Справа № 653/509/16-ц
Провадження № 2/653/350/16
РІШЕННЯ

іменем України

14.03.2016 року м. Генічеськ

Генічеський районний суд Херсонської області в складі:

Головуючого судді Крапівіної О.П.

при секретарі Пшенична В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Генічеську справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа відділ державної виконавчої служби Генічеського районного управління юстиції, про визнання права власності на автомобіль,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, який мотивує тим, що він купив автомобіль у відповідача, яка є власником автомобіля ВАЗ модель 217030, рік випуску 2007. 03.02.2016 року ОСОБА_2 надала позивачу довіреність для зняття транспортного засобу з обліку в органах ДАІ, але як було з'ясовано, такий транспортний засіб знаходиться під арештом, про що свідчить витяг з державного реєстру обтяжень рухомого майна. Такий арешт здійснений 07.06.2012 року на підставі постанови від 05.06.2012 року Бахчисарайського РУЮ. У відповідача дійсно була заборгованість за боргами, але ще в липні 2012 року такий арешт скасований на підставі постанови державного виконавця від 24.07.2012 року, але такі відомості виконавцем не внесені в реєстр обтяжень. У зв'язку з окупацією АР Крим, державні органи влади України на території окупованого Криму не діють. Вказує, що на виконання домовленості про купівлю автомобіля відповідач та позивач по справі підписали договір 03.02.2016 року, та відповідач надала йому довіреність для подальшого оформлення, віддала ключі та документи, сам автомобіль, але державними органами таке право власності за ним не визнається, тому він змушений звернутись до суду.

У зв'язку з вищевикладеним, просить суд визнати за ним право власності на автомобіль ВАЗ модель 217030, рік випуску 2007, зобов'язати відділ державної виконавчої служби Генічеського районного управління юстиції зняти арешт рухомого майна, який накладений на підставі постанови від 05.06.2012 року Бахчисарайського РУЮ.

В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав та доповнив, просив скасувати постанову від 05.06.2012 року Бахчисарайського РУЮ. Просить задовольнити позов на підставі обставин, викладених у ньому

Відповідач в судовому засіданні була відсутньою. Нею була надана заява, в якій просить розгляд справи провести без її участі. З позовом згодна, прибути до суду не може, у зв'язку з тим, що проживає у Криму. Пояснила у заяві, що дійсно продала автомобіль, отримала кошти, будь-яких претензій не має. Арешт з автомобіля був знятий ще в 2012 року.

Третя особа в судове засідання не з'явилась. Про час, місце та мету розгляду справи була повідомлена належним чином. Причини неявки суду не відомі.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав:

Згідно довіреності від 03.02.2016 року, ОСОБА_2 уповноважує ОСОБА_3 розпоряджатися належним їй на підставі свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2, виданого Сімферопольським ВРЕР при УДАІ ГУ МВС України в АРК 13.02.2012 року, рік випуску 2007, реєстраційний № НОМЕР_1, автомобілем марки ВАЗ модель 217030, тип легковий седан, шасі (кузов, рама) НОМЕР_3, зареєстрованого Сімферопольським ВРЕР при УДАІ ГУ МВС України в АРК 13.02.2012 року.

Згідно повідомлення від 26.06.2013 року від заступника начальника управління ДАІ Головного управління, у зв'язку з припиненням ВДВС Бахчисарайського РУЮ АР Крим розшуку транспорту боржника - ОСОБА_2, розшук автомобіля ВАЗ - 217030, номерний знак № НОМЕР_1, червоного кольору, 2007 р/в, номер кузову НОМЕР_3 та причепу припинено, у зв'язку з постановою державного виконавця ВДВС Бахчисарайського РУЮ Кулибаба Е.А. від 24.07.2012 року ВП № 4186639, вих. № 03/21/5390 від 24.07.2013; УДАІ вх. № 5876 від 25.06.2013).

Згідно розписки від 03.02.2016 року - ОСОБА_1 купив вищевказаний автомобіль у ОСОБА_2, отримав автомобіль, ключі та документи, а ОСОБА_5 отримала гроші в розмірі 20000 гривень, автомобіль та документи передала.

Згідно до постанови про зняття арешту з майна від 24.07.2012 року арешт з майна, належного ОСОБА_2, який був накладений постановою Бахчисарайського РУЮ від 05.06.2012 -скасовано.

Відповідно до витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 13.02.2016 року, у боржника ОСОБА_2 існує обтяження у вигляді автомобіля легкового, ВАЗ 217030, № НОМЕР_1, на підставі постанови про арешт майна боржника та заборону його відчуження, б/н, від 05.06.2012 року, ВДВС Бахчисарайського РУЮ.

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 1, 2ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ч. 1ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Положенням ст. 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження арешт, накладений на майно боржника знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення.

Згідно з ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно на яке накладено арешт належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Відповідно до статті 41 Конституції України та пункту 2 частини першої статті 3, статті 321 ЦК ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом.

В силу положень ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та може вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, проте при здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник не може завдавати шкоди правам, свободам інших осіб, інтересам суспільства і зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Відповідно до п.1,2 ст.60 ЗУ « Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Обраний позивачем спосіб захисту права власності на автомобіль є ефективним в розумінні ст. 13 Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

У відповідності до вимог ст. 16 ЦК України, захист права позивача необхідно вчинити шляхом припинення дії, яка порушує право та відновлення становища, яке існувало до порушення, тобто звільнити майно з-під арешту.

Відповідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 серпня 1976 року № 6 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються як на праві власності на описане майно, так і на праві володіння ним і відповідачами в справі суд притягує боржника, особу, в інтересах якої накладено арешт на майно.

Відповідно до ст..207 ЦК України - У письмовій формі належить вчиняти: правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу. В даному випадку сторонами укладено угоду купівлі продажу , що підтверджується письмовим договором, відповідно до якого ОСОБА_1 купив у ОСОБА_2. автомобіль за 20 000 грн, отримав документи, автомобіль, а ОСОБА_2 отримала кошти 03.02.2016 року. Нотаріального посвідчення така угода не потребує.

На підставі ст..9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» - Державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

На даний час у зв*язку з окупацією АР Крим державні органи влади України на території окупованого Криму не діють, відповідно не існує управлінь юстиції та не можливо звернутись до відповідного управління юстиції , ДАЇ для внесення відомостей про зняття арешту, розшуку. сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту.

Оцінюючи усі докази, які були досліджені судом у судовому засіданні у їх сукупності, суд виходить з того, що позивач на законних підставах набув право власності на автомобіль ВАЗ, модель 217030, рік випуску: 2007, тип легковий седан № кузова/шасі: НОМЕР_3 , реєстраційний номер: НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_2, проте реалізувати свої права власника не може у зв'язку з тим, що накладений державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Бахчисарайського районного управління юстиції арешт, боржником за якими є попередній власник вказаного автомобіля ОСОБА_2, - не був знятий, тобто у зв'язку з тим, що не була виконана постанова від 24.07.2012 року, відповідно до якої вищевказаний арешт був скасований , отже позовні вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 213, 215, 224, 226 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа відділ державної виконавчої служби Генічеського районного управління юстиції, про визнання права власності на автомобіль - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на автомобіль марки ВАЗ модель 217030, 2007 року випуску, номер шасі (кузов,рама) НОМЕР_3, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, який зареєстрований на ім'я ОСОБА_2.

Постанову відділу державної виконавчої служби Бахчисарайського районного управління юстиції про арешт майна боржника та заборону його відчуження від 05.06.2012 року, якою накладено арешт на майно ОСОБА_2 - скасувати.

Зобов'язати відділ державної виконавчої служби Генічеського районного управління юстиції зняти арешт рухомого майна, який накладений на підставі постанови від 05.06.2012 року відділу державної виконавчої служби Бахчисарайського районного управління юстиції.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Херсонської області шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду до Генічеського районного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Генічеського районного суду О. П. Крапівіна