Справа № 202/185/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/з а о ч н е/

16 березня 2016 року Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська в складі головуючого судді Марченко Н.Ю. за участю секретаря судового засідання Шишляннікова О.В., позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу, -

В С Т А Н О В И В:

Звернувшись до суду, позивач просить стягнути з відповідача на його користь суму боргу в загальній сумі 186950 грн., посилаючись на те, що 21 грудня 2012 року позичив відповідачу грошові кошти в сумі 2500 доларів США до 29.12.2012 року та 5000 євро до 01.02.2013 року, що підтверджується розпискою відповідача. Проте до теперішнього часу відповідач борг не повернула.

У судовому засіданні позивач свій позов підтримав.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явилася, про час і місце судового розгляду була повідомлена, заперечень проти позову не надала, у звязку з чим справу розглянуто на підставі наявних даних та доказів у відсутності відповідача в заочному порядку.

Суд, з'ясувавши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав:

Судом встановлено, що 21 грудня 2012 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір позики, що підтверджується складеною останньою розпискою, відповідно до якої ОСОБА_2 позичила в ОСОБА_3 грошові кошти в розмірі 2500 доларів США на строк до 29.12.2012 року та 5000 євро на строк до 01.02.2013 року.

Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до частини 2 статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Отже письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Позивачем на підтвердження укладення між ним та відповідачем договору позики представлена розписка, яка відповідачем у судовому порядку не спростована.

За таких обставин у суду не виникає сумнівів щодо дійсності зобов'язання відповідача перед позивачем.

Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Враховуючи, що відповідач свої зобов'язання перед позивачем не виконала, суму позики позивачу не повернула, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню грошові кошти в сумі, еквівалентній 2500 доларів США та 5000 євро, в межах заявлених позовних вимог у сумі 186950 грн.

Крім того, згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору, понесені при зверненні до суду з цим позовом, у розмірі 1869 грн. 50 коп.

Керуючись ст. ст. 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу за договором позики від 21 грудня 2012 року в загальній сумі 186950 (сто вісімдесят шість тисяч девятсот пятдесят) грн., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 1869 (одна тисяча вісімсот шістдесят девять) грн. 50 коп.

Це заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська протягом 10 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Н.Ю. Марченко