Справа № 351/508/16-ц
Номер провадження №2/351/485/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2016 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Сегіна І.Р.,

з участю секретаря Маланчук С.Г.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Снятині справу за позовом ОСОБА_1 до Заболотівської селищної ради про встановлення факту правовстановлюючого документу та визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Заболотівської селищної ради про встановлення факту правовстановлюючого документу та визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги мотивував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його баба - ОСОБА_2, на яку як на голову колгоспного двору було видано свідоцтво про право власності від 10.04.1978 р. на будинковолодіння, що по АДРЕСА_1. Дане будинковолодіння станом на 15.04.1991р. відносилось до суспільної групи "колгоспний двір", в склад якого входило троє осіб: голова двору- ОСОБА_2 яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1; ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та син ОСОБА_3 - ОСОБА_1, позивач по справі. На голову двору- ОСОБА_2 14.12.1995р. Заболотівською селищною радою було видано державний акт серії НОМЕР_6 на земельні ділянки для обслуговування житлового будинку- 0,1470 га, для ведення особистого селянського господарства площею- 0,1753 га та 0,30 га, загальною площею - 0,6223 га. Тому, кожному із членів колгоспного двору належало по 1/3 частині житлового будинку та спірних земельних ділянок.

Після смерті ОСОБА_2 її 1/3 частку успадкував її син ОСОБА_3, тому йому належало 2/3 частини спірного будинковолодіння та земельних ділянок. Після смерті ОСОБА_3, належну йому частку успадковує позивач. Інших спадкоємців, які б претендували на спадщину після смерті ОСОБА_2 та ОСОБА_3 немає. Нотаріальною конторою йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з тим, що свідоцтво про право власності на будинковолодіння видано на голову колгоспного двору і не визначено частки членів колгоспного двору. Також, відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки у зв'язку з відсутністю державної реєстрації права власності на ці земельні ділянки на спадкодавця. Окрім того у свідоцтві про право власості на будинковолодіння, яке видано на ОСОБА_2, по-батькові її помилково записано "Василівна". Просить встановити факт приналежності ОСОБА_2 свідоцтва про право власності та визнати за ним право власності на спірний житловий будинок та спірні земельні ділянки.

Представник позивача в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, просить позов задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнає.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Відповідно до свідоцтва про право на домоволодіння від 10.04.1978 р. на праві власності, як голові колгоспного двору, ОСОБА_4 належить спірний житловий будинок, що по АДРЕСА_1. Відповідно до державного акту серії НОМЕР_6 від 14.12.1995р. ОСОБА_2 належить на праві власності земельна ділянка, що на території смт. Заболотів Снятинського району, для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства загальною площею 0,6223 га.

Із довідки Заболотівської селищної ради від 15.03.2016р. вбачається, що в спірному господарстві станом на 15.04.1991р. були зареєстровані : ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_2

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1. Факт родинних відносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, як сина та матері підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2. Факт родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, як сина та батька, підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3.

Із свідоцтва про право на спадщину за законом (додаткове) від 01.12.2009р. вбачається, що спадкоємцем майна померлої ОСОБА_2 є її син ОСОБА_3, спадкове майно складається із земельної ділянки для обслуговування житлового будинку і ведення особистого підсобного господарства в загальному розмірі 0,6223 га, що складається із земельних ділянок площами- 0,1470 га, 0,1753 га, 0,3000 га.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4. Станом на ІНФОРМАЦІЯ_2 в спірному господарстві були зареєстровані ОСОБА_1, ОСОБА_6- дружина та ОСОБА_3 - син позивача.

Із інформаційних довідок зі Спадкового реєстру від 15.03.2016р., витягу про реєстрацію у Спадковому реєстрі від 15.03.2016р. та довідки Другої Снятинської державної нотаріальної контори вбачається, що спадкові справи після смерті ОСОБА_3 не заведені, заповіти та спадкові договори відсутні, позивач ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем на майно померлого батька ОСОБА_3.

15.03.2016р. позивач звернувся із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті батька ОСОБА_3.

15.03.2016р. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з тим, що свідоцтво про право на домоволодіння видане на голову колгоспного двору і не визначені частки членів колгоспного двору, а також у зв'язку з відсутністю державної реєстрації права власності на спірну земельну ділянку за спадкодавцем.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику, у справах за позовами про захист права приватної власності" від 22.12.1995 року № 20 із змінами і доповненнями, щодо роз'яснення ст.ст. 17, 18 ЗУ «Про власність» вбачається, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Колгоспний двір був припинений 15 квітня 1991 року, коли відповідно до Постанови Верховної Ради Української РСР від 26 березня 1991 року № 885-ХІІ буввведений в дію Закон України "Про власність".

Враховуючи те, що станом на 15.04.1991 року спадкове домоволодіння відносилося до категорії колгоспний двір, головою двору була ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, членами господарства були: померлий ОСОБА_3 та позивач, а тому кожному з його членів, в тому числі і позивачу, належало по 1/3 частині в спірному будинковолодінні.

Позивач прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3, оскільки на день смерті останнього проживав разом із ним, звернувся із заявою про прийняття спадщини та є єдиним спадкоємцем на майно померлого.

Відповідно до ч.1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ч. 1 ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч.1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно із ч.ч.2, 3, 5 ст.158 ЗК України, виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності та користуванні громадян і юридичних осіб.

Згідно пунктів 10, 11 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» про те, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Згідно ст.ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно ст. 392 ЦК України, власник може пред'явити позов про визнання за ним права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою.

Дані факти ніким не спростовано в судовому засіданні.

Визнання відповідачем даного позову не суперечить закону і не порушує права, свободи і інтереси інших осіб.

Відповідно до вимог частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до п. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

З врахуванням викладеного, беручи до уваги обставини справи та подані докази, судом встановлено, що померла ОСОБА_2 по батькові була Миколаївна, однак у свідоцтві про право власності на будинковолодіння була донькою ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3

При таких обставинах, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову, оскільки в судовому засіданні знайшли своє підтвердження докази того, що станом на 15.04.1991 року спадкове домоволодіння відносилося до категорії колгоспний двір, головою двору була ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, після її смерті в управління спадковим майном вступив її син- померлий ОСОБА_3, а позивач є єдиним спадкоємцем на майно померлого ОСОБА_3 за законом першої черги, вступив в управління спадковим майном, інших спадкоємців немає, а тому за позивачем слід визнати право власності на спірне будинковолодіння та спірні земельні ділянки.

На підставі наведеного, ст. 123 ЦК України (1963 року), ст.391, 392, 1216, 1217, 1268, 1297 ЦК України, ст. 125 Земельного Кодексу України, керуючись ст.ст.11, 60, 209, 214 - 215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Встановити, що свідоцтво про право на домоволодіння, що знаходиться по АДРЕСА_1, видане 10.04.1978 р. Заболотівською селищною радою на ОСОБА_4, належить ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований по АДРЕСА_1

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 0,1470 га для обслуговування житлового будинку, що розташована на території Заболотівської селищної ради Снятинського району Івано-Франківської області та належала ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_5 виданого Заболотівською селищною радою 14.12.1995р..

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 0,1753 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Заболотівської селищної ради Снятинського району Івано-Франківської області та належала ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_5 виданого Заболотівською селищною радою 14.12.1995р..

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 0,30 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Заболотівської селищної ради Снятинського району Івано-Франківської області та належала ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_5 виданого Заболотівською селищною радою 14.12.1995р..

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Снятинський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом

Головуючий підпис

Суддя Снятинського районного суду Сегін І.Р.