Справа №469/831/14-ц 08.08.2016 08.08.2016 08.08.2016
Справа № 469/831/14-ц Головуючий у 1 інстанції Старчеус О.П.
Провадження №22-ц/784/1799/16 Доповідач в апеляційній інстанції Лисенко П.П.
У Х В А Л А

іменем України

08 серпня 2016 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого - Лисенка П.П.,

суддів - Галущенка О.І. та Самчишиної Н.В.,

із секретарем судового засідання - Тищенком Л.С.

за участі:

прокурора - Кадєєвої А.В.,

представника Миколаївської обласної державної адміністрації - Михайленко Г.В., переглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 рішення Березанського районного суду Миколаївської області від 08 червня 2016 року, ухваленого у цивільній справі за позовом заступника прокурора Березанського району Миколаївської області в інтересах держави в особі Миколаївської обласної державної адміністрації до Березанської районної державної адміністрації та ОСОБА_3 про визнання незаконними та скасування розпоряджень, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, зобов'язання повернути земельну ділянку, -

у с т а н о в и л а :

14 липня 2014 року заступник прокурора Березанського району в інтересах держави в особі Миколаївської обласної державної адміністрації (далі Миколаївська ОДА) та Державного підприємства «Очаківське лісомисливське господарство» (далі ДП «Очаківське ЛМГ») пред'явив зазначений позов до Березанської районної державної адміністрації (далі Березанська РДА), ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про визнання незаконними та скасування розпоряджень, визнання недійсними державних актів на право власності на земельну ділянку, зобов'язання повернути земельну ділянку.

Ухвалою Березанського районного суду від 15 липня 2014 року вимоги прокурора до зазначених відповідачів роз'єднані в окремі провадження (а.с. -58 т.1).

У даній цивільній справі вирішуються позовні вимоги заступника прокурора до ОСОБА_3, які той обґрунтовував наступним.

Розпорядженням Березанської районної державної адміністрації № 419 від 14 липня 2011 року чотирьом особам, у тому числі і відповідачеві по даній справі, надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для рекреаційного призначення (індивідуального дачного будівництва) площею до 0,1 га із земель державної власності (запасу) за межами населеного пункту в межах території Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області.

Розпорядженням Березанської районної державної адміністрації № 457 від 29 липня 2011 року затверджено проект землеустрою та надано у власність ОСОБА_3 земельну ділянку загальною площею 0,0873 га для рекреаційного призначення (індивідуального дачного будівництва) за межами населеного пункту в межах території Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області.

29 липня 2011 року на підставі зазначених розпоряджень ОСОБА_3 видано державний акт на право власності на землю серії ЯЛ № 648151, згідно якого він став власником земельної ділянки площею 0,0873 га з кадастровим номером НОМЕР_2.

Проте, зазначена земельна ділянка, як така що належала до земель державної власності та перебувала у постійному користуванні ДП "Очаківське ЛМГ", бо відноситься до земель лісового фонду (лісогосподарського призначення), не могла бути передана у власність відповідача названим вище органом, та ще й без точного дотримання передбачених законом процедур та правил.

Так, вказані розпорядження райдержадміністрації прийняті з порушеннями:

- вимог ч. 3 та ч. 4 ст. 122 ЗК України (в редакції, чинній на момент прийняття оскаржуваних розпоряджень) та ст.ст. 50,51 ЗК України, якими надання земельних ділянок для рекреаційних потреб віднесено до компетенції обласних державних адміністрацій;

- положень ст. 118 та ч. 3 ст. 186-1 ЗК України, якими визначено, що надання земельних ділянок державної або комунальної власності у власність здійснюється на підставі рішення органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, яке приймається на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, погодженого комісію з розгляду питань, пов'язаних з погодженням документації із землеустрою, до складу якої залучається представник територіальних органів лісового господарства;

- правил, встановлених ч. 9 ст. 118 ЗК України, ст.ст. 9,35 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації», про обов'язковість експертизи проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадянам України.

Посилаючись на викладені обставини, та на те, що розпорядження районної державної адміністрації суперечать чинному земельному та лісовому законодавствам, оскільки спірна земельна ділянка відноситься до земель лісового фонду, і, її передача відбулася з порушенням цивільних прав та інтересів як держави, так і попереднього користувача, прокурор просив:

●визнати незаконним та скасувати розпорядження Березанської районної державної адміністрації № 419 від 14 липня 2011 року в частині надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_3;

●визнати незаконним та скасувати розпорядження Березанської районної державної адміністрації № 457 від 29 липня 2011 року, яким затверджено проект землеустрою та надано у власність ОСОБА_3 земельну ділянку загальною площею 0,0873 га;

●визнати недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 29 липня 2011 року, зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 00427;

●зобов'язати відповідача ОСОБА_3 повернути спірну земельну ділянку площею 0,0873 га, кадастровий номер НОМЕР_2 ДП «Очаківське ЛМГ».

02 грудня 2015 року від представника ДП «Очаківське ЛМГ» надійшла заява про відмову від позовних вимог, у зв'язку з чим ухвалою Березанського районного суду Миколаївської області від 02 грудня 2015 року позовні вимоги в цій частині залишені без розгляду, а ДП «Очаківське ЛМГ» було залучено до участі у справі в якості третьої особи на боці позивача без самостійних вимог.

Рішенням Березанського районного суду Миколаївської області від 08 червня 2016 року позовні вимоги задоволено в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 подав на це рішення апеляційну скаргу, в якій просив його скасувати та ухвалити нове рішення, про відмову в задоволені позовних вимог.

Скаргу обґрунтовував невідповідністю висновків суду дійсним обставинам справи та порушенням районним судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, як на його думку, суд не взяв до уваги, що спірна земельна ділянка не відноситься до земель лісогосподарського призначення, а відтак державна експертиза проекту землеустрою не потрібна. ДП «Миколаївське лісове господарство» не мало правовстановлюючих документів на земельну ділянку, а отже не було її належним землекористувачем, зміни цільового призначення землі не відбулося. Також ОСОБА_4 зазначав, що справа розглянута не повноважним судом, оскільки відсутній протокол розподілу справ.

Апеляційну скаргу слід відхилити і залишити без змін рішення суду 1 інстанції, оскільки той ухвалив його з додержанням норм матеріального й процесуального права.

Вирішуючи спір таким чином, як викладено у оскарженому судовому рішенні, суд 1 інстанції виходив з того, що при передачі Березанською районною державною адміністрацією у власність ОСОБА_8 спірної земельної ділянки були порушені норми чинного земельного та лісового законодавства, а тому рішення щодо такого та правоустановчий документ про таке право підлягають скасуванню. Спірна земельна ділянка не могла бути передана у власність відповідача, оскільки у районної державної адміністрації не було повноважень на прийняття такого рішення, тим більше з численними порушеннями порядку та правил передачі землі у власність фізичних осіб.

За таких обставин, як на думку районного суду, є достатньо підстав для задоволення вимог заступника прокурора до Березанської районної державної адміністрації та ОСОБА_3

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області, в межах доводів апеляційної скарги, погоджується з обставинами та правовідносинами, встановленими судом 1 інстанції, вважає їх доведеними, а висновки, щодо результату вирішення - вірними й законними.

Так, в силу ч. 1 ст. 116 ЗК України (в редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Відповідно до положень ст. ст. 141, 149 ЗК України земельні ділянки, які перебувають у користуванні осіб, передаються у власність чи користування іншим особам лише після їх вилучення у встановленому законом порядку у попереднього користувача.

Згідно з ч. 4 ст. 20 ЗК України зміна цільового призначення земель, зайнятих лісами, провадиться з урахуванням висновків органів виконавчої влади з питань охорони навколишнього природного середовища та лісового господарства.

Відповідно до частин 1, 2 статті 20 ЗК України (в редакції, яка була чинною на час прийняття Березанською районною державною адміністрацією розпорядження № 419 від 14 липня 2011 року та № 457 від 29 липня 2011 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки та передачу її у власність) віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення. Зміна цільового призначення земельних ділянок державної або комунальної власності провадиться Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу цих ділянок у власність або надання у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Положеннями частини 5 статті 122 ЗК України встановлено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Обласні державні адміністрації передають земельні ділянки на їх території із земель державної власності у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів для всіх потреб, крім випадків, визначених частинами третьою, сьомою цієї статті.

Земельні відносини, що виникають при використанні лісів, як зазначено в ч.2 ст.3 ЗК України, регулюються цим Кодексом, нормативно - правовими актами про ліси, якщо вони не суперечать цьому Кодексу.

Повноваження державної адміністрації з питань земельних та лісних відносин визначаються Законом України «Про місцеві державні адміністрації» земельним та лісовим законодавством.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», ст. 31 ЛК України (у редакції, яка була чинна на момент виникнення спірних правовідносин) до повноважень державної адміністрації у сфері лісових відносин віднесено, у тому числі, передачу у власність, в постійне користування для не лісогосподарських потреб земельних ділянок площею до 1 га, що перебувають у державній власності, на відповідній території, а також у межах міст республіканського (Автономної Республіки Крим) та обласного значення та припинення права користування ними.

За змістом ст.ст. 38, 40 ЗК України до земель житлової та громадської забудови належать земельні ділянки в межах населених пунктів, які використовуються для розміщення житлової забудови, громадських будівель і споруд, інших об'єктів загального користування. Громадянам України за рішенням органів місцевого самоврядування можуть передаватися безоплатно у власність або надаватися в оренду земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель.

Із матеріалів справи вбачається, що розпорядженням голови Березанської райдержадміністрації № 419 від 14 липня 2011 року ОСОБА_3 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною площею до 0,10 га для рекреаційного призначення (індивідуальне дачне будівництв) із земель державної власності (запасу) за межами населеного пункту, але в межах території Коблівської сільської ради Березанського району (а.с. 12, т.1).

Наступним розпорядженням Березанської райдержадміністрації № 457 від 29 липня 2011 року затверджено проект землеустрою та надання у власність земельної ділянки. На підставі останнього розпорядження ОСОБА_3 видано державний акт серії ЯЛ № 648151 на право власності на земельну ділянки площею 0,0873 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 за межами населеного пункту, який 29 липня 2011 року зареєстрований відділом Держкомзему у Березанському районі Миколаївської області в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 00427 (а.с. 16, 31, т.1).

Відповідно до копії акту на право користування землею від 15 листопада 1964 року, виданого виконавчим комітетом Миколаївської районної ради Миколаївської області, в постійне користування Миколаївського лісгоспзагу було передано 203 га (а.с. 39-40, т1). Наказом Миколаївського обласного виробничого лісогосподарського об'єднання «Миколаївліс» від 01 квітня 1989 року №11 із складу Миколаївського лісгоспзагу виведено та передано у користування Березанському лісництву Очаківського державного лісомисливського господарства 2124 га (а.с.41 - 44, т.1).

Обставини, які свідчать, що спірна земельна ділянка надана ОСОБА_3 за рахунок земель державного лісового фонду, які перебувають у користуванні ДП «Очаківське лісомисливське господарство» та розташована за адресою: АДРЕСА_1 тобто в межах цієї сільської ради, але за межами населеного пункту, підтверджується такими доказами: вихідною земельно-кадастровою інформацією від 27 липня 2011 року №01-7-887; копією висновку комісії з розгляду питань, пов'язаних з погодженням документації землеустрою у Березанському районі Миколаївської області від 27 липня 2011 року; копією плану кадастрової зйомки; копією викопіювання з чергового кадастрового плану; планом - схемою місця розташування спірної земельної ділянки, інформацією Виробничого об'єднання «Укрдержліспроект» від 02 липня 2014 року №225 із яких видно, що вона знаходиться у кварталі №37, виділ № 9; інформацією Виробничого об'єднання «Укрдержліспроект» від 05 травня 2014 року №190, згідно якої земельна ділянка за кадастровим номером НОМЕР_2 належала до земель лісового фонду ДП «Очаківське лісомисливське господарство», а докази про зміну цільового призначення спірної земельної ділянки відсутні (а.с. 19, 24, 28, 29, 36, 38, 45, 53 т.1).

Наказом Державного комітету лісового господарства України від 14 лютого 2005 року №161 Очаківське державне лісомисливське господарство перейменоване у ДП «Очаківське лісомисливське господарство» (а.с. 146, т.1).

Згідно з ч. 4 ст. 20 ЗК України зміна цільового призначення земель, зайнятих лісами, провадиться з урахуванням висновків органів виконавчої влади з питань охорони навколишнього природного середовища та лісового господарства.

Порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою для визнання недійсними рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування про надання (передачу) земельних ділянок громадянам та юридичним особам; визнання недійсними угод щодо земельних ділянок; відмови в державній реєстрації земельних ділянок або визнання реєстрації недійсною; притягнення до відповідальності відповідно до закону громадян та юридичних осіб, винних у порушенні порядку встановлення та зміни цільового призначення земель (ст. 21 ЗК України).

Статтею 55 ЗК України визначено, що до земель лісогосподарського призначення належать землі вкриті лісовою рослинністю, а також не вкриті лісовою рослинністю нелісові землі, які надані та використовуються для потреб лісового господарства.

До земель державної власності, які не можуть передаватися у приватну власність, належать, зокрема, землі лісогосподарського призначення, крім випадків, визначених цим Кодексом ( пункт «г» ч. 4 ст. 84 ЗК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 116 ЗК України (в редакції, які була чинною на час виникнення спірних правовідносин) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Згідно положень ст. ст. 141, 149 ЗК України земельні ділянки, які перебувають у користуванні осіб, передаються у власність чи користування іншим особам лише після їх вилучення у встановленому законом порядку у попереднього користувача.

Наведене свідчить про відсутність у Березанської районної державної адміністрації повноважень щодо передачі спірної земельної ділянки у власність ОСОБА_3, оскільки її власником згідно ч.5 ст. 122 ЗК України та ч.4 ст. 31 ЛК України є обласна державна адміністрація.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації» обов'язковій державній експертизі підлягають проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок лісогосподарського призначення.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України «Деякі питання розпорядження земельними лісовими ділянками» від 10 квітня 2008 року № 610-р, яке набуло чинності з 05 травня 2008 року, Мінприроди, Мінагрополітики, Міноборони, Держкомлісгоспу та Держкомзему зобов'язано зупинити прийняття рішень про надання згоди на вилучення ділянок, їх передачу у власність та оренду із зміною цільового призначення.

Лист Держземагенства України від 03 липня 2014 року та лист Головного управління Держземагенства у Миколаївській області від 20 червня 2014 року також свідчать, що відповідно до журналів обліку (реєстрації) об'єктів державної експертизи землевпорядної документації за 2010 - 2011 роки проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_3 до цієї державної установи для проведення обов'язкової державної експертизи не надходив (а.с.49, 50 т.1).

Згідно інформації Миколаївського обласного управління лісового та мисливського господарства від 16 червня 2014 року №827 ним проект землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки ОСОБА_3 не погоджувався (а.с.48 т.1).

З листа Березанської районної державної адміністрації від 29 травня 2014 року видно, що спірна земельна ділянка із земель Держлісфонду не вилучалась, її цільове призначення не змінювалось, лісогосподарські збитки не визначались (а.с. 46, т.1).

Із врахуванням наведеного, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, про відсутність узгодженого проекту відведення спірної земельної ділянки з органом лісового господарства, відсутність висновку державної експертизи землевпорядної документації та відсутність повноважень у Березанської районної державної адміністрації щодо передачі спірної земельної ділянки у власність ОСОБА_3, а тому вірно вважав, що вказані обставини є підставою для визнання незаконними та скасування зазначених розпоряджень Березанської районної державної адміністрації.

Згідно із ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені чч.1-3, 5 та 6 ст.203 цього Кодексу.

У ч.1 ст.203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до підпункту «б» ст. 21 ЗК України порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою для визнання недійсними угод щодо земельних ділянок.

Згідно положеннями ч. 3 ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема, визнання угоди недійсною.

Із урахуванням наведеного, суд першої інстанції вірно вважав, що оскільки підставою для видачі ОСОБА_3 державного акту про право власності на землю були зазначені розпорядження Березанської районної державної адміністрації, які прийняті нею з порушенням вимог земельного та лісового законодавства, а також з перевищенням повноважень, то є підстави, передбачені ч. 1 ст. 203, ч.1 ст. 215 ЦК України для визнання цього акту недійсним.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Встановивши, наведені обставини, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що спірна земельна ділянка належить до земель державного лісового фонду, її вилучення (викуп) у ДП «Очаківське лісомисливське господарство» з метою передачі її у власність ОСОБА_3 в порядку, передбаченому ст. 31 ЛК України, не проводилось, Березанська районна державна адміністрація не мала повноважень на розпорядження цим майном, у зв'язку з чим це майно вибуло із володіння ДП "Очаківське лісомисливське господарство" та Миколаївської обласної державної адміністрації поза їх волею. А тому порушене право державної власності на підставі ч. 1 ст. 203, ч. 215, ч.1 ст. 388 ЦК України підлягає захисту шляхом визнання державного акту на право власності на землю і повернення спірної земельної ділянки у власність держави.

Доводи апеляційної скарги про недоведеність належності спірної земельної ділянки до земель лісового фонду, а саме ДП «Миколаївське лісове господарство», спростовуються наявними у матеріалах справи земельно-кадастровою документацією, кадастровим планом земельної ділянки та висновками Миколаївського обласного управління лісового та мисливського господарства.

Посилання ОСОБА_3 на помилковість висновку суду щодо передачі спірної земельної ділянки державі, безпідставні, оскільки позивачем є Миколаївська обласна державна адміністрація, правового значення не мають. В даних спірних правовідносинах прокурором заявлено позов в інтересах держави в особі обласної державної адміністрації, до повноважень якої відповідно до ч. 5 ст. 122 ЗК України, ст. 31 ЛК України відноситься розпорядження земельними лісовими ділянками.

Не заслуговують на увагу аргументи особи, яка подала апеляційну скаргу, стосовно того, що справа розглянута неповноважним судом, так як спростовується інформацією заступника керівника апарату Березанського районного суду. Дана позовна заява прокурора 14 липня 2014 року була зареєстрована в автоматизованій системі за №2964 з присвоєнням № 469/824/14-ц (справа 2/469/355/14) та відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу, затвердженого Рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року №30 (зі змінами від 25 січня 2013 року №2) проведений його розподіл згідно якого справа передана на розгляд судді Старчеус О.П.

Враховуючи наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для скасування оскаржуваного рішення суду.

Керуючись статтями 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Березанського районного суду Миколаївської області від 08 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Лисенко П.П.

Судді: Самчишина Н.В.

Галущенко О.І.