ВІЛЬНОГІРСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2016 року. Справа № 174/107/16-ц

п/с № 2/174/130/2016

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області,

в складі: головуючого судді Шаповала Г.І.

при секретарі Пелипас Н.І.

з участю: представника позивача ОСОБА_1

представника відповідачки ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Вільногірську, Дніпропетровської області, цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_3 банк "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_4, ОСОБА_5, про стягнення заборгованості за кредитним договором,

У С Т А Н О В И В:

Згідно позову, що надійшов до суду 25.02.2016 р., та змінам до нього від 22.03.2016 року, позивач зазначив, що ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_4 (надалі - Відповідач-1) 18.03.2008 року уклали кредитний договір № DNV0GK (надалі - Кредитний договір).

Публічне Акціонерне Товариство ОСОБА_3 "ПриватБанк" є правонаступником прав та обов'язків Закритого Акціонерного Товариства ОСОБА_3 "ПриватБанк", у зв'язку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 р. змінено найменування Позивача з Закритого акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО ОСОБА_3 "ПРИВАТБАНК" (надалі - ОСОБА_3), про що зазначено у п.1.1. Статуту ПАТ КБ "ПриватБанк", який додається до позовної заяви.

17.07.2009 року проведено державну реєстрацію вказаних змін (номер запису в ЄДРПОУ 8006727).

Відповідно до п. 8.1 Кредитного договору, ОСОБА_3 зобов'язується надати Позичальнику кредитні кошти, шляхом: видачі готівки через касу на строк з 18.03.2008 року по 18.03.2015р. включно, у вигляді не поновлюваної кредитної лінії (далі Кредит) у розмірі 15050,00 [ОСОБА_2 США] на наступні цілі: 14000,00 [ОСОБА_2 США] на придбання нерухомості, а також у розмірі 1050,00 [ОСОБА_2 США] на сплату страхових платежів у випадках та в порядку , передбачених п.п. 2.1.3, 2.2.7 даного Договору, зі сплатою за користування Кредитом відсотків у розмірі 1,00 % на місяць на суму залишку заборгованості за Кредитом, винагорода за надання фінансового інструменту у розмірі 2,00% від суми виданого Кредиту у момент надання кредиту. Періодом сплати вважається період з 21 по 28 число кожного місяця. Погашення заборгованості за цим Договором (за винятком винагороди, що сплачується в момент надання кредиту) здійснюється в наступному порядку: Щомісяця в Період сплати Позичальник повинен надавати Банку кошти (щомісячний платіж) у сумі 252,06 [ОСОБА_2 США], для погашення заборгованості за Кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороді, комісії.

Відповідно до п. 8.4 Кредитного договору, при порушенні Позичальником зобов'язань із погашення Кредиту, Позичальник сплачує Банку пеню, у розмірі 0,15 % від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожний день прострочки, але не менш ніж 1 грн.

Відповідно до п. 5.3 Кредитного договору, при порушенні Позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених Кредитним договором більш ніж на 30 днів, Позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 250,00 грн + 5 % від суми позову.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Позивач свої зобов'язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме видав Відповідачу-1 кредит у розмірі передбаченому умовами Кредитного договору.

Відповідач-1 зобов'язання за Кредитним договором належним чином не виконав, що відображено у розрахунку заборгованості, а саме: неналежно сплачував внески на погашення заборгованості за кредитом, в період з 31.07.2012р. по 25.01.2016р.; процентів в період з 29.03.2012р. по 25.01.20І6р.; комісії в період з 21.09.2012р. по 25.01.2016р., чим допустив порушення ст. ст. 526, 527, 530, 1054 ЦК України та умов Кредитного договору.

У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за Кредитним договором Відповідач-1 станом на 25.01.2016 року має заборгованість - 30958,01 [ОСОБА_2 США], яка складається з наступного: 13715,93 [ОСОБА_2 США] - заборгованість за кредитом; 6673,57 [ОСОБА_2 США] - заборгованість по процентам за користування кредитом; 208,41 [ОСОБА_2 США] - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 8876,30 [ОСОБА_2 США] - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; а також штрафи відповідно до п. 5.3 Кредитного договору: 10,08 [ОСОБА_2 США] - штраф (фіксована частина), 1473,71 [ОСОБА_2 США] - штраф (процентна складова). Розрахунок суми заборгованості додається.

В забезпечення виконання зобов'язання за Кредитним договором № DNV0GK між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та поручителем ОСОБА_5 (надалі - Відповідач-2), було укладено Договір поруки, в забезпечення виконання зобов'язань за кредитними договором Відповідача-1.

Відповідно до вимог ст.ст. 610, 554 Цивільного кодексу України, боржник та поручитель несуть відповідальність як солідарні боржники.

Відповідно до умов Договору поруки, а саме п. 2.1.1, Позивачем було направлено на адресу Відповідача-2 письмову вимогу із зазначенням невиконаних зобов'язань за Кредитним договором № DNV0GK.

Згідно з и.2.4.1 Договору поруки, поручитель зобов'язаний виконати зобов'язання, зазначені в письмовій вимозі кредитора протягом п'яти календарних днів з моменту її отримання,

Вимога, що була пред'явлена до поручителя щодо виконання забезпеченого зобов'язання, залишена без задоволення.

Згідно зі ст.32 ЦПК України, позов може бути пред'явлений до кількох осіб. Участь у справі кількох відповідачів допускається, якщо предметом спору є спільні права та обов'язки кількох відповідачів; предметом спору є однорідні права та обов'язки.

Приймаючи до уваги, що відповідачі у кредитних правовідносинах діють як солідарні боржники; предметом спору є однорідні права та обов'язки, що випливають з кредитного договору та договору поруки, з метою здійснення принципу процесуальної економії, позивач вважає за доцільне об'єднати свої позовні вимога до кількох Відповідачів в одній позовній заяві.

Згідно ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 526, 527, 530, 1054 Цивільного кодексу України, статтями 3, 32, 15, 107 Цивільного процесуального кодексу України, позивач прохає:

1. Стягнути солідарно з Відповідачів, ОСОБА_4, ОСОБА_5, на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором № DNV0GK від 18.03.2008 року, у розмірі 30958,01 [ОСОБА_2 США], з яких: (13715,93 [ОСОБА_2 США] - заборгованість за кредитом; 6673,57 [ОСОБА_2 США] - заборгованість по процентам за користування кредитом; 208.41 [ОСОБА_2 США] - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 8876,30 [ОСОБА_2 США] - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 10,08 [ОСОБА_2 США] - штраф (фіксована частина); 1473,71 [ОСОБА_2 США] - штраф (процента складова), що, за курсом 24,79 відповідно до службового розпорядження НБУ від 25.01.2016 року, складає 767448,95 грн.

2. Стягнути солідарно з Відповідачів, ОСОБА_4, ОСОБА_5, на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» судові витрати.

3. В разі неявки в судове засідання відповідача, ПАТ КБ "ПриватБанк" не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника Банку та винесення заочного рішення судом.

В судовому засіданні представник позивача, ОСОБА_1, позовні вимоги та їх обгрунтування підтримала в повному обсязі. З її додаткових пояснень витікає, що збільшення тіла кредиту відбувалося тому, що, відповідно до умов договору, відбувалося страхування кредиту за рахунок кредитних коштів, загальна сума яких складає 1050 доларів США. В додатковій угоді, дійсно помилково не зазначена дата її укладення, проте згідно додатку № 1 до цієї угоди зазначена дата 28.02.2012 р. про узгоджений залишок по кредиту в сумі 13774.60 грн., це і є дата укладення додаткової угоди. Згідно додаткової угоди строк дії договору було продовжено до 18.03.2023 року. Відсотки по кредиту та неустойка нарахована відповідно до умов договору та додаткової угоди. Іншого розрахунку, окрім наданого до суду, позивач надати не зможе. Також представник підтримала надану нею письмову відповідь на письмові заперечення відповідача ОСОБА_5 (а.с.75).

Відповідачка, ОСОБА_4, в судове засідання не з'явилась та надала заяву про розгляд справи за її відсутності, з участю її представника ОСОБА_2 (а.с.77)

Представник відповідачки, ОСОБА_4, ОСОБА_2, який не обмежений в його повноваженнях, в судовому засіданні позов визнав частково та пояснив, що не заперечує факт укладення кредитного договору, але не визнає розрахунок боргу, оскільки за наданим розрахунком неможливо перевірити правильність нарахування боргу та неустойки. Позивач безпідставно збільшує тіло кредиту. Додаткова угода до кредитного договору хоч і підписана відповідачкою, проте в ній не зазначена дата цієї угоди. Також, відповідно до платіжного доручення (а.с.40), витікає, що платник ОСОБА_4 внесла на рахунок банка 14 тис. доларів, а не навпаки. Також представник підтримав надані ним же письмові заперечення на позов від 12.07.2016 р. (а.с.102), де він посилається на пропуск позивачем строку позовної давності, на недоліки розрахунку боргу, який вважає неналежним і недостовірним доказом існування заборгованості.

Відповідач,ОСОБА_5, в судове засідання також не зявився та надав заяву про розгляд справи за його відсутності, де зазначив прохання про відмову у задоволенні позову (а.с.84). Окрім того, ним надано письмові заперечення на позов (а.с. 59), з яких витікає, що позовній вимоги ПАТ КБ «Приватбанк», щодо солідарного стягнення заборгованості з нього як поручителя ОСОБА_4 (позичальника) за кредитним договором № DNV0GK від 18.03.2008 року, задоволенню не підлягають, приймаючі до уваги наступне. Позивач бажає стягнути з них - 30958,01 долар США, тобто борг (на думку позивача) який виник у ОСОБА_6 в період з квітня 2008 року по березень 2015 року.

При цьому ОСОБА_6 щомісячно в повному обсязі не виконувала свої зобов'язання за договором, тобто замість 252,06 доларів, які вона повинна була щомісячно сплачувати на користь позивача (пункт 8.1. договору) до 28 числа кожного місяця, вона виконувала свої зобов'язання спочатку у неповному обсязі, а потім взагалі припинила їх виконувати.

Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у частині другій статті 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

У їхньому випадку сторони кредитного договору встановили як строк дії договору - до моменту виконання сторонами в повному обсязі взятих на себе зобов'язань, так і строки виконання зобов'язань зі щомісячним погашенням платежів. Таким чином, погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів умовами договору визначено місяцями.

Отже, поряд з установленням строку дії договору, сторони встановили й строки виконання позичальником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до складу зобов'язання, яке виникло на основі договору. Строк виконання кожного щомісячного зобов'язання, згідно із частиною третьою статті 254 ЦК України, спливає у відповідне число останнього місяця строку. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок (стаття 253 ЦК України). Частиною першою статті 553 ЦК України встановлено, що поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша, друга статті 554 ЦК України).

За змістом частини четвертої стаття 559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Порука - це строкове зобов'язання і незалежно від установлення строку її дії договором чи законом сплив цього строку припиняє суб'єктивне право кредитора. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України).

Разом з тим, з настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, що визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (статті 251, 252 ЦК України).

Таким чином, умови договору поруки про його дію до повного припинення зобов'язань боржника не означають, що цим договором установлено строк припинення поруки в розумінні статті 251 ЦК України, тому в цьому випадку підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 цього Кодексу. Як зазначено в кредитному договорі, чергові платежі позичальник повинен був здійснювати не пізніше 28 числа кожного місяця, а останній платіж позичальник повинен був здійснити не пізніше 14 березня 2015 року, тому з часу несплати кожного з платежів відповідно до статті 261 ЦК України починається перебіг позовної давності для вимог до позичальника та обрахування встановленого частиною четвертою статті 559 ЦК України шестимісячного строку для пред'явлення вимог до нього, як поручителя щодо щомісячних платежів. У разі пред'явлення банком вимог до поручителя більше ніж через шість місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобов'язання в силу положень частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється в частині певних щомісячних зобов'язань, щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку.

У їхньому випадку банк звернувся до нього з позовом на підставі договору поруки зі значним пропуском шестимісячного строку, як до щомісячних платежів, прострочених позичальником, так і до останнього платежу, у зв'язку з чим його порука вважається припиненою, і відповідно він не повинний нести солідарну відповідальність з позичальником за неповернення кредиту.

Саме така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 23.12.2015 року по справі № 6-43бцс15, яка є обов'язковою для застосування всіма суб'єктами владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права, відповідно до ч. 1 ст.360-7 ЦПК України.

Дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності та взаємозвязку, керуючись законом, суд дійшов висновку про задоволення позову частково, з наступних підстав.

Кредитний договір між позивачем та відповідачкою ОСОБА_4 був укладений в письмовій формі і відповідає вимогам, які предявляються до договорів такого роду як по формі так і по змісту.

Стосовно додаткової угоди до кредитного договору (а.с.88-90), яка підписана сторонами і в якій не зазначена дата її підписання сторонами, проте, згідно змісту угоди та зазначеному в додатку №1 до угоди залишку заборгованості станом на 28.02.2012 р., суд доходить висновку, що зазначена угода дійсно була укладена між позивачем та ОСОБА_4 28.02.2012 р., внаслідок чого були змінені умови кредитного договору, стосовно загальної суми кредиту - 16767.77 доларів США, строку дії кредитного договору - до 18.03.2023 р., строку позовної давності за всіма можливими вимогами - до 50 років.

Згідно розрахунку заборгованості станом на 25.01.2016 р. (а.с.5-9); повідомлень відповідачів про необхідність погашення боргу, відповідно до умов кредитного договору та договору поруки (а.с.11-12); реєстру поштових відправлень (а.с.13-15); копії кредитного договору № DNV0GK від 18.03.2008 р., укладеного між позивачем та відповідачкою ОСОБА_4 (а.с.16-18), де в п. 8.4 зазначено, забезпечення виконання Позичальником зобов'язань за даним договором виступає іпотека квартири, за адресою АДРЕСА_1, в той же час нотаріальне посвідчення іпотеки квартири та інші необхідні умови іпотеки відсутні, що суперечить ст.577 ЦК України; копій квитанцій про оплату особистого страхування ОСОБА_4 (а.с.20); копії договору поруки № DNV0GK від 18.03.2008 р., укладеного між позивачем та відповідачами ОСОБА_4 та поручителем ОСОБА_5 (а.с.21-22); копій витягів із паспортів громадян України на ім'я ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.23,24); копії платіжного доручення від 18.03.2008 р. про перерахування 14000.00 доларів США на рахунок ОСОБА_4 (а.с.40); копії виписок із відкритого ОСОБА_4 рахунку за період з 18.0з3.2008 р. по 25.01.2016 р. (а.с. 46-48, 86-87); копії додаткової угоди з додатком № 1 до кредитного договору № DNV0GK від 18.03.2008 р., укладеної між позивачем та відповідачкою ОСОБА_4 (а.с.88-90) - відповідачка, ОСОБА_4, прийняла на себе зобовязання протягом строку дії договору шляхом щомісячних виплат, з 21 по 28 число, здійснювати повернення отриманого кредиту, процентів за користування кредитом та інших платежів, відповідно до умов кредитного договору.

Позивач свої зобовязання по кредитному договору виконав повністю і надав відповідачці, ОСОБА_4, кредит на загальну суму - 16767.77 доларів США, про що свідчать вищезазначені письмові докази в їх сукупності та взаємозв'язку.

Відповідачка, ОСОБА_4, отримала зазначену суму коштів, що підтверджується тією ж сукупністю доказів, але своїх зобовязань стосовно повернення кредиту та відсотків за користування кредитом - не виконала, внаслідок чого станом на 25.01.2016 року виникла заборгованість перед позивачем на загальну суму 30958,01 доларів США, з яких: 13715,93 доларів США - заборгованість за кредитом; 6673,57 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 208.41 доларів США - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 8876,30 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 10,08 доларів США - штраф (фіксована частина); 1473,71 долар США - штраф (процента складова), що, за курсом 24,79, відповідно до службового розпорядження НБУ від 25.01.2016 року, складає - 767448,95 грн.

Згідно копії договору поруки № DNV0GK від 18.03.2008 р., (а.с.21-22), укладеного між позивачем та відповідачами ОСОБА_4 і поручителем ОСОБА_5, згідно якого поручитель зобов'язався перед кредитором у повному обсязі, солідарно з боржником ОСОБА_4, відповідати за виконання боржником зобов'язань за кредитним договором № DNV0GK від 18.03.2008 р., щодо повернення суми кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, неустойки; в п. 1.5 зазначено, що цим договором Поручитель дає згоду на зміну умов Договору про іпотечний кредит без додаткового погодження змін з Поручителем, що суперечить вимогам ст. 203 ЦК України та ч.1 ст.559 ЦК України; в п. 6.6 зазначено, що доповнення та зміни до даного Договору вносяться за згодою сторін і оформляються додатковими угодами; в п.4.2 зазначено строк дії поруки, а саме, з припиненням забезпеченого нею зобов'язання за Договором про іпотечний кредит.

Згідно ст.ст. 10,11 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч.1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на отримання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у такій самій сумі, що була передана йому, в строк и в порядку, що встановлені договором.

Згідно ч.1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму згідно ст. 625 цього Кодексу.

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший процент річних не встановлений договором або законом.

Згідно ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобовязання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Згідно ст.ст. 11,626 ЦК України, цивільні права та обовязки виникають із договору, в силу зобовязання одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої особи (кредитора) визначені дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його зобовязання.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 533 ЦК України: 1. Грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. 2. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. 3. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, відповідно до умов вищезазначених договорів, згідно наданих доказів та згідно вимог закону, є підстави для задоволення позову частково, а саме, стосовно стягнення суми боргу в повному обсязі тільки з відповідачки ОСОБА_4

Стосовно вимоги, про стягнення боргу в солідарному порядку з обох відповідачів, суд доходить висновку, що ця вимога позивачем не доведена, враховуючи наступні обставини.

Згідно ч.1 ст. 546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно ст. 553 ЦК України: 1. За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. 2. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. 3. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Згідно ст. 554 ЦК України: 1. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. 2. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. 3. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно ч.1 ст. 559 ЦК України, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Згідно ч.4 ст. 559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Строк виконання договору поруки, фактично не визначений, але, за загальним правилом, він не може перевищувати строк виконання основного зобовязання за кредитним договором, який встановлений - до 18.03.2015 р. Оскільки строк виконання основного зобовязання сплив 18.03.2015 р., а позов до поручителя ОСОБА_5 пред'явлений тільки 25.02.2016 р., тобто більше ніж через 6 місяців, то на відносини за договором поруки поширюються вимоги ч.4 ст. 559 ЦК України, згідно якої: якщо строк в договорі поруки не встановлений, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Таким чином, суд доходить висновку, що підстав, для задоволення позовної вимоги про солідарне стягнення боргу з боржника ОСОБА_4 та поручителя ОСОБА_5, немає.

При цьому суд доходить висновку, що умови за додатковою угодою до кредитного договору, укладеною між позивачем та відповідачкою ОСОБА_4 (а.с.88-90), не можуть поширюватися на поручителя ОСОБА_5, оскільки він про цю угоду та її умови не був ніяким чином повідомлений, і відповідно, ніяких додаткових угод до договору поруки з ним не укладалося.

Заперечення представника відповідачки, ОСОБА_2, суд не приймає, оскільки ніяких доказів на підтвердження своїх тверджень ним не надано, від проведення відповідної судової експертизи, стосовно встановлення розміру заборгованості, він відмовився; підстав для застосування наслідків пропуску позивачем строку позовної давності немає, оскільки позивач та відповідачка ОСОБА_4, в 2012 році в додатковій угоді (п.6) до кредитного договору узгодили, що строк позовної давності за всіма вимогами буде складати 50 років (а.с.88-90).

Згідно довідок адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України у Дніпропетровській області від 07.03.2016 р., ОСОБА_4, 21.10.1959 р. н., та ОСОБА_5, 03.02.1959 р. н., зареєстровані за місцем проживання по бул. МируАДРЕСА_2, в м. Вільногірську, Дніпропетровської області (а.с.35,36).

Згідно платіжного доручення від 04.12.2015 р., позивачем сплачено судовий збір в сумі 11511.73 грн. (а.с.2).

Згідно ст. 88 ЦПК України та ЗУ «Про судовий збір», з відповідачки, ОСОБА_4, слід стягнути на користь позивача 11511.73 грн., для відшкодування судових витрат в виді судового збору.

Керуючись ст.ст. 88, 209 ч.3, 212-215, 222, 223, 294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4, 21.10.1959 р. н., уродженки ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН № НОМЕР_1, зареєстрованої за місцем проживання по бул. МируАДРЕСА_2, в м. Вільногірську, Дніпропетровської області, на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_3 «ПРИВАТБАНК» (скорочена назва - ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»), юридична адреса: 49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, банківські реквізити: , pax. № 3111, МФО № 305299, - заборгованість за кредитним договором № DNV0GK від 18.03.2008 року, станом на 25.01.2016 р., в сумі - 30958,01 доларів США (тридцять тисяч дев'ятсот п'ятдесят вісім доларів США 01 цент), в тому числі: 13715,93 доларів США - заборгованість за кредитом; 6673,57 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 208,41 доларів США - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 8876,30 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 10,08 доларів США - штраф (фіксована частина); 1473,71 доларів США - штраф (процентна складова), що за курсом НБУ, від 25.01.2016 р. - 24.79 грн. за 1 долар США, складає загальну суму - 767448.95 грн.(сімсот шістдесят сім тисяч чотириста сорок вісім гривень 95 копійок)

Відмовити у повному обсязі у солідарному стягненні з відповідача ОСОБА_5, 03.02.1959 р. н., уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого за місцем проживання по бул. МируАДРЕСА_2, в м. Вільногірську, Дніпропетровської області, на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» вищезазначеної заборгованості за кредитним договором № DNV0GK від 18.03.2008 року.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» - 11511.73 грн. (одинадцять тисяч п'ятсот одинадцять гривень 73 копійки), для відшкодування судових витрат в виді судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається, протягом десяти днів з дня його проголошення, через Вільногірський міський суд, Дніпропетровської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддя Шаповал Г.І.