Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №317/3470/15-ц Головуючий у 1-й інстанції: Галянчук М.І.
Провадження № 22-ц/778/1506/16 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого Подліянової Г.С.,

суддів: Кримської О.М.,

ОСОБА_2,

секретаря Мельник З.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 03 лютого 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення аліментів на повнолітню дитину яка навчається,-

ВСТАНОВИЛА :

У листопаді 2015 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка навчається, зазначивши, що позивачка з відповідачем перебували у шлюбі з 20.07.1996 року по 02.01.2007 року. 05.09.2013 року позивачка зареєструвала шлюб з ОСОБА_7 та набула прізвища «Северин».

Від шлюбу з відповідачем мають доньку - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження, Серія № І-ЖС № 315873, виданого 22.05.1997 року Біленьківською сільською радою Запорізького району Запорізької області, актовий запис № 22, де в графах батьки зазначено «батько» - ОСОБА_3 та «мати» - ОСОБА_8. 21.04.2015 року донька ОСОБА_5 досягла повноліття. З 01.09.2014 року донька навчається на платній основі на другому курсі денної форми навчання в Економіко-технологічному коледжі Запорізької філії Київського інституту бізнесу та технологій, І-ІІ рівня акредитації. Строк навчання з 01.09.2014 року до 30.06.2017 року. Стипендії вона не отримує, будь-яких доходів не має, навчається на комерційній основі, плата за надання їй освітньої послуги складає за 2 курс 5600 грн., які сплачує лише позивачка ОСОБА_4

Щомісячно на проїзд до навчального закладу донька витрачає 200 гривень, на харчування та придбання предметів першої необхідності для навчання, сезонного одягу -800 гривень. Усього щомісячно сума, яка затрачується позивачкою на навчання та матеріальне забезпечення дитини складає 1000 гривень.

12.11.2015 року позивач ОСОБА_4 уточнивши позовні вимоги, просила суд стягнути з відповідача ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до закінчення донькою навчання, тобто до 30.06.2017 року.

Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 03 лютого 2016 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3, на користь ОСОБА_4, аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 02.11.2015р. та до закінчення дитиною навчання-до 30.06.2017р., а також витрати на правову допомогу адвоката в розмірі 200 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_3, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно положень ч.ч.1,3 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв"язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов"язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

У п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачено, що обов"язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття ( незалежно від форми навчання), виникає за обов"язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження навчання; потреба у зв"язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

За змістом ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і(або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України, а саме: стан здоров"я та матеріальне становище дитини; стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надати утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Судом встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 9).

З 01.09.2014 року ОСОБА_3 навчається на денному відділенні Економічно-технологічного коледжу Запорізької філії Киівського інституту бізнесу та технологій, 1-11 рівня акредитації, навчання триватиме по 30.06.2017 року(а.с.11), загальна вартість освіти становить 16900.00 грн. (а.с.13).

Згідно довідки Біленківської сільської ради Запорізького район Запорізької області № 01-29/2602 від 28.10.2015 року ОСОБА_3 проживає разом із матір"ю ОСОБА_4Г за адресою АДРЕСА_1 та зареєстрована за зазначеною адресою ( а.с. 14).

Позивач ОСОБА_4 працює на ТОВ « ОСОБА_9Т.» контролером КПП та за період з 01.06.2015 року по 30.11.2015 року нарахована заробітна плата становить 10483.49 грн. (а.с. 78) , тобто щомісячна зарплата становить 1747.24 грн.

Згідно довідки № 24/12 від 24.12.2015 року виданої ТОВ « СТАРАВТО» відповідач ОСОБА_3 працює з 19.10.2015 року по теперішній час на посаді водія автотранспортного засобу, та отримує заробітну плату в розмірі 1482.86 грн. щомісячно ( а.с. 89).

Встановивши зазначені обставини, суд дійшов висновку, що за матеріальним становищем відповідач взмозі виплачувати аліменти на повнолітню дочку у розмірі 1 / 4 частки від заробітку.

Між тим, при визначенні розміру аліментів суд виходив з того, що відповідач має постійну роботу і стабільний дохід у виді заробітної плати, однак не прийняв до уваги, що відповідно до рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 21.01.2016 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 було стягнуто аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини його заробітку, але не менше30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Беручи до уваги зазначені обставини, а також розмір отриманої відповідачем заробітної плати, яка становить 1482.86 грн. на місяць, тому за вказаних обставин колегія суддів вважає, що рішення суду про стягнення з відповідача матеріальної допомоги на утримання дочки ОСОБА_3 у зв"язку із продовженням нею навчання у розмірі 1/4 частки його доходу слід змінити, зменшивши розмір стягнутих з нього аліментів з 1 / 4 до 1/6 частки від заробітку(доходу), що узгоджується вимогами норм матеріального права.

Колегія суддів також погоджується з висновком суду щодо стягнення з відповідача на користь ОСОБА_4 витрат на правову допомогу у сумі 200грн.

У ч.1 ст. 88 ЦПК України зазначено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати.

Згідно ст. 84 ЦПК України витрати, пов"язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.

Відповідно до ст.1 Закону України від 20.12.2011 року "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

При цьому необхідно враховувати, що склад та розмір витрат, пов"язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, повязаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).Недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимогам.

Згідно роз"яснень п. 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року № 10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах", підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у п.2 ч.3 ст. 79, ст.ст. 84,88,89 ЦПК.

Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов"язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі(наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

З матеріалів справи вбачається, що позивачу ОСОБА_10 правова допомога надавалась адвокатом ОСОБА_11 та нею було сплачено адвокату 200 грн. за написання позовної заяви, що підтверджується квитанцію від 02.11.2015 року ( а.с. 16).

Таким чином, оскільки матеріалами справи фактично є підтвердженими витрати по складанню позовної заяви , тому колегія погоджується з висновком суду, що витрати на правову допомогу підлягають компенсації у розмірі 200 грн.

Керуючись ст. ст.303, 307, 309, 314, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 03 лютого 2016 року у цій справі змінити , зменшивши розмір стягнутих з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання доньки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, до закінчення нею навчання, але не пізніше досягнення нею 23 років, починаючи стягнення з 02.11.2015 року з 1 / 4 до 1 / 6 частки від його заробітку(доходу). В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий Г.С. Подліянова

Судді: О.М. Кримська

ОСОБА_2