Справа №242/3951/16-ц
Провадження №6/242/314/16
УХВАЛА

Іменем України

26 серпня 2016 року Селидівський міський суд Донецької області у складі головуючого судді Владимирської І.М., при секретарі Сорока Т.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Селидівського міського суду Донецької області подання відділу ДВС Селидівського міського управління юстиції в Донецькій області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України у відношенні ОСОБА_1,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду з заявою в якій зазначив, що у відділі ДВС Селидівського міського управління юстиції на виконанні знаходиться виконавчий лист №2-980 від 05.05.2010 р., виданий Селидівським міським судом Донецької області про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 у розмірі ? частини з усіх видів доходів, заробітку на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

13.05.2010 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та проведено ряд виконавчих дій.

Просить суд розглянути подання та винести ухвалу якою встановити тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон громадянина України ОСОБА_3 та вилучити закордонний паспорт, який можливо виданий вказаній особі.

Представник відділу ДВС Селидівського міського управління юстиції в Донецькій області належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що згідно виконавчого листа №2-980/10 від 05.05.2010 р., виданого Селидівським міським судом Донецької області стягнуто з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця до повноліття дитини.

Постановою відділу ДВС Селидівського міського управління юстиції в Донецькій області ВП № 20080939 від 13.05.2010 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2-980 від 05.05.2010 р., виданого Селидівським міським судом Донецької області про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 у розмірі ? частини з усіх видів доходів, заробітку на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до вимог ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та інших органів вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що подання відділу ДВС Селидівського міського управління юстиції в Донецькій області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України у відношенні ОСОБА_3, є необґрунтованим та не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території.

Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною.

На підставі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відділом ДВС Селидівського міського управління юстиції не зазначено і не надано жодного доказу на підтвердження того факту, що боржник ОСОБА_3 ухиляється від виконання зобовязання, має намір виїхати за межі України, з матеріалів справи взагалі не вбачається, що у нього є закордонний паспорт.

Також відсутні жодні відомості щодо здійснення державним виконавцем виконавчих дій щодо перевірки майнового стану боржника, на якій стадії знаходиться виконавче провадження, а саме, які вчинені інші дії державним виконавцем, направлені на повне виконання рішення суду.

Наявність статусу боржника у виконавчому провадженні та непогашення боргу в добровільному порядку не можуть свідчити про свідоме ухиляння боржником від виконання своїх зобовязань та бути підставами для тимчасового обмеження права на виїзд особи за межі України.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що відділом ДВС Селидівського міського управління юстиції в Донецькій області не надано суду належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_3, свідомо не виконував належні до виконання зобовязання, що є підставою для відмови у задоволенні подання.

Керуючись ст. ст. 293, 377-1 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання відділу ДВС Селидівського міського управління юстиції в Донецькій області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України у відношенні ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя