ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1 ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/2195/16-ц
Провадження № 2/210/1037/16
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"17" серпня 2016 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Костенко В.В.

при секретарі Севанян М.Б. .,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Дзержинської районної у м. Кривому Розі Ради , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, Виконавчого комітету Дзержинської районної у місті ради про визнання права власності на 1/6 частину квартири, суд

ВСТАНОВИВ:

Позивач за первісним позовом ОСОБА_2 та позивач за зустрічним позовом ОСОБА_3, звернулись до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування за законом на 1/6 частину квартири кожен, та просила визнати за ОСОБА_2 та ОСОБА_3, право власності на 1/6 частину квартири за адресою : АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_4 , померлого 13 серпня 2015, якому належала 2/3 частини двохкімнатної квартири на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від виданого Третьою Криворізькою державною нотаріальною конторою 05 травня 2004 року № 1-1889 та на підставі Свідоцтва про право власності на житло виданого Виконавчим комітетом Криворізької міської ради 10 листопада 1994 року , що є предметом позову.

Позивач за первісним позовом ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився , про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, через канцелярію суду від представника позивача за первісним позовом ОСОБА_5 надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують, проти зустрічного позову не заперечують просить позов задовольнити на підставі наявних у справі доказів.

Представник відповідача Виконавчий комітет Дзержинської районної у місті ОСОБА_1 ради, в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи відповідач повідомлений належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями про вручення викликів до суду, процесуальним правом подати письмові пояснення (заперечення) відповідач не скористався.

Відповідач за первісним позовом , позивач за зустрічним ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася , про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, через канцелярію суду від представника позивача за зустрічним позовом ОСОБА_6 надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують , проти первісного позову не заперечують просить позов задовольнити на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Судом встановлено, що ОСОБА_4 помер 13 серпня 2015 року , що підтверджується Свідоцтвом про смерть, яке видане Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області 13 серпня 2015 року (актовий запис №716). (а.с.35)

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина до складу якої, входить 2/3 частина квартири , яка розташована за адресою АДРЕСА_2, яка належала на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 05 травня 2004 року, посвідченого державним нотаріусом Третьої Криворізькою державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за №1-1889 (а.с.30)

Відповідно до ст.1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом та за законом.

Таким чином, внаслідок відкриття спадщини у спадкоємців за законом або за заповітом виникає право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини.

20 лютого 2016 року ОСОБА_2 , як спадкоємець першої черги за законом, звернувся до приватного нотаріуса Криворізького нотаріального округу ОСОБА_7 з заявою про прийняття спадкового майна, яке залишилося після смерті батька - ОСОБА_4 який помер 13 серпня 2015 року .

20 лютого 2016 року приватним нотаріусом Криворізького нотаріального округу ОСОБА_7 винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, на підставі якої відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/6 частку квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , яка належала спадкодавцю ОСОБА_4 , у зв'язку з відсутністю реєстрації права власності на ім'я померлого на нерухоме майно, в тому числі в Державному реєстрі речових прав та їх обтяжень.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Відповідно до положень частини першої, третьої та п'ятої статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Фактичний вступив управління або володіння будь-якою частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадкової маси.

Таким чином, внаслідок відкриття спадщини у спадкоємців за законом або за заповітом виникає право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини. Прийняття спадщини - це не обов'язок спадкоємців, а їх право.

Згідно положень статті 1297 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім'я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців.

Як передбачено п.4.18 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, витяг з Реєстру прав власності. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини.

Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначає, що речові права на нерухоме майно, їх обтяжень та правочини щодо нерухомого майна підлягають обов'язковій державній реєстрації в порядку, встановленому цим Законом.

Згідно ч. 2 ст. 331 Цивільного кодексу України якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, то воно виникає з моменту проведення такої реєстрації.

Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із угод.

Відповідно до положень частини першої статті 182 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються Законом (частина четверта статті 182 Цивільного кодексу України, стаття 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно положень п.1 ст. 5 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено, що у Державному реєстрі прав реєструються права на житлові будинки, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення.

Відповідно до п.п. 10 п. 27, п. 29 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень та Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 703 від 22 червня 2011 року, передбачено, що документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, є: укладений в установленому законом порядку договір, предметом якого є нерухоме майно, права щодо якого підлягають державній реєстрації, або речове право на нерухоме майно, чи його дублікат та технічний паспорт на такий об'єкт.

Згідно з статтею 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Позов про визнання права власності - це позадоговірна вимога власника майна про констатацію перед третіми особами факту приналежності позивачу права власності на спірне майно.

Підтвердження в суді права власності на майно здійснюється шляхом підтвердження фактів, що свідчать про володіння спірним майном на праві власності або іншого речового права.

Аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, судом встановлено, що за життя ОСОБА_4 набув права власності на 2/3 частину квартири за адресою : АДРЕСА_4, що підтверджується. Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 05 травня 2004 року, посвідченого державним нотаріусом Третьої Криворізької державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за №1-1889.

Однак, з вищеназваних 2/3 часток, 1/3 частка квартири, яка була отримана в порядку спадкування, не була зареєстрована в установленому законом порядку ОСОБА_4.

Таким чином, після смерті ОСОБА_4 право власності на 1/3 частину вищезазначеної квартири перейшло в порядку спадкування спадкоємцям першої черги за законом, а саме ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які у встановленому порядку заявила про намір прийняти спадкове майно, однак не отримала свідоцтво про право власності на спадкове майно, оскільки за життя спадкоємець не зареєстрував право власності на належну йому частину квартиру відповідно до норм діючого законодавства.

В той же час обставин, які б вказували, що спадкодавець ОСОБА_4 за життя набув або володів нерухомим майном, що входить до спадкової маси, неправомірно, або на вказане майно, окрім позивача та відповідача, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, судом не встановлено.

Відповідно до частини третьої ст.212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Дзержинської районної у м. Кривому Розі Ради , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, Виконавчого комітету Дзержинської районної у місті ради про визнання права власності на 1/6 частину квартири є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 182, 328, 331 392, 1216, 1217, 1218, 1268, 1270, 1297 ЦК України, ст. 67 Закону України «Про нотаріат», ст.ст. 4, 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5, ст.ст.1, 4, 10, 11, 15, 57, 60, 61, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Дзержинської районної у м. Кривому Розі Ради , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом задовольнити.

Зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2, Виконавчого комітету Дзержинської районної у місті ради про визнання права власності на 1/6 частину квартири задовольнити .

Визнати за ОСОБА_2, як спадкоємцем першої черги право власності в порядку спадкування за законом на 1/6 частину квартири житловою площею 32,6 кв.м, загальною площею 48,4 кв.м., розташованої на другому поверсі пятиповерхового житлового будинку в АДРЕСА_5, яка належала ОСОБА_4 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом виданого Третьою Криворізькою Державною нотаріальною конторою 05 травня 2004 року № 1- 1889, який помер 13 серпня 2015 року.

Визнати за ОСОБА_3, як спадкоємцем першої черги право власності в порядку спадкування за законом на 1/6 частину квартири житловою площею 32,6 кв.м, загальною площею 48,4 кв.м. розташованої на другому поверсі пятиповерхового житлового будинку в АДРЕСА_5, яка належала ОСОБА_4 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом виданого Третьою Криворізькою Державною нотаріальною конторою 05 травня 2004 року № 1- 1889, який помер 13 серпня 2015 року.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу, яка подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: В. В. Костенко