник та його майно перебувають на території різних адміністративно-територіальних одиниць, при об'єднанні виконавчих проваджень у зведене в установленому розділом V цієї Інструкції порядку можуть утворюватись виконавчі групи.

Як свідчать матеріали справи, згідно даних ЄДРВП виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа № 405/1651/15-ц, 2/405/367/15, виданого 09 жовтня 2015 року Ленінським районним судом м. Кіровограда, після надходження з Ленінського ВДВС, відкрито у Жовтневому ВДВС Дніпропетровського МУЮ 14 квітня 2016 року під № 5082753.

Посилання представника заявника на те, що якщо виконавче провадження щодо одного й того самого боржника виявлено в іншій області, то рішення щодо подальшого виконання таких виконавчих проваджень приймається Департаментом державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, є безпідставним, оскільки, як свідчать матеріали справи, на час винесення постанови від 01 квітня 2016 року про закінчення виконавчого провадження у зв'язку з направленням виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби, питання про те, який саме орган державної виконавчої служби виконуватиме зведене виконавче провадження щодо ПАТ КБ ПриватБанк» вже було вирішено і встановлено, що зведене виконавче провадження перебуває на виконанні Жовтневого ВДВС Дніпропетровського МУЮ.

За таких обставин, оскільки старший державний виконавець Зінов'єва О.В. та начальник Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ Донцов О.С. діяли відповідно до закону і в межах своїх повноважень, при цьому права та свободи заявника порушені не були, скарга на бездіяльність, на рішення посадових осіб ВДВС є необґрунтованою, тому задоволенню не підлягає.

Оскільки суд першої інстанції постановив ухвалу з порушенням норм матеріального і процесуального права, ухвала в частині задоволення скарги підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову в задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст. 303,304, п.2 ч.2 ст.307, ст. 312 , 313-315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги Подільського відділу державної виконавчої служби міста Кіровоград Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області та ПАТ КБ «ПриватБанк» задовольнити частково.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 14 липня 2016 року в частині визнання протиправними та незаконними дій посадових осіб Ленінського ВДВС міста Кіровоград Кіровоградського міськрайонного управління юстиції щодо винесення постанови від 01 квітня 2016 року про закінчення виконавчого провадження № 49031153, скасування постанови та зобов'язання вчинити певні дії, скасувати.

В задоволенні скарги ОСОБА_2 про визнання неправомірними дії державного виконавця Ленінського ВДВС міста Кіровоград Зіновєвої О.В. щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження від 01 квітня 2016 року, визнання неправомірними дії начальника Ленінського ВДВС міста Кіровоград Донцова О.С щодо затвердження постанови про закінчення виконавчого провадження № 49031153 від 01 квітня 2016 року, скасування постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 01 квітня 2016 року та зобов'язання начальника ВДВС Донцова О.С. до здійснення контролю за своєчасним відновленням виконавчого провадження № 49031153, відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча суддя Л.В.Суровицька

Судді Т.М.Авраменко

М.М.Суржик