15.02.2016 Єдиний унікальний номер 205/6607/15-ц
справа № 2/205/488/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2016 року м. Дніпропетровськ

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Шавули В.С.

при секретарі Перцевій М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Правекс-Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач 02 вересня 2015 року звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором (а.с. 2-5).

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 30 січня 2006 року між позивачем та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 09156-003/06Р, відповідно до умов якого відповідач отримав кредитні кошти в сумі 40 500,00 доларів США, зі сплатою відсотків за користування в розмірі 13 % річних, строком користування до 30 січня 2026 року.

В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, 30 січня 2006 року між ПАТ КБ «Правекс-Банк» та ОСОБА_2 укладено договір поруки №09156-003/06р, за умовами якого остання поручилась за належне виконання зобовязань ОСОБА_1 за кредитним договором № 09156-003/06Р від 30.01.2006 року.

Позивач виконав свої зобовязання за кредитним договором - кредит надав, але ОСОБА_1 в порушення умов договору допустив прострочення повернення сум отриманого кредиту та своєчасної сплати нарахованих за користування кредитними коштами процентів у порядку і на умовах встановлених кредитним договором, у звязку із чим, станом на 29.05.2015 року має заборгованість в сумі 87 113,19 доларів США, з якої: заборгованість за кредитом 34 584,00 доларів США, заборгованість по процентам 24 507,33 доларів США, неустойка (пеня) за кредитом 10 455,72 доларів США; неустойка (пеня) за процентами 17 566,14 доларів США.

Посилаючись на викладені обставини у позові та уточнивши свої позовні вимоги (а.с.43-44), позивач просить суд стягнути солідарно із ОСОБА_1, ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором № 09156-003/06Р від 30.01.2006 року у сумі 87 113,19 доларів США, у тому числі: заборгованість за кредитом 34 584,00 доларів США, заборгованість по процентам 24 507,33 доларів США, неустойка (пеня) за кредитом 220 074,37 грн., що за курсом НБУ станом на 29.05.2015 року становить 10 455,72 доларів США; неустойка (пеня) за процентами 369 736,10 грн., що за курсом НБУ станом на 29.05.2015 року становить 17 566,14 доларів США та судові витрати по справі.

Представник позивача діючий за довіреністю ОСОБА_3, у судове засідання не зявився. Про день, час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. До суду надав письмову заяву, в якій просить справу розглядати без своєї присутності. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі (а.с.42).

Відповідач ОСОБА_1, у судове засідання не зявився. Про день, час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. До суду надав письмові заперечення, в яких частково визнає позовні вимоги, в частині стягнення із нього суми заборгованості в розмірі 24 951,16 доларів США, з яких: заборгованість за кредитом 5 557,00 доларів США, заборгованість по процентам 12 526,15 доларів США, неустойка (пеня) за кредитом 2 398,31 доларів США; неустойка (пеня) за процентами 4 469,70 доларів США (а.с.63-64).

Співвідповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилась. Про день, час та місце судового розгляду повідомлялась належним чином. До суду надала письмову заяву, в якій просила розгляд справи перенести на іншу дату (а.с.70).

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

За ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених позовних ними вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.59 ЦПК України, обставини справи, які законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Підставою звернення позивача до суду є захист права сторони за майновим правовідношенням, що виникло в силу укладеного кредитного договору, на вимогу дострокового повернення грошових коштів у звязку із порушенням його виконання.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», банківський кредит - будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми.

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

При цьому, якщо кожна із сторін у зобовязанні має одночасно і права, і обовязки, вона вважається боржником у тому, що вона зобовязана вчинити на користь другої сторони, в одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї.

Судом встановлено, що 30 січня 2006 року між Публічним акціонерним товариством комерційним банком «Правекс-Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 09156-003/06Р, відповідно до умов якого банк зобовязався надати позичальнику кредит у іноземній валюті в сумі 40 500,00 доларів США, строком користування до 30 січня 2016 року, зі сплатою відсотків за користування у розмірі 13% річних (а.с. 17-21).

30 січня 2006 року між ПАТ КБ «Правекс-Банк» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду до кредитного договору № 09156-003/06Р від 30.01.2006 року (а.с.23).

В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором № 09156-003/06Р від 30.01.2006 року, між ПАТ КБ «Правекс-Банк» та ОСОБА_2 30 січня 2006 року було укладено договір поруки №09156-003/06р, відповідно до умов якого вона зобовязалась відповідати перед кредитором солідарно в повному обсязі за своєчасне виконання ОСОБА_1 усіх його зобовязань за кредитним договором (а.с. 24-25).

Згідно ст. 553 ЦПК України,за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором з порушення зобовязання боржником.

Порукою може забезпечуватися виконання зобовязання частково або в повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька.

Як вбачається із наданого позивачем розрахунку ОСОБА_1 станом на 29.05.2015 року має заборгованість за кредитним договором в сумі 87 113,19 доларів США, з якої: заборгованість за кредитом 34 584,00 доларів США, заборгованість по процентам 24 507,33 доларів США, неустойка (пеня) за кредитом 10 455,72 доларів США; неустойка (пеня) за процентами 17 566,14 доларів США (а.с.7-16).

Як вбачається із матеріалів справи, розрахунок заборгованості здійснено з 31.01.2006 року по 29.05.2015 року, тобто за 9 років 4 місяців. В даному розрахунку враховано загальну заборгованість за кредитом, процентами та пенею.

Відповідно до ст..549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ст..ст. 256, 257 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

За змістом п.1 ч.2 ст. 258 ЦК України, позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Отже, наданий позивачем розрахунок заборгованості на підставі якого позивач ґрунтує свої вимоги, суд не приймає як належний, достовірний, допустимий та достатній доказ, так як період за який нараховується неустойка за прострочення виконання зобовязання, не може перевищувати один рік, а щодо нарахування відсотків не більше трьох років.

А тому вимоги щодо стягнення процентів та неустойки (штрафу, пені) суд вважає за належне задовольнити частково, у зв'язку із тим, що позивач нехтуючи покладеним на нього обовязком доказування, відповідно до вимог ст..60 ЦПК України, не надав належного розрахунку заборгованості.

Згідно статті 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно застосовуються.

Відповідно до вимог статті 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги.

Відповідно до вимог статті 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до частини 1 статті 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором.

Згідно статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Крім того, відповідно ст. 554 ЦПК України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне стягнути солідарно із співвідповідачів заборгованість за кредитним договором № 09156-003/06Р від 30.01.2006 року, суму заборгованості в розмірі 55 820,16 доларів США, з якої: заборгованість по кредиту 34 584,00 доларів США; заборгованість по процентам за 13 674,13 доларів США; пеня за кредитом 55 159,85 грн., що за курсом НБУ станом на 29.05.2015 року становить 2 620,42 доларів США; пеня за процентами 104 020,90 грн., що за курсом НБУ станом на 29.05.2015 року становить 4 941,61 доларів США.

Таким чином, аналізуючи в сукупності наявні по справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню у частині солідарного стягнення із ОСОБА_1, ОСОБА_2 суми заборгованості за кредитним договором № 09156-003/06Р від 30.01.2006 року в сумі 55 820,16 доларів США.

Крім того, вирішуючи питання щодо судових витрат, згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідачів в рівних частках належить стягнути на користь позивача понесені судові витрати по справі, а саме: судовий збір в сумі 3 654,00 грн.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 526, 527, 549, 553-554, 610, 1054 ЦК України, Закону України «Про банки і банківську діяльність», постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», ст.ст. 10, 11, 15, 57-60, 88, 197, 209, 212, 213-215, 218, 222 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Правекс-Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити частково.

Стягнути солідарно із ОСОБА_1, РНОКПП: НОМЕР_1, ОСОБА_2, РНОКПП: НОМЕР_2, на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Правекс-Банк», заборгованість за кредитним договором № 09156-003/06Р від 30.01.2006 року в сумі 55 820,16 доларів США, з якої: заборгованість по кредиту 34 584,00 доларів США; заборгованість по процентам 13 674,13 доларів США; пеня за кредитом 55 159,85 грн., що за курсом НБУ станом на 29.05.2015 року становить 2 620,42 доларів США; пеня за процентами 104 020,90 грн., що за курсом НБУ станом на 29.05.2015 року становить 4 941,61 доларів США.

Стягнути з ОСОБА_1, РНОКПП: НОМЕР_1, ОСОБА_2, РНОКПП: НОМЕР_2, на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Правекс-Банк» в рівних частках судовий збір в сумі 3 654,00 грн. (три тисячі шістсот пятдесят чотири грн.. 00 грн.).

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо скаргу про апеляційне оскарження не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В. С. Шавула