_________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/1573/16-ц
Провадження № 2/520/2107/16
УХВАЛА

про забезпечення позову

12.05.2016 року

Київський районний суд у м. Одесі у складі:

головуючого судді Прохорова П.А.,

при секретарі Цвігун А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника позивача про застосування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом Одеської міської ради до ОСОБА_1 про звільнення самовільно зайнятої земелної ділянки шляхом приведення об'єкта самочинної реконструкції у попередній стан,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Київського районного суду м. Одеси знаходиться вказана цивільна справа.

12.05.2016 року представник позивача звернувся до суду з заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на обєкт нерухомого майна, а саме квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 та заборонити органам державної реєстрації прав на нерухоме майно Головного територіального управління юстиції в Одеській області, Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Одеського міського управління юстиції вчиняти будь-які дії, повязані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно, що розташоване за адресою: Одеська обл.., АДРЕСА_2.

В обґрунтування заявлених вимог представник позивача вказувала на те, що предметом позовної заяви, що перебуває на вирішенні суду є знесення обєкту самочинного будівництва, та за час вирішення справи судом, відносно спірного майна можуть бути укладені правочини щодо його державної реєстрації, відчуження, передання у користування чи забезпечення зобовязань іншим особам, в наслідок чого виконання можливого рішення суду у випадку задоволення позову може бути істотним чином ускладнено або унеможливлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Сторони в судове засідання не викликались.

Суд проаналізувавши матеріали справи, вказує на наступне.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим кодексом, заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, а також інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Подана позивачем заява про застосування заходів забезпечення позову формально відповідає приписам та вимогам, встановленим ч.2 ст. 151 ЦПК України, а тому підлягає розгляду.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п.4 розяснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до положень ст. 10, 11, 57-60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін та в межах і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при цьому сторони мають право обґрунтовувати належність конкретно доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень та зобовязані довести перед судом ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень.

При цьому оцінка доказам надається виключно в контексті вирішення питання про застосування заходів забезпечення позову, та ні у якому разі не у розумінні вирішення справи по суті.

Так, на вирішенні суду перебуває цивільна справа, предметом спору у якій є знесення обєкту самочинного будівництва, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2.

З наданих суду сторонами у судовому засіданні пояснень та доказів вбачається, що між сторонами існує реальний спір про право, щодо правового режиму та самовільного характеру будівництва нерухомого майна, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2.

Окрім того з матеріалів справи вбачається, що дозвільні документи, які було видано у звязку з проведенням будівельних робіт вказаного обєкту скасовані.

Згідно ч. 3 ст. 152 ЦПК України позов зможе бути забезпечено, зокрема, накладенням арешту на майно, що належить відповідачу, та забороною вчиняти певні дії. Суд може одночасно вжити кілька видів забезпечення позову. При цьому вжиті види забезпечення позову мають бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами.

Таким чином вбачається, що представник позивача просить суд, з метою забезпечення позову у справі обтяжити спірне майно, що на час вирішення справи належить відповідачу та щодо подальшої долі якого вирішується справа.

З такого суд, з метою забезпечення виконання можливого рішення суду у випадку задоволення позову, погоджується з слушністю наведених представником доводів про необхідність тимчасового обмеження прав власника спірного майна щодо розпорядження таким майном без вилучення його з користування, що зумовить необхідний баланс між обсягом тимчасового обмеження прав відповідача та його інтересами щодо використання приналежного йому майна,

При цьому суд зважаючи на те, що заяву про застосування заходів забезпечення позову розглянуто за відсутності відповідача у справі, з метою забезпечення прав такого учасника вважає за необхідне розяснити учасникам справи передбачене положеннями ст. 153 ЦПК України право відповідача на звернення до суду з заявою про скасування або заміну застосованих судом заходів забезпечення позову, шляхом подачі до суду вмотивованої заяви.

Виходячи з викладеного та керуючись положеннями ст.ст. 10, 11, 57-60, 151-153, 208-210 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача про застосування заходів забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на обєкт нерухомого майна, а саме квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1.

Заборонити органам державної реєстрації прав на нерухоме майно Головного територіального управління юстиції в Одеській області, Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Одеського міського управління юстиції вчиняти будь-які дії, повязані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її отримання, однак оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Прохоров П. А.