Справа № 344/3454/16-ц
Провадження № 22-ц/779/1884/2016
Головуючий у 1 інстанції Бородовський С. О.
Суддя-доповідач Ковалюк Я.Ю.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2016 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Ковалюка Я.Ю.,

суддів: Горблянського Я.Д., Максюти І.О.

секретаря Капущак С.В.

з участю: апелянта ОСОБА_2, її представника - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа КП Муніципальна інвестиційна управляюча компанія про поділ особового рахунку за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Івано-Франківського міського суду від 22 червня 2016 року, -

в с т а н о в и л а :

У березні 2016 року позивач звернулася в суд із зазначеним позовом, посилаючись на те, що їй, її сину 2003 року народження та відповідачам належить на праві спільної сумісної власності квартира АДРЕСА_1 ім. Василя Стефаника в м. Івано-Франківську. Рішенням Івано-Франківського міського суду від 27.01.2009 року встановлено порядок користування спірною квартирою. Особові рахунки, квартплата, газ, електропостачання, вивезення побутових відходів оформлено на неї, а постачання холодної і гарячої води, водовідведення оформлено на ОСОБА_4 У зв`язку із цим між сторонами виникають конфлікти, відповідачі не сплачують свою частку у відповідних витратах. Тому позивачка просила суд поділити особові рахунки за комунальні послуги.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 22 червня 2016року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу вважаючи його незаконним та ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Апелянт зазначає, що у неї з відповідачами відсутня згода щодо оплати житлово-комунальних послуг. Відповідачі відмовилися оплачувати свої частки витрат, що підтверджується довідками заборгованості.

На думку апелянта висновок суду про те, що користування житлово-комунальними послугами здійснюється не відповідно до займаної площі, а відповідно до показників лічильника або кількості осіб, які проживають у відповідній квартирі, у разі відсутності відповідних лічильників - суперечить п.10 «Правил користування приміщеннями житлових будинків» та є невідповідним обставинам справи.

Крім того, апелянт вважає, що розділення особового рахунку ніяк не впливає на порядок користування квартирою та не збільшує площу квартири, яка їй виділена судовим рішенням. Її звернення полягає у розділенні особового рахунку квартири, враховуючи при цьому порядок користування квартирою та розмір часток співвласників, відповідно до судового рішення та технічного паспорта на квартиру.

За таких обставин апелянт просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

В судовому засіданні апелянт та її представник доводи апеляційної скарги підтримали та просили про їх задоволення.

Інші сторони в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином повідомлена про час й місце розгляду справи, що у відповідності до ч.2 ст.305 ЦПК України не перешкоджає розглядові справи.

Представник третьої особи подала заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, позов задовольнити.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення апелянта та її представника, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд дійшов висновку, що позов не обґрунтовано належними на те правовими підставами.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується і колегія суддів.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, спірна квартира належить ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 в рівних долях, згідно свідоцтва про право власності від 27.03.2007 року.

За договором від 04.07.2007 року ОСОБА_7 подарував ОСОБА_2 у власність 1/5 частки в праві на спірну квартиру.

Заочним рішенням Івано-Франківського міського суду від 27.01.2009 року встановлено порядок користування спірною квартирою. ОСОБА_2 виділено кімнату площею 16,5 кв.м., а ОСОБА_4, ОСОБА_5, кімнату площею 12,8 кв.м. Кухня, ванна, туалет, кладовка залишені у спільному користуванні.

Відповідно до п. 1 ст. 317 ЦК України, ст. 319 ЦК України та п. 1 ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Колегія судів приходить до висновку, що суд правильно констатував той факт, що користування спірною квартирою може бути здійснено співвласниками тільки спільно.

Позивач просила суд про визначення витрат на підставі площ, які не передано в користування вказаних осіб, без зазначення житлової чи загальної площі. Також позивач просила суд про вирішення спору без урахування висновків суду в спорі, що мав місце з приводу визначення порядку користування спірним житлом. При цьому позов полягав у покладенні на ОСОБА_4 витрат, які повинні здійснювати інші співвласники. Крім цього позивач просила суд розділити особовий рахунок як об`єкт цивільних прав.

Колегія суддів звертає увагу на те, що особовий рахунок є внутрішньою формою обліку на підприємстві послуг, що надаються відповідному споживачу.

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів звернення ОСОБА_2 до житлово-експлуатаційної організації, яка займається обслуговуванням житлового будинку, в якому знаходиться спірна квартира із заявою про розділ особового рахунку між співвласниками квартири, а також відмови вказаної організації у цьому.

Враховуючи зазначені обставини, а також те, що питання щодо розділу особового рахунку у спірній квартирі можливо вирішити у позасудовому порядку, звернення до суду із вказаною позовною вимогою на думку колегії суддів є передчасним.

Підсумовуючи вище описане, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції повно досліджено обставини справи, зібраним доказам дана належна правова оцінка, висновок про відсутність підстав для задоволення позову є вірним.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильного висновку суду першої інстанції при вирішенні спору.

Виходячи із змісту ч. 2 ст. 303 ЦПК України, суд апеляційної інстанції не вправі переоцінювати докази, які судом першої інстанції досліджені у встановленому законом порядку, а апеляційна скарга не містить посилання на нові докази, що давало б підставу для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового або зміни рішення.

Розглянувши справу в межах заявленого позову та доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що рішення судом ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Івано-Франківського міського суду від 22 червня 2016 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з часу набрання нею законної сили.

Головуючий Я.Ю. Ковалюк

Судді: Я.Д. Горблянський

І.О. Максюта