Провадження № 2/520/1294/16
Рішення

іменем України

24 травня 2016 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Прохорова П.А.,

за участю секретаря Цвігун А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ПАТ«Імексбанк» звернулося до Київського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_1, в якому, з урахуванням уточнень, просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 104 793,19 доларів США та 807 838,72грн., яка складається з: 87 766,00 доларів США прострочена заборгованість по кредиту, 17 027,19доларів США прострочена заборгованість по відсоткам, 807 838,72 грн. пеня за прострочення платежів по кредитному договору, а також просив суд стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору.

В обґрунтування заявленого позову представник позивача посилається на те, що 26.06.2007року між ПАТ «Імексбанк» та ОСОБА_1 було укладено договір кредиту №237, відповідно до умов якого, кредитор надав позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 217376,00 доларів США, зі сплатою 11% річних з кінцевим терміном повернення основної суми заборгованості 25.06.2017 року.

Крім того, представник позивача зазначає, що 23.01.2009року, 25.03.2009року та 30.04.2009року між ПАТ «Імексбанк» та ОСОБА_1 були укладені договори про внесення змін до договору кредиту №237 від 26.06.2007року.

Представник позивача вказує, що позивач свої зобовязання за договором кредиту щодо видачі кредиту виконав в повному обсязі.

Невиконання відповідачем зобовязань по укладеному кредитному договору та додатковим угодам до нього зумовило звернення ПАТ «Імексбанк» до суду із відповідним позовом.

У судове засідання 24.05.2016року представник позивача не зявився, але надіслав на адресу суду заяву, в якій просив суд розглянути справу за відсутності представника позивача та зазначив, що заявлені позовні вимоги, з урахуванням уточнень, підтримує у повному обсязі.

Відповідач - ОСОБА_1про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується присутністю його представника у судовому засіданні 19.05.2016року та підписом представника на розписці, у судове засідання 24.05.2016року не зявився, про поважність причин відсутності не повідомив.

Однак, у судовому засіданні 19.05.2016року представник відповідача позов визнав частково, заперечував в частині стягнення пені.

Також представником відповідача були надані заперечення на позовну заяву, в яких представник відповідача просив суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені за прострочення платежів по кредитному договору, оскільки позивачем пропущено строк позовної давності, відповідно до ч. 2 ст. 258 ЦК України, у звязку з чим, вимоги позивача в цій частині є безпідставними та необґрунтованими.

Крім того, представник відповідача вказує на те, що позивачем не надається розрахунок заборгованості окремо за тілом кредиту та відсотками, виходячи з чого, неможливо перевірити достовірність розрахунку суми заборгованості, а також те, що позовна заява не відповідає вимогам п. 4 ч. 1 ст. 55 ЦПК України, у якій зазначено, що у позовах про стягнення іноземної валюти, ціна позову зазначається в іноземній валюті та гривнях, згідно офіційного курсу, встановленого НБУ на день подання позову, однак ціна позову в частині стягнення основного боргу та відсотків зазначена лише у іноземній валюті - доларах США.

Також представник відповідача зазначає, що на офіційному сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, який безпосередньо на сьогодні займається питанням ліквідації ПАТ «Імексбанк» розміщено інформацію про те, що Рішенням виконавчої дирекції Фонду № 189 від 19 жовтня 2015 р. змінено уповноважену особу Фонду, якій делегуються повноваження ліквідатора AT «ІМЕКСБАНК».

Згідно з даним рішенням змінено уповноважену особу Фонду на ліквідацію та делеговано всі повноваження ліквідатора AT «ІМЕКСБАНК» провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_2 з 20 жовтня 2015року, замість раніше призначеного ОСОБА_3.

Втім у матеріалах цивільної справи є довіреність на представника позивача - ОСОБА_4, яка підписана ще колишнім ліквідатором ПАТ «Імексбанк» - ОСОБА_3, хоча, як вказувалось вище, з 20.10.2015 року обов'язки ліквідатора ПАТ «Імексбанк» покладено на ОСОБА_2.

З урахуванням викладеного, представник відповідача просить суд відмовити ПАТ «Імексбанк» у задоволенні вимоги про стягнення пені.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом у судовому засіданні, 26 червня 2007року між Акціонерним комерційним банком «Імексбанк» (у подальшому було перейменовано в ОСОБА_5 акціонерне товариство «Імексбанк») та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 237, відповідно до умов якого, кредитор надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 217 376,00 доларів США, зі сплатою 11% річних, з кінцевим терміном повернення основної суми заборгованості 25.06.2017 року.

Відповідно до п. 1.2. кредитного договору № 237 від 26 червня 2007року кредит надається позичальнику на наступні цілі: придбання майнового права на квартиру №5-3, розташовану в секції 2(Б) на 5 поверсі та квартиру №5-4, розташовану в секції 2(Б) на 5 поверсі, житлового будинку, що будується за адресою: м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, 116Б, у відповідності до договорів комісії на придбання права на квартиру в житловому будинку, укладених 25 травня 2007року між позичальником та Товариством з обмеженою відповідальністю «Делівер».

Відповідно до п. 2.1. кредитного договору № 237 від 26 червня 2007року надання кредиту здійснюється шляхом видачі позичальнику готівкових грошей в іноземній валюті з наступною конвертацією в гривні та прийняттям суми в гривнях для перерахування на цілі, визначені п. 1.2. договору кредиту.

Відповідно до п. 2.4.1. зазначеного кредитного договору, сплата процентів здійснюється у валюті кредиту на рахунок в АТ "Імексбанк" в період з 25 по останнє число місяця, наступного за тим, в якому нараховані відсотки, починаючи з липня 2007року, а також в день повернення заборгованості за кредитом в повній сумі.

Згідно п.п. 3.3.8. та 3.3.9. кредитного договору №237 від 26 червня 2007року позичальник зобовязаний сплачувати проценти за використання кредиту в порядку, визначеному цим договором. Своєчасно та в повному обсязі погашати кредит та можливі штрафні санкції в порядку, визначеному цим договором.

П. 4.2. зазначеного договору передбачено, що у разі прострочення позичальником терміну сплати комісії за надання кредиту, строків сплати процентів, визначених цим договором, а також прострочення строків повернення кредиту, позичальник сплачує кредиторові пеню в розмірі 1 відсоток від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у цей період.

23.01.2009 р. між ПАТ "Імексбанк" та ОСОБА_1 укладено Договір про внесення змін до Договору кредиту № 237 від 26.06.2007 року.

25.03.2009 р. між ПАТ "Імексбанк" та ОСОБА_1 укладено Договір про внесення змін до Договору кредиту № 237 від 26.06.2007 року.

30.04.2009 р. між ПАТ "Імексбанк" та ОСОБА_1 укладено Договір про внесення змін до Договору кредиту № 237 від 26.06.2007 року.

Як встановлено у судовому засіданні, позивач ОСОБА_5 акціонерне товариство «Імексбанк» виконав свої зобовязання перед відповідачем ОСОБА_1, тобто видав останньому грошові кошти у розмірі 217 376,00 доларів США.

Невиконання відповідачем своїх зобовязань по вищезазначеному кредитному договору та договорам про внесення змін до договору кредиту, зумовило звернення ПАТ «Імексбанк» до суду із відповідним позовом.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Згідно ч.1, ч. 2 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Так, відповідно до ст.ст. 1046, 1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 , ч. 1 ст. 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ч. 1, 2 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Як вбачається із наданого представником позивача розрахунку заборгованості станом на 20.08.2015року, у відповідача наявна заборгованість за кредитним договором №237 від 26 червня 2007року, яка дорівнює 104 793,19 доларів США та 807 838,72грн., та складається з: 87 766,00 доларів США прострочена заборгованість по кредиту, 17 027,19доларів США прострочена заборгованість по відсоткам, 807 838,72 грн. пеня за прострочення платежів по кредитному договору.

Доказів сплати зазначеної суми відповідачем, в порушення вимог ст. 60 ЦПК України, суду не надано.

Відповідно до ч.1 ст.549, п.3 ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобовязання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у разі порушення ним зобовязання.

Згідно ч.3 ст.549 Цивільного кодексу України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожний день прострочення виконання.

Відповідно до п. 4.2. кредитного договору №237 від 26 червня 2007року, у разі прострочення позичальником терміну сплати комісії за надання кредиту, строків сплати процентів, визначених цим договором, а також прострочення строків повернення кредиту, позичальник сплачує кредиторові пеню в розмірі 1 відсоток від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у цей період.

ОСОБА_6 19 ЦК України, що регулюють позовну давність, вказують, зокрема, на таке. Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст. 256).

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257).

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.2 ст. 261).

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту (ст. 267).

Відповідно до ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Приймаючи до уваги, що позовна давність за домовленістю сторін збільшена не була, суд зазначає, що до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується скорочена позовна давність в один рік.

З розрахунку пені за кредитним договором станом на 20.08.2015року вбачається, що пеня розраховувалась позивачем за період з 20 серпня 2014року по 20 серпня 2015року, тобто за рік, як це передбачено п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України, заборгованість за кредитним договором позивач розраховував станом на 20.08.2015року, у звязку з чим, суд зазначає, що позивачем ПАТ "Імексбанк" не пропущено строк звернення до суду з вимогами про стягнення пені, а тому посилання представника відповідача на пропуск строку позовної давності за вимогами про стягнення пені судом до уваги не приймається.

Також не приймаються судом до уваги посилання представника відповідача на те, що в матеріалах справи є довіреність на представника позивача - ОСОБА_4, яка підписана ще колишнім ліквідатором ПАТ «Імексбанк» - ОСОБА_3, хоча, з 20.10.2015року обов'язки ліквідатора ПАТ «Імексбанк» покладено на ОСОБА_2, оскільки в матеріалах наявна довіреність №201015 від 20 жовтня 2015року, якою ОСОБА_5 акціонерне товариство «Імексбанк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ «Імексбанк» ОСОБА_2, який діє на підставі рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 19.10.2015 року №189 «Про зміну уповноваженої особи на ліквідацію АТ «ІМЕКСБАНК» та делегування повноважень ліквідатора банку» уповноважує ОСОБА_4 представляти інтереси банку, зокрема у судах загальної юрисдикції всіх рівнів.

Крім того, спростовуються наявними в матеріалах справи розрахунком заборгованості та розрахунком пені станом на 20.08.2015року твердження представника відповідача про те, що позивачем не надається розрахунок заборгованості окремо за тілом кредиту та відсотками.

З урахуванням викладеного, вимоги позивача про стягнення 87 766,00 доларів США простроченої заборгованості по кредиту, 17 027,19доларів США простроченої заборгованості по відсоткам, 807 838,72грн. пені за прострочення платежів по кредитному договору, заявлені на підставі розрахунку, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Оскільки, відповідно до п. 22 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», якій діяв на момент звернення до суду з позовною заявою, позивач звільнений від сплати судового збору, відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір у розмірі 3 654, 00 грн. підлягає стягненню з відповідача до державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 88, 213, 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (06.06.1970року народження, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 і ПетроваАДРЕСА_1, ІПН №) на користь публічного акціонерного товариства «Імексбанк» (м. Одеса, пр-т Гагаріна, 12-а, накопичувальний рахунок №1 в Управлінні НБУ в Одеській області, МФО 328027, ) загальну суму заборгованості за кредитним договором №237 від 26 червня 2007року в розмірі 104 793 (сто чотири тисячі сімсот девяносто три) долара США 19 центів та 807 838 (вісімсот сім тисяч вісімсот тридцять вісім) грн. 72 коп., яка складається з:

-87 766 (вісімдесят сім тисяч сімсот шістдесят шість) доларів США 00 центів прострочена заборгованість по кредиту,

-17 027 (сімнадцять тисяч двадцять сім) доларів США 19 центів прострочена заборгованість по відсоткам,

-807 838 (вісімсот сім тисяч вісімсот тридцять вісім) грн. 72 коп. пеня за прострочення платежів по кредиту.

Стягнути з ОСОБА_1 (06.06.1970року народження, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 і ПетроваАДРЕСА_1, ІПН №) в дохід держави судовий збір у розмірі 3 654 (три тисячі шістсот пятдесят чотири) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. У разі якщо рішення було ухвалено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя П. А. Прохоров