Справа № 297/1016/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2016 року м. Берегово

Берегівський районний суд Закарпатської області в складі головуючого: Фейір О. О., при секретарі Кузьма Т. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Берегово справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Управління Пенсійного фонду України в Берегівському районі, про встановлення факту належності правовстановлюючих документів,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до Берегівського районного суду Закарпатської області із заявою про встановлення факту належності їй правовстановлюючих документів - трудової книжки серії НОМЕР_1 від 20.03.1984 року, архівної довідки № Б-07-03/24 від 10.02.2015 року, посвідчення НОМЕР_3 від 15.11.1979 року та свідоцтва про народження сина ОСОБА_2 серії НОМЕР_2 від 30.06.1990 року.

Заявлені вимоги ОСОБА_1 мотивовано тим, що в квітні 2016 року вона звернулася до УПФ в Берегівському районі для призначення їй пенсії за віком, однак заявнику було відмовлено, так як в поданих нею документах були виявлені розбіжності, оскільки в трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 20.03.1984 року її прізвище на російській мові вказано як «ОСОБА_1», в архівній довідці № Б-07-03/24 від 10.02.2015 року, її прізвище, ім'я та по батькові вказано як «ОСОБА_1», «ОСОБА_1», у посвідченні НОМЕР_3 від 15.11.1979 року її прізвище зазначено як «ОСОБА_1», що не співпадає з її паспортними даними, так як згідно паспорту громадянина України, прізвище, ім'я та по батькові заявника «ОСОБА_1». Крім того, у графі «мати» у свідоцтві про народження сина ОСОБА_2 серії НОМЕР_2 від 30.06.1990 року прізвище заявника на російській мові теж невірно вказано як «ОСОБА_1». У зв'язку з цим заявник просить суд встановити факт належності їй вищевказаних правовстановлюючих документів, оскільки це необхідно їй для призначення пенсії.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, однак подала до суду заяву, згідно якої просить справу розглянути без її участі, заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити (а. с. 22).

Представник заінтересованої особи УПФ в Берегівському районі теж в судове засідання не з'явився, але подав до суду заяву, згідно якої просить справу розглянути без його участі, заперечень по даній справі не має (а. с. 21).

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши повно і всебічно обставини, на які заявник посилався, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Згідно листа Управління Пенсійного фонду України в Берегівському районі № 1798/08 від 28.04.2016 року, в поданих заявником документах виявлені розбіжності, оскільки в трудовій книжці серії НОМЕР_1 її прізвище на російській мові вказано як «ОСОБА_1», в архівній довідці № Б-07-03/24 від 10.02.2015 року, її прізвище, ім'я та по батькові вказано як «ОСОБА_1», «ОСОБА_1», у посвідченні НОМЕР_3 від 15.11.1979 року її прізвище зазначено як «ОСОБА_1», у свідоцтві про народження сина ОСОБА_2 серії НОМЕР_2 від 30.06.1990 року у графі «мати» вказано на російській мові «ОСОБА_1», що не співпадає з записами в паспорті громадянина України серії НОМЕР_4 (а. с. 4).

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (далі - Постанова) в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Як встановлено з матеріалів справи, в трудовій книжці серії НОМЕР_1 прізвище, ім'я та по батькові заявника на російській мові вказано як «ОСОБА_1» (а. с. 11-14); в архівній довідці № Б-07-03/24 від 10.02.2015 року, виданій архівним відділом Берегівської РДА, прізвище, ім'я та по батькові заявника вказано як «ОСОБА_1», «ОСОБА_1» (а. с. 9-10); у посвідченні НОМЕР_3 від 15.11.1979 року про закінчення обласної школи офіціантів прізвище, ім'я та по батькові заявника на російській мові вказано зазначено як «ОСОБА_1» (а. с. 8).

При цьому, згідно паспорта громадянина України серії НОМЕР_4 правильне прізвище, ім'я та по батькові заявника на українській мові - «ОСОБА_1», на російській мові - «ОСОБА_1» (а. с. 6).

Факт належності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, вищезазначених правовстановлюючих документів підтверджується наступними документами: копією Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб, згідно якого ОСОБА_1 зареєструвала шлюб з ОСОБА_5 21.02.1985 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Берегівського РУЮ, після чого отримала прізвище «ОСОБА_1». 17 червня 1986 року даний шлюб було розірвано (а. с. 16); копією Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб, згідно якого ОСОБА_1 зареєструвала шлюб з ОСОБА_6. 27.09.1986 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Берегівського РУЮ, після чого отримала прізвище - ОСОБА_1 (а. с. 15).

Встановлення факту належності ОСОБА_1 вищевказаних документів породжує юридичні наслідки, а саме виникнення в заявника права на призначення пенсії за віком. І оскільки чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення такого факту суд вважає за можливе встановити факт належності ОСОБА_1 трудової книжки серії НОМЕР_1, архівної довідки № Б-07-03/24 від 10.02.2015 року та посвідчення НОМЕР_3 від 15.11.1979 року про закінчення обласної школи офіціантів.

При цьому, відповідно до п. 12 Постанови, заяви про встановлення із зазначених підстав факту належності особі свідоцтв, що їх видають органи реєстрації актів громадянського стану, та інших документів, що посвідчують особу, не підлягають розгляду в порядку, передбаченому главою 37 ЦПК, оскільки ці питання вирішуються органом, який видав документ.

Отже, оскільки свідоцтво про народження є документом, що видав орган реєстрації актів громадянського стану, в задоволенні вимоги про встановлення факту належності ОСОБА_1 свідоцтва про народження сина ОСОБА_2 серії НОМЕР_2 від 30.06.1990 року, суд вважає відмовити.

Керуючись ст. ст. 212-214, 256, 259, 292, 294 ЦПК України,

рішив:

Заяву задовольнити частково.

Встановити факт належності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, трудової книжки серії НОМЕР_1 від 20.03.1984 року, архівної довідки Архівного відділу Берегівської РДА № Б-07-03/24 від 10.02.2015 року та посвідчення НОМЕР_3 від 15.11.1979 року про закінчення обласної школи офіціантів.

В решті заявлених вимог - відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії, до апеляційного суду Закарпатської області через цей районний суд.

Суддя Фейір О. О.