_________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/520/974/16
УХВАЛА

25.04.2016 року

Київський районний суд міста Одеси у складі головуючого судді Бескровного Я.В., секретарі Цапенко О.П., розглянувши у місті Одеса в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 третя особа Державна реєстраційна служба Одеського міського управління юстиції, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася до суду з даним позовом 7.09.2015р.

Згідно ч.5 ст.74 ЦПК України судова повістка разом з розпискою надсилається поштою рекомендованим листом з повідомленням на адресу, зазначену стороною або іншою особою, що бере участь у справі.

Згідно ч.1 ст.77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження у справі. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судову адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Суд пять (а.с.25,30,35,43,55) разів належним чином поштою рекомендованим листом з повідомленням, сповіщав позивача ОСОБА_2 про час та місце судового розгляду справи.

З урахуванням належного повідомлення позивача про судове засідання і її неявки, відповідно до п.3 ч.1 ст.169 ЦПК України розгляд справи неодноразово відкладався.

25.04.2016 року в судове засіданні позивач не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином поштою рекомендованим листом з повідомленням, який позивачеві було доставлено але не отримано у звязку з «закінченням терміну зберігання», заяв про поважність причин неявки в суд позивач не надав.

Слід також зазначити, що на залишений номер телефону у позовній заяві, позивач не відповідав (а.с.49).

Згідно ч. 1, 2 ст. 157 ЦПК України, суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду справи, суд ухвалою може подовжити розгляд справи, але не більш як на п'ятнадцять днів.

Верховний Суд України у своєму листі № 1-5/45 від 25.01.2006р. «Щодо перевищення розумних строків розгляду справи» висловив точку зору, що у цивільних справах перебіг строку судового розгляду розпочинається з моменту подання позову і закінчується винесенням остаточного рішення у справі.

У своїй прецедентній практиці Європейський суд з прав людини виходить із того, що розумність тривалості судового провадження необхідно оцінювати у світлі обставин конкретної справи та враховуючи критерії, вироблені Судом: складність справи, поведінку заявника та значущість для заявника питання, яке знаходиться на розгляді суду, або особливе становище сторони у процесі.

Так, у справі Юніон Аліментаріа ОСОБА_3 проти Іспанії Суд зазначив, що заявник зобовязаний лише демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що мають безпосереднє відношення до нього, утримуватися від використання прийомів по зволіканню справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Строк судового розгляду може бути подовжений, але не більш як на один місяць (ч. 2 ст. 157 ЦПК України). При цьому ініціаторами такого подовження, враховуючи зміст ч. 1 ст. 34, ч. 1 ст. 44, ч. 1 ст. 46,ч. 2 ст.157 ЦПК, можуть бути сторони, треті особи, які заявляють самостійні вимоги на предмет спору, представники сторін та третіх осіб.

Як вбачається з матеріалів справи, 7.09.2015 року позов надійшов до Київського районного суду м.Одеси і 16.09.2015р. було відкрито провадження по даній справі.

Встановлений законодавством двомісячний термін сплинув, сторони не виявили ініціативи щодо його подовження.

Згідно ч.2 ст.77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки в судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин.

Згідно ч.3 ст.27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Згідно ч.3 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання позивача, повідомленого належним чином, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає заяву без розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач жодного разу не прибув на призначені судові засідання, всупереч нормам ст.77 ЦПК України не повідомляв про поважність причин неявки в суд, тому суд приходить до висновку, що позивач не з'явився в суд повторно без поважних причин.

Згідно ч.2 ст.11 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Судом було вжито всіх можливих заходів з метою забезпечення участі позивача в розгляді справи і надання йому можливості підтримати свої позовні вимоги і довести ті обставини, на які він посилається, як на підставу своїх вимог, проте позивач цим не скористався. Аналіз судом вищевикладених обставин, а насамперед процесуальної поведінки позивача та значущісті для нього питання, що розглядається судом, складності справи та строків, протягом яких справа знаходиться у провадженні суду, дають підстави вважати, що позивач втратив інтерес до позову, а тому згідно норми п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України позов слід залишити без розгляду, оскільки позивач втратив процесуальний інтерес до розгляду і вирішення поданого до суду позову і не бажає підтримувати заявлені позовні вимоги.

Практика Європейського Суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини й основних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця Конвенції має право встановлювати правила судової процедури, в тому числі і процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

На виконання вимог, передбачених ч.4 ст.10 ЦПК України, суд роз'яснює позивачеві положення ч.2 ст.207 ЦПК України, згідно з якою особа, заяву якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Таким чином, позивач має право звертатися до відповідного суду з позовом повторно, тобто право позивача на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів ніким і нічим не обмежений і залишення позову без розгляду відповідно до ст.207 ЦПК України не є порушенням права на справедливий захист і не може вважатися обмеженням права на звернення до суду.

Керуючись ст.ст. 169, 207, 209, 210 ЦПК України, Закону України «Про здійснення правосуддя і кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції», суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 третя особа Державна реєстраційна служба Одеського міського управління юстиції, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Бескровний Я. В.