Справа № 304/473/16-ц
Провадження № 2/304/211/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2016 рокум. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого - судді Ганька І. І.,

при секретарі - Соханич Л.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Сімерківської сільської ради Перечинського району Закарпатської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з вищезазначеним позовом, який мотивують тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер їх батько та свекор відповідно - ОСОБА_3, після смерті якого відкрилася спадщина, що складається з будинку АДРЕСА_1. Згідно заповіту від 30 серпня 2006 року, ОСОБА_3 на випадок своєї смерті заповів їм все своє майно. Для оформлення спадщини вони звернулися до Перечинської державної нотаріальної контори, проте їм у оформленні такої було відмовлено за відсутності правовстановлюючих документів на вказаний будинок, тому просять позов задовольнити.

У судове засідання позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не з'явилися, однак подали заяви, в яких просили розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримали повністю, просили такі задовольнити та не стягувати на їх користь судові витрати з відповідача.

Представник Сімерківської сільської ради Перечинського району Закарпатської області як відповідача в судове засідання також не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі та не заперечив проти задоволення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

У судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер батько та відповідно свекор позивачів - ОСОБА_3, що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2, виданим виконкомом Сімерківської сільської ради Перечинського району Закарпатської області 17 травня 2007 року (а. с. 5-9, 32).

Також встановлено, що ОСОБА_3 все своє майно заповів своєму сину ОСОБА_1 та невістці ОСОБА_2, про що свідчить заповіт від 30 серпня 2006 року, посвідчений секретарем Сімерківської сільської ради Перечинського району Закарпатської області та зареєстрований в реєстрі за № 15 (а. с. 15).

Крім цього встановлено, що згідно довідок Сімерківської сільської ради Перечинського району Закарпатської області, ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, являвся власником домогосподарства АДРЕСА_1, де на момент смерті останнього дійсно проживали його син ОСОБА_1 та невістка ОСОБА_2 (а. с. 16-18).

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно повідомлення завідуючої Перечинської державної нотаріальної контори за вих. № 68/01-16 від 27 квітня 2016 року спадкова справа на майно померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_3 в Перечинській державній нотаріальній конторі не заведена (а. с. 28).

Разом з цим, відповідно до повідомлення Перечинської державної нотаріальної контори за вих. № 57/01-16 від 11 квітня 2016 року, ОСОБА_1 було відмовлено у оформленні спадщини за батьком ОСОБА_3, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок АДРЕСА_1 (а. с. 20).

Як роз'яснено в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно ч. 3 ст. 1296 цього Кодексу відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

У відповідності до ч. 2 ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається у порядку, визначеному законом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 1297 ЦК встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно.

Отже враховуючи те, що оскільки позивачі на час відкриття спадщини постійно проживали разом із спадкодавцем ОСОБА_3, протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України не відмовилися від її прийняття, а тому вважаються такими, що прийняли спадщину, однак у них існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, тому суд, використовуючи винятковий спосіб їх захисту - визнання права власності на спадкове майно, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Крім цього, у судовому засіданні встановлено, що згідно квитанції № від 28 березня 2016 року позивачем ОСОБА_1 сплачено 1 968,66 грн. судового збору (а. с. 1).

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Як вбачається з поданих позивачами заяв, останні, з врахуванням принципу диспозитивності, просять не стягувати з Сімерківської сільської ради Перечинського району Закарпатської області понесені ними судові витрати, у зв'язку з чим суд приходить до висновку, що оскільки таке їх волевиявлення не суперечить вимогам закону та не порушує права відповідача, тому судовий збір у розмірі 1 968,66 грн. стягненню з відповідача не підлягає.

На підставі наведеного та керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 328, 331, 392, 1217, 1218, 1261, 1268, 1269, 1297 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 57-61, 174 ч. 4, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Сімерківської сільської ради Перечинського району Закарпатської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності в порядку спадкування за заповітом за спадкодавцем ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 кожному.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Закарпатської області через суд першої інстанції шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: Ганько І. І.