Справа № 550/380/16-ц
Провадження № 2/550/128/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2016 року смт. Чутове

Чутівський районний суд Полтавської області

в складі головуючого судді Антонова А.А., за участю секретаря судового засідання Тихомирської М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Чутове цивільну справу за позовом ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_2, до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної матері, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на її утримання як непрацездатної матері відповідача, який обґрунтовувала тим, що вона є матір'ю ОСОБА_3, є пенсіонером, перебуває в складному матеріальному становищі, є малозабезпеченою особою, понесла великі грошові витрати на лікування чоловіка та його поховання, а тому просила стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1/8 частини зі всіх видів заробітку щомісячно.

В судовому засідання позов підтримала і просила його задовольнити.

Відповідач в судовому засідання позов визнав і просив його задовольнити, повідомивши, що стягнення з нього аліментів було бажанням його померлого батька.

Третя особа та його представник просили в задоволенні позову відмовити у зв'язку з його безпідставністю.

Суд, заслухавши пояснення сторін та третьої особи і її представника, дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

Статтею 10 ЦПК України закріплений принцип змагальності сторін, відповідно до якого кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У ст. 11 ЦПК України визначений принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є матір'ю повнолітнього ОСОБА_3, а також є пенсіонером та отримує пенсію за вислугу років як працівник охорони здоров'я та продовжує працювати молодшою медичною сестрою в Полтавській обласній клінічній лікарні та отримує заробітну плату. Крім сина позивачка має повнолітню доньку, яка працевлаштована і має доходи.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Роз'яснення терміну «непрацездатний громадянин» відсутнє в Сімейному кодексі України, але дано в ст. 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», в якій зазначено, що непрацездатні громадяни - особи, які досягли встановленого законом пенсійного віку або визнані інвалідами, у тому числі діти-інваліди, а також особи, які мають право на пенсію у зв'язку з втратою годувальника відповідно до цього Закону.

Частиною 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років.

Судом встановлено, що позивачка є пенсіонером, але отримує пенсію за вислугою років, а не за віком, не визнана інвалідом та не отримує пенсію у зв'язку з втратою годувальника, а тому вона не є непрацездатною особою.

Необхідність матеріальної допомоги визначається в залежності від матеріального становища батьків та до уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід, а також, якщо вони отримають доходи, які є меншими за прожитковий мінімум.

Встановлено, що позивач отримує пенсію за вислугу років і заробітну плату, яка, зі слів позивачки, перевищує встановлений законодавством прожитковий мінімум.

Згідно з ч. 2 ст. 205 СК України при визначення розміру аліментів на непрацездатних батьків необхідно враховувати можливість отримання ними матеріальної допомоги від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, а також від дружини, чоловіка та своїх батьків.

Суд бере до уваги можливість одержання утримання позивачкою від доньки, до якої не пред'явлено позову про стягнення аліментів.

Підставою надання матеріальної допомоги є і стан здоров'я непрацездатних батьків, але позивачка не надала доказів стану свого здоров'я.

Суд не прийняв визнання відповідачем позову у зв'язку з тим, що воно суперечить закону та може в подальшому вплинути на права інших осіб.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 10-11, 57-60, 212, 213, 215 ЦПК України, ст. 202-206 СК України, ст.ст. 1, 26 Закону України ««Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволення позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Полтавської області через Чутівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Головуючий

Повний текст рішення виготовлений 03 червня 2016 року