Справа № 349/146/16-ц
Провадження № 22-ц/779/1048/2016
Головуючий у 1 інстанції Лошак О. О.
Суддя-доповідач Горблянський Я.Д.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2016 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Горблянського Я.Д.

суддів: Максюти І.О., Фединяка В.Д.

секретаря Капущак С.В.

з участю: позивача ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, Личаківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції, третьої особи на стороні відповідача без самостійних вимог щодо предмета спору - ВАТ КБ «Надра» про виключення майна з акта опису та звільнення з-під арешту, - за апеляційною скаргою в.о. Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» на рішення Рогатинського районного суду від 29 березня 2016 року, -

в с т а н о в и л а :

В лютому 2016 року ОСОБА_2 звернувся в суд з вказаним позовом до ОСОБА_4, Личаківського ВДВС Львівського МУЮ та просив виключити з акта опису належний йому автомобіль марки ВАЗ 2108, 1992 року випуску, номер кузова НОМЕР_1, тип транспортного засобу - легковий, реєстраційний номер НОМЕР_2 та звільнити транспортний засіб з-під арешту, накладеного головним державним виконавцем Личаківського ВДВС Львівського МУЮ Сидієм О.В. на виконання рішення Пустомитівського районного суду Львівської області у справі за позовом ВАТ КБ «Надра» до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_4 у виконавчому провадженні ВП №43633367 при примусовому виконанні виконавчого листа, виданого 10 серпня 2011 Пустомитівським районним судом Львівської області. Позовні вимоги обґрунтував тим, що даний автомобіль належить йому на підставі договору купівлі-продажу, укладеного 28.10.2009 року між позивачем ОСОБА_2 і відповідачем ОСОБА_4 На виконання умов договору позивачем було сплачено 2500 доларів США, ОСОБА_4 передано транспортний засіб, ключі від автомобіля та реєстраційні документи. Через складне матеріальне становище, позивач не зняв автомобіль з реєстраційного обліку в органах державтоінспекції та користується ним на підставі довіреності від 28.10.2009 року, посвідченої приватним нотаріусом Рогатинського районного нотаріального округу ОСОБА_8

Ухвалою судді від 10.03.2016 року до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача було залучено ВАТ КБ «Надра».

Рішенням Рогатинського районного суду від 29.03.2016 року позов задоволено. Знято арешт та заборону на відчуження, виключивши з акта опису й арешту майна від 22.04.2015 року транспортний засіб марки ВАЗ 2108, 1992 року випуску, кузов НОМЕР_1, державний номерний знак НОМЕР_2, який знаходиться у користуванні ОСОБА_2, який накладений постановою державного виконавця Личаківського ВДВС Львівського міського управління юстиції Сидія О.В. серія ВП №43633367 від 11 червня 2014 року.

Не погодившись з рішенням суду, вважаючи його необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм процесуального та матеріального права в.о. Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» подала апеляційну скаргу. Вважає, що зняття арешту з автомобіля, зареєстрованого за відповідачем ОСОБА_4 призведе до уникнення останнім матеріальної відповідальності за борговими зобов'язаннями перед стягувачем ПАТ КБ «Надра». Вирішуючи спір суд не звернув увагу на те, що позивачем не дотримано встановленого порядку набуття права власності на транспортний засіб та дійшов необґрунтованих висновків про набуття позивачем права власності на спірний автомобіль лише на підставі свідчень позивача і відповідача, які обоє зацікавлені у звільнені майна з-під арешту. Поза увагою суду залишились вимоги п.7 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1388. З огляду на те, що позивач не набув права власності на автомобіль, то не було підстав для зобов'язання Личаківського ВДВС Львівського МУЮ зняти арешт з цього автомобіля. Апелянт просив оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким у позові ОСОБА_9 відмовити.

Вислухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно вимог ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Даним вимогам законодавства оскаржуване рішення не відповідає.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 набув право звернення до суду за захистом свого інтересу, пов'язаного з переходом права власності на транспортний засіб, який перебуває у його володінні з жовтня 2009 року.

Проте, до такого висновку суд прийшов з порушенням норм матеріального права.

З матеріалів справи вбачається, що 28.10.2009 року від імені ОСОБА_4 було посвідчено довіреність, відповідно до якої він уповноважив ОСОБА_2, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 експлуатувати транспортний засіб марки ВАЗ 2108, 1992 року випуску, номер кузова НОМЕР_1, тип транспортного засобу - легковий, реєстраційний номер НОМЕР_2, представляти інтереси власника автомобіля у відповідних органах, та розпоряджатися ним, строком до 28.10.2019 року, з правом передоручення.

Відповідно до текстів договору купівлі-продажу, акту приймання - передачі транспортного засобу та розписки ОСОБА_2 придбав у ОСОБА_4 спірний автомобіль 28.10.2009 року за 2500 доларів США.

Встановлено, що ОСОБА_2 укладав договори обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності даного транспортного засобу.

Згідно акта опису й арешту майна від 22 квітня 2015 року, складеного головним державним виконавцем Личаківського ВДВС Львівського міського управління юстиції Сидієм О.В. накладено арешт та заборону відчуження на спірний автомобіль на виконання рішення Пустомитівського районного суду Львівської області у справі за позовом ВАТ КБ «Надра» до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_4 у виконавчому провадженні ВП №43633367 при примусовому виконанні виконавчого листа, виданого 10 серпня 2011 Пустомитівським районним судом Львівської області.

Звертаючись до суду з даним позовом, ОСОБА_2 посилався на те, що посвідчена між сторонами довіреність на право користування та розпорядження транспортним засобом, як і складені розписка, договір купівлі-продажу та акт прийому-передачі, в сукупності складають договір купівлі-продажу транспортного засобу, укладений між сторонами.

Загальний порядок укладення договорів будь-якими учасниками цивільних відносин визначено у главі 53 ЦК України.

Правове регулювання відносин, пов'язаних з купівлею-продажем транспортних засобів, здійснюється на підставі положень ЦК України з урахуванням загальних положень про договір та спеціальних правил, закріплених у відповідних положеннях Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2009 року № 1200 та Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1388, які визначають певні особливості укладення, виконання та правові наслідки невиконання відповідних договорів.

Згідно з Порядком здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2009 року № 1200, оформлення на товарних біржах договорів купівлі-продажу транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, здійснюється з використанням облікованих відповідно у територіальному органі з надання сервісних послуг МВС і Держсільгоспінспекції бланків біржових угод. Оформлення договорів купівлі-продажу транспортних засобів може також проводитися в територіальному органі з надання сервісних послуг МВС.

Під час продажу транспортних засобів, що перебувають (перебували) на обліку в уповноваженому органі МВС або Держсільгоспінспекції, покупцеві територіальним органом з надання сервісних послуг МВС видається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) або Держсільгоспінспекцією - свідоцтво про реєстрацію машини з відміткою про зняття машин (тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо - будівельних і меліоративних машин, сільськогосподар - ської техніки, інших механізмів) з обліку чи акт технічного стану.

У разі зняття з обліку транспортного засобу покупцеві видається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) та копія реєстраційної картки, що додається до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на пластиковій основі.

Отже, продаж транспортного засобу, що має ідентифікаційний номер, передбачає відповідне оформлення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу, зняття його з обліку, отримання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт).

В зв'язку з наведеним вище не може визнаватися законним набуття права власності на автомобіль іншим шляхом, зокрема і шляхом визнання права власності на автомобіль без попереднього зняття його з державної реєстрації, як встановлено у даному випадку.

Відповідно до ч.3 ст. 244 ЦК України довіреність - це письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами.

Представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє (частина перша статті 237 ЦК України).

За таких обставин, довіреність свідчить про наявність між особою, яка її видала, та особою, якій її видано, правовідносин, які є представницькими.

Відповідно до правової позиції у справі № 6-688цс15, викладеній в ухвалі від 16.12.2015 року видача довіреності на володіння, користування та розпорядження транспортним засобом без належного укладення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу не вважається укладеним відповідно до закону договором та не є підставою для набуття права власності на транспортний засіб особою, яка цю довіреність отримала.

Колегія суддів приходить до висновку, що сторони не надали своїй домовленості належної, передбаченої законом форми, незважаючи на те, що їхні дії містять деякі елементи договору купівлі-продажу, тому такий договір слід вважати не укладеним.

Враховуючи те, що позивач не набув права власності на автомобіль і не є його власником, тому безпідставним є також його позовні вимоги про виключення спірного автомобіля з акту опису майна державного виконавця.

Таким чином, суд першої інстанції у порушення вимог статей 214, 215 ЦПК України не визначився із характером спірних правовідносин та правовою нормою, що підлягає застосуванню, безпідставно задовольнив вимоги ОСОБА_2, не звернувши уваги на вищенаведені положення Порядку, та неправильно застосувавши норми матеріального права.

Колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, тому на підставі ст.309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст.307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу в.о. Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» - задовольнити.

Рішення Рогатинського районного суду від 29 березня 2016 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4, Личаківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції, третьої особи на стороні відповідача без самостійних вимог щодо предмета спору - ВАТ КБ «Надра» про виключення майна з акта опису та звільнення з-під арешту відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення однак може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді Я.Д. Горблянський

І.О. Максюта

В.Д. Фединяк