Справа № 520/6235/16-ц
Провадження № 2/520/3440/16
Рішення

іменем України

16 серпня 2016 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Прохорова П.А.

при секретарі - Цвігун А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Одеської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4, ОСОБА_2 звернулися з позовом до ОСОБА_3, Одеської міської ради, в якому просять визнати за ними право власності на квартиру АДРЕСА_1, житловою площею - 39,5 кв. м., загальною площею 66,7 кв. м. в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 померлого 10 липня 2015 року.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач ОСОБА_4 посилається на те, що вона є дружиною ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, виданим Київським відділом ЗАЦС м. Одеси на підставі актового запису №625 від 08.04.1977 року.

Позивач ОСОБА_2 посилається на те, що вона є донькою ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Київським відділом ЗАЦС м. Одеси на підставі актового запису №736 від 16.05.1978 року. ОСОБА_6 змінена на фамілію ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про шлюб, виданим Київським відділом РАЦС Одеського міського управління юстиції, на підставі актового запису №914 від 25.09.2009 року.

Позивачі також вказують, що після його смерті залишилась спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1. Довідкою ДБК «Жовтневий -20» підтверджується, що за життя ОСОБА_5 15.06.1991 року сплатив пайовий внесок та паєнакопичення за квартиру в сумі 12875 руб., але не отримав свідоцтво про право власності на квартиру та не

Позивачу - ОСОБА_4, постановою від 08.04.2016 року державного нотаріуса Третьої одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_7, було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану квартиру.

Позивачу - ОСОБА_2, постановою від 08.04.2016 року державного нотаріуса Третьої одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_7,було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану квартиру.

Підставою для відмови в видачі нотаріусом свідоцтва є відсутність правовстановлюючих документів на квартиру АДРЕСА_1.

Оскільки досудові способи захисту своїх спадкових прав вичерпані, позивачі змушені звернутися за захистом до суду.

Позивачі та їх представник у судове засідання не з'явилися, подали до канцелярії суду заяву, в якій позов підтримали та просила розглянути справу за їх відсутності.

Відповідач, ОСОБА_3 у судове засідання не зявилась, про поважні причини неявки суд не повідомила. Раніше надавала пояснення щодо того, що вона проти задоволення позову не заперечує.

Представник відповідача, Одеської міської ради, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, вирішення позовних вимог залишив на розсуд суду.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, позивач ОСОБА_4 є дружиною ОСОБА_5 (з 08 квітня 1977 року), позивач ОСОБА_2 є його донькою.

Наведені обставини підтверджуються дослідженими свідоцтвами про укладення шлюбу (бланк серії І-ЖД №386784) та про народження (бланк серії ІІ-ЖД №405501).

Прізвище «Доброва» ОСОБА_8 набула у звязку з укладенням шлюбу з ОСОБА_9, про що 31 жовтня 1985 року було видано свідоцтво про шлюб на бланку 1-ЖД №103320, копія якого долучена до матеріалів справи.

10 липня 2015 року ОСОБА_5 помер (актовий запис про смерть №7323, що вбачається з свідоцтва про смерть на бланку І-ЖД №416714).

Після смерті ОСОБА_5 залишилась спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1. Зазначена квартира є кооперативною, членом кооперативу був ОСОБА_5, який 15.06.1991 року сплатив пайовий внесок та паєнакопичення за квартиру в сумі 12875 руб., що підтверджується довідкою ДБК «Жовтневий -20».

Зі змісту технічного паспорту на квартиру на №144 у будинку №121 вул. Люстдорфська дорога у м. Одеса вбачається, що квартира має житлову площею - 39,5 кв. м., загальну площу 66,7 кв. м.

За змістом ст. 15 Закону України «Про власність», який був чинний на той час, член житлово-будівельного кооперативу, який повністю вніс пайовий внесок за квартиру, в тому числі до 1 липня 1990 року, набуває право власності на нього.

Пунктами 5 - 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи» від 18 вересня 1987 року № 9 роз'яснено, що член ЖБК, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому у користування, набуває право власності на квартиру.

Згідно зі ст. 19-1 Закону України «Про кооперацію», який був чинний на той час, у разі викупу квартири, дачі, гаража, іншої будівлі, споруди або приміщення член житлово-будівельного,дачно-будівельного, гаражно-будівельного, житлового, дачного, гаражного чи іншого відповідного кооперативу стає власником цього майна.

Таким чином, пай за вказану квартиру був сплачений спадкодавцем під час шлюбу, а отже квартира є спільною сумісною власністю вказаного подружжя.

Виходячи з викладених обставин набуття спірної квартири у власність ОСОБА_5, та правила щодо розміру часток співвласників у спільній сумісній власності подружжя, суд доходить висновку про обґрунтованість вимог позивача ОСОБА_4 в частині щодо визнання за нею права власності на 1/2 частину такого майна, як такого, що набуто нею у порядку виділу приналежної їй частки з майна подружжя.

При цьому суд вказує наступне.

Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» У разі смерті члена житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного кооперативу, члена садівницького товариства, яким до дня смерті не були внесені повністю пайові внески, до складу спадщини входять частина внесеного паю та інші суми, які підлягають поверненню, а не квартира, дача, гараж, садовий будинок. Частка пайового внеску, що належала померлому входить до складу спадщини на загальних підставах. Якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди.

10 липня 2015 року помер ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 11.07.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції на підставі актового запису №7323.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки.

Спадкоємцями першої черги спадкування до майна померлого ОСОБА_5 є дружина ОСОБА_4 та донька ОСОБА_2, які своєчасно подали заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до п. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Судом встановлено, що на час відкриття спадщини ОСОБА_4 та ОСОБА_2 були зареєстровані, та постійно проживали з спадкодавцем (що вбачається з довідки, виписки з домової книги про склад родини та прописки, виданої ЖБК «Жовтневий»).

Крім того, зі змісту витребуваної судом копії спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_5, вбачається, що 25 лютого 2016 року (тобто в межах встановленого законом шестимісячного строку) ОСОБА_4 та ОСОБА_2 звернулась з заявою про прийняття спадщини до Третьої Одеської державної нотаріальної контори.

Однак, ОСОБА_4, постановою від 08.04.2016 року державного нотаріуса Третьої одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_7, було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану квартиру. Позивачу - ОСОБА_2, постановою від 08.04.2016 року державного нотаріуса Третьої одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_7,було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану квартиру.

Підставою для вказаних відмов в видачі нотаріусом свідоцтва є відсутність правовстановлюючих документів на квартиру АДРЕСА_1.

Як зазначено у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

При вирішенні спорів щодо спадкування права власності на нерухоме майно судам слід звертати увагу на зміну редакції ч. 4 ст. 331 і ч. 4 ст. 334 ЦК та інших норм цивільного законодавства і застосовувати редакцію закону, яка діяла на час виникнення права у самого спадкодавця та на час відкриття спадщини.

При вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване є Мін'юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України 2003 року та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 01 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину.

При вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців, зокрема положеннями ЦК УРСР 1963 року, Законом України «Про власність», Законом України від 07 грудня 1990 року № 553-ХІІ «Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування»,Законом України від 25 грудня 1974 року «Про державний нотаріат», постановою Ради Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року № 105 «Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР», Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року № 5-24-26, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженою наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року № 1/5, та іншими нормативними актами.

За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності па житлові будинки, споруди та інше нерухоме майно не залежало від державної реєстрації цього права.

Разом із тим, аналіз змісту ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-IV від 01.07.2004 року свідчить про те, що довідка ЖБК про виплату пайового внеску на сьогоднішній день не є правовстановлюючим документом на квартиру, а відсутність такого документу у переліку правовстановлюючих документів, яка відбулась у зв'язку із змінами у законодавстві, позбавляє позивачку у реалізації її права на спадкування квартири.

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

У судовому засіданні встановлено, що позивачки спадщину прийняли, оскільки мешкали разом із спадкодавцем та своєчасно подали нотаріусу заяву про її прийняття, із заявою про відмову від спадщини не зверталися, однак свідоцтва про право на спадщину не отримали.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.5, ст. 1268). При цьому згідно положень ст. 1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними.

Вказане вище свідчить про те, що обсяг спадкового майна складає в цілому 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, тобто по 1/4 на користь кожного з позивачів.

Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Також ч.1,2 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до положень ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Задовольняючи позовні вимоги, суд приймає до уваги і те, що відсутність реєстрації права власності за ОСОБА_5 на квартиру АДРЕСА_1 призвела до неможливості ОСОБА_4 та ОСОБА_2 оформити свої спадкові права щодо цієї квартири, а іншим шляхом окрім як шляхом звернення до суду її право захистити неможливо.

Засади ст.ст. 3,11 ЦПК України, ст. 15 ЦК України, а також положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року гарантують кожній особі право на захист її порушених, оспорюваних чи невизнаних прав а також охоронюваних законом інтересів судом.

Відповідно до положень ст.ст. 10, 11, 58, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін та в межах і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при цьому сторони мають право обґрунтовувати належність конкретно доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень та зобовязані довести перед судом ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, та таким чином, зважаючи на досліджені судові докази та встановлені на їх підставі фактичні обставини, наведені приписи матеріального права, суд доходить висновку про необхідність задоволення позову у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-61, 208-209, 212-216, ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_4 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Одеської міської ради, про визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_4, право власності на 1/2 частину трикімнатної кооперативної квартири за адресою: м. Одеса, вул. вул. Люстдорфська дорога буд.№121, кв.№144, житловою площею - 39,5 кв. м., загальною площею 66,7 кв. м., як таке, що набуто нею у порядку виділу її частки із спільної сумісної власності майна подружжя.

Визнати за ОСОБА_4, право власності на 1/4 частину трикімнатної кооперативної квартири за адресою: м. Одеса, вул. вул. Люстдорфська дорога буд.№121, кв.№144, житловою площею - 39,5 кв. м., загальною площею 66,7 кв. м., як таке, що набуто нею у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, який помер 10 липня 2015 року.

Визнати за ОСОБА_2 , право власності на 1/4 частини трикімнатної кооперативну квартири за адресою: м. Одеса, вул. вул. Люстдорфська дорога буд.№121, кв.№144, житловою площею - 39,5 кв. м., загальною площею 66,7 кв. м., в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, який помер 10 липня 2015 року.

Рішення суду є підставою для здійснення державної реєстрації ОСОБА_4, ОСОБА_2 права власності на квартиру АДРЕСА_1 згідно вимог ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд м. Одеси шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя П. А. Прохоров