ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-о/753/34/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" березня 2016 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Сирбул О.Ф.

за участю секретаря Голоденко К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_2, зацікавлені особи: Головне територіальне управління юстиції Київського міського нотаріального округу приватний нотаріус Малахов Максим Сергійович, Київська міська рада про встановлення юридичного факту, що має юридичне значення,

встановив:

У жовтні 2015 року ОСОБА_2 (далі - заявник) звернулася до суду з заявою де є зацікавлені особи: Головне територіальне управління юстиції Київського міського нотаріального округу приватний нотаріус Малахов Максим Сергійович, Київська міська рада про встановлення юридичного факту, що має юридичне значення, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року померла ОСОБА_4, яка мала у приватній власності квартиру АДРЕСА_1. Заявниця була знайома з покійною з 2009 року. Вона працювала старшим консьєржем в тому під'їзді де проживала покійна. Після знайомства вони стали гарними друзями. Потім стали проживати та вести домашнє господарство. Рідних у неї не було. Звернувшись до приватного нотаріуса Малахова М.С. для отримання свідоцтва про права на спадщину за законом їй було відмовлено у видачі даного свідоцтва на тій підставі, що вона не є спадкоємцем за законом, заповіту померла не складала. А факт проживання з померлою однією сім'єю повинен встановити суд.

В заяві просила встановити юридичний факт проживання однією сім'єю з померлою ОСОБА_4 протягом останніх шести років за адресою: АДРЕСА_2.

В судовому засіданні ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_5 заяву підтримали та просили її задовольнити.

Зацікавлена особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Малахов Максим Сергійович в судове засідання призначене на 08 грудня 2015 року з'явився, вирішення питання за заявою поклався на розсуд суду, в подальші судові засідання не з'являвся, повідомлявся у встановленому законом порядку.

Зацікавлена особа Київська міська рада в судове засідання свого представника не направила, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суду не повідомили, направила до суду письмові заперечення проти заяви відповідно до яких просили суд у задоволенні заяви відмовити в повному обсязі та просили слухати справу у відсутність представника (а.с. 57-59).

Заслухавши пояснення учасників процесу, допитавши свідків по справі, дослідивши матеріали справи, оглянувши матеріали справи спадкової справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_4, померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 4).

Відповідно до довідки про причину смерті від 05.02.2015 р. вона померла від цереброваскулярної хвороби (а.с. 13).

Після смерті ОСОБА_4 залишилося спадкове майно, яке складається з квартири № АДРЕСА_1, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яка належить їй на праві приватній власності на підставі договору міни від 01.04.1996 р. (а.с. 8).

Як пояснила заявниця в судовому засіданні, похованням ОСОБА_4 займалась її донька, що підтверджується договором про надання представницьких та інших необхідних послуг при організації та проведенні поховання померлого від 05 лютого 2015 року укладений між Підприємством ритуальних послуг Київської міської спілки ветеранів Афганістану та ОСОБА_6 (а.с. 15).

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Після смерті ОСОБА_4 заявниця 13.07.2015 р. звернулась з заявою до приватного нотаріуса Малахова М.С. за видачею свідоцтва про право на спадщину як спадкоємець четвертої черги за законом (а.с. 21).

Статтею 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

За результатами розгляду заяви приватний нотаріус Малахов М.С. виніс постанову, відповідно до якої відмовив ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру, з підстави відсутності документів що підтверджували б факт проживання заявниці з померлою однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (а.с. 22).

Відповідно до ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини.

З матеріалів спадкової справи № 7/2015 відкритої приватним нотаріусом Малаховим М.С., вбачається, що після смерті ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 року, крім заявниці з заявою про прийняття спадщини більше ніхто не звертався (а.с. 31-43).

У пункті 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Згідно зі ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю становлять особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомила, що знайома з заявницею більше трьох років, коли та працювала консьєржем в будинку. Разом святкували всі свята. Покійна проживала сама на восьмому поверсі, нікого до квартири не запрошувала в гості. В квартирі покійної вона ніколи не була. ОСОБА_8 підміняла ОСОБА_2 на посту консьєржа коли вона травмувала руку. ОСОБА_2 часто годувала собаку покійної.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомила суду, що в неї є дві собаки з якими вона часто гуляла та постійно спілкувалась з ОСОБА_2 та ОСОБА_8. У квітні 2016 року буде п'ять років як вона знайома з ними. ОСОБА_2 допомагала ОСОБА_8 у разі якщо потрібно було сплатити за комунальні послуги або куди-небудь сходити.

Суд не може прийняти до уваги покази свідків, оскільки їх свідчення зводяться до коротких зустрічей та спілкуванні з покійною та заявницею на вулиці, вказані свідки не були свідками будь-яких обставин, які б свідчили та підтвердили проживання однією сім'єю заявниці та померлої на протязі шести років (ведення спільного господарства, придбання предметів домашнього вжитку, спільні поїздки, святкування, тощо).

Відповідно до ч. 1 ст. 234 Цивільного процесуального кодексу України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту, серед іншого, родинних відносин між фізичними особами, перебування фізичної особи на утриманні та інших фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз'яснив, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч. 2 ст. 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.ст. 212, 213 ЦПК України рішення ґрунтується на дослідженні наявних в справі доказах.

У відповідності з ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 57 ЦПК України).

Частиною 2 ст. 59 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За змістом ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи (ч. 1 ст. 64 ЦПК України).

Таким чином, суд вважає, що в судовому засіданні заявниця ОСОБА_2 в супереч ст. 60 ЦПК України, не надала суду належних доказів на підтвердження факту її проживання однією сім'єю з ОСОБА_4 на протязі шести років, а тому заява про встановлення цього факту не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 27, 59, 60, 64, 88, 212-215, 254, 256, 259 ЦПК України, ст. 3 СК України, ст.ст. 1264, 1270, 1273 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволені заяви ОСОБА_2, зацікавлені особи: Головне територіальне управління юстиції Київського міського нотаріального округу приватний нотаріус Малахов Максим Сергійович, Київська міська рада про встановлення юридичного факту, що має значення - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було проголошено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: