Провадження №2/760/1865/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2016 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Усатової І.А.

при секретарі - Здорик Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву представника відповідача ОСОБА_1 -ОСОБА_2 в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_4, в особі законного представника малолітньої ОСОБА_1, третя особа: Адміністрація Президента України про витребування безпідставно набутої нагороди,-

В С Т А Н О В И В:

27.11.2015 представник позивачки звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 ОСОБА_4, в особі законного представника малолітньої ОСОБА_1, третя особа: Адміністрація Президента України про витребування безпідставно набутої нагороди.

29.12.2015 року ухвалою судді було відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на 16.02.2016 року.

У судовому засіданні 21 квітня 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з клопотанням про залишення позову без розгляду на підставі ст. 207 ч.1 п.1 ЦПК України, посилаючись на те, що позов є передчасним, оскільки питання правонаступництва, а також прийняття спадщини не вирішено. Посилається також на те, що в провадженні Солом»янського райсуду м. Києва перебуває справа про встановлення факту батьківства стосовно малолітньої дочки ОСОБА_4. Вказує, що позивач звернувся до суду про захист прав на майбутнє та про те, що відповідачами право позивача не порушується.

Представник позивачки у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання.

Дослідивши клопотання, вислухавши думку сторін, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання, виходячи з наступного.

Представник відповідачки - ОСОБА_2 звернувся до суду з клопотанням про залишення позову без розгляду на підставі ст. 207 ч.1 п.1 ЦПК України, посилаючись на те, що позов є передчасним, оскільки питання правонаступництва, а також прийняття спадщини не вирішено. Посилається також на те, що в провадженні Солом»янського райсуду м. Києва перебуває справа про встановлення факту батьківства стосовно малолітньої дочки ОСОБА_4. Вказує, що позивач звернувся до суду про захист прав на майбутнє та про те, що відповідачами право позивача не порушується.

Суд, вважає позицію представника відповідача необгрунтованою та такою, що не грунтується на вимогах чинного законодавства.

Так, згідно ч.1 п.1 ст.207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду якщо заяву подано особою, яка не має цивільної процесуальної дієздатності.

Згідно ст. 29 ЦПК України здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов»язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повнолітття, а також юридичні особи.

Як вбачається з матеріалів справи позивачка є повнолітньою та може особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов»язки в суді тобто має цивільну процесуальну дієздатність.

А тому посилання представника відповідача на ч.1 п.1 ст.207 ЦПК України як підставу залишення позову без розгляду є безпідставним.

Що стосується посилань на інші підстави, що викладені в клопотанні як підстави залишення позову без розгляду, слід зазначити, що стаття 207 ЦПК України містить вичерпний перелік зазначених підстав на які представник не посилається.

Згідно з ч. 2 ст. 3 ЦПК України, яка відтворює конституційне положення про право на судовий захист, у випадках, передбачених законом, до суду можуть звертатися особи, які діють на захист прав, свобод та інтересів іншої особи або державних чи суспільних інтересів.

Згідно з ч.ч. 1 та 2 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Тобто, підставами для захисту цивільного права є його порушення, невизнання або оспорювання.

За правилами ч. 1 ст. 20 ЦК України право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Таким чином, законодавством України кожній особі гарантовано та закріплено право на судовий захист своїх прав та вільний вибір способів такого захисту.

Суд при цьому враховує, що Європейський суд у своїй практиці широко тлумачить дане питання, основним у якому є доступ до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Представник же відповідача пропонує обмежити право позивачки на судовий захист, фактично вирішити спір без розгляду її вимог, без проведення судового розгляду відмовити в позові, що є неприпустими з точки зору діючого законодавства.

На підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне в задоволенні клопотання відмовити.

Керуючись ст. ст. 3,4,11, 29, 207 ЦПК України, ст. 15, 20 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала не оскаржується.

Суддя: