АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 346/6820/14-цГоловуючий у 1-й інстанції Зушман Г.І.
Провадження № 22-ц/789/1043/16 Доповідач - Бершадська Г.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 серпня 2016 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Бершадської Г.В.

суддів - Гірський Б. О., Ткач О. І.,

при секретарі - Бріль В.Л.

з участю представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" на ухвалу Борщівського районного суду від 5 липня 2016 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" до ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення кредитної заборгованості за рахунок предмету застави,

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2014 року ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" звернулося в Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області із вказаним позовом, посилаючись на те, що 26.07.2007 року між АТ "Банк "Фінанси та Кредит" в особі філії Івано-Франківське РУ АТ "Банк "Фінанси та Кредит", правонаступником якого є ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" і ОСОБА_3 було укладено кредитний договір №153/07-МК, відповідно до умов якого позивач надав останній кредит у розмірі 23600 доларів США на споживчі цілі, з остаточним терміном повернення до 25.07.2012 року під 16% річних. Крім цього 26.07.2007 року між банком та ОСОБА_4 було укладено договір застави транспортного засобу, відповідно до умов якого останній, в якості забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, передав у заставу автомобіль марки MERSEDES-BENZ 311, 2002 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1. У звязку з неналежним виконанням позичальником зобовязань за кредитним договором утворилася заборгованість, яка станом на 22.11.2014 року складає 1996865,50 грн. В ході претензійної роботи банку стало відомо, що ОСОБА_4 відчужив вказаний автомобіль третім особам, в результаті чого власником автомобіля з 06.06.2014 року є ОСОБА_5, тому банк просив в рахунок погашення заборгованості у розмірі 1996865,50 грн. за кредитним договором №153/07-МК від 26.07.2007 року звернути стягнення на предмет застави за договором застави від 26.07.2007 року.

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 02.03.2015 року задоволено клопотання банку та замінено неналежного відповідача належним, а саме відповідача з ОСОБА_5 на відповідача ОСОБА_6, оскільки під час розгляду справи було встановлено, що автомобіль MERSEDES-BENZ 311, 2002 року випуску, відповідачем по справі ОСОБА_5 відчужено ОСОБА_6, новий реєстраційний номер НОМЕР_2. Цивільну справу за позовом ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" до ОСОБА_6 про стягнення кредитної заборгованості за рахунок предмету застави направлено за підсудністю в Борщівський районний суд Тернопільської області.

Рішенням Борщівського районного суду Тернопільської області від 18.05.2015 року у задоволенні позову ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Тернопільської області від 08.07.2015 року рішення Борщівського районного суду Тернопільської області від 18.05. 2015 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 16.12. 2015 року рішення Борщівського районного суду Тернопільської області від 18.05.2015 року та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 08.07.2015 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Борщівського районного суду від 5 липня 2016 року позовну заяву публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" залишено без розгляду.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить її скасувати та направити справу до Борщівського районного суду для продовження розгляду, посилаючись на порушення судом вимог процесуального законодавства.

Заслухавши пояснення учасників процесу та вивчивши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що про розгляд справи 17 червня 2016 року та 5 липня 2016 року позивач був повідомлений належним чином, проте повторно не з'явився в судове засідання та не надіслав суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.207 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не зявився в судове засідання без поважних причин або повторно не повідомив про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Статтею 169 ЦПК України визначено наслідки неявки в судове засідання особи, яка бере участь у справі.

Отже, правом на залишення заяви без розгляду суд наділений у разі повторної неявки належним чином повідомленого позивача, яка у такому разі визначається як друга поспіль неявка при ненадходженні від нього заяви про розгляд справи за його відсутності.

З матеріалів справи вбачається, що судовий розгляд справи було призначено 3 червня 2016 року, однак оголошено перерву до 17 червня 2016 року за клопотанням представника позивача надати можливість уточнити позовні вимоги (а.с. 248).

В судове засідання 17 червня 2016 року представник позивача не зявився, не повідомивши суд про причини неявки і судовий розгляд справи було відкладено на 5 липня 2016 року, хоча згідно письмової розписки представника позивача від 03.06.2016 року він був повідомлений про розгляд справи (а.с.249)

Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 295) та відомостей із офіційного сайту Українського державного підприємства поштового звязку Укрпошта, позивач та його представник були належно повідомлені про час і місце розгляду справи 29.06.2016 року.

Враховуючи наведене, положення п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, а також відсутність заяви позивача про розгляд справи за його відсутності, суд підставно залишив позовну заяву без розгляду.

Крім цього, залишення позову без розгляду не позбавляє позивача права звернутися повторно з аналогічним позовом.

Таким чином, ухвала суду є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 315, 317 ЦПК України,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" відхилити.

Ухвалу Борщівського районного суду від 5 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_7