У х в а л а

іменем україни

30 березня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Маляренка А.В.,Дьоміної О.О.,Демяносова М.В.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про стягнення заборгованості із заробітної плати у виді надбавки за роботу в гірському населеному пункті з урахуванням індексації, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Міжгірського районного суду Закарпатської області від 29 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 03 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2014 року позивачі звернулися до суду з даним позовом, зазначивши на його обгрунтування, що ОСОБА_4 працює в Міжгірському відділенні Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») в смт Міжгір'ї Закарпатської області з 20 грудня 2007 року, а ОСОБА_5 працювала в тому ж відділенні з 01 листопада 2002 року по 14 листопада 2011 року і мають статус осіб, які проживають і працюють в гірському населеному пункті, що підтверджено посвідченнями. Відповідач не виконує вимоги Закону України «Про статус гірських населених пунктів в Україні» і постанови Кабінету Міністрів України від 11 серпня 1995 року № 648 «Про умови оплати праці осіб, які працюють у гірських районах» (далі - Постанова) щодо виплати їм надбавки в розмірі 25 % до посадових окладів.

ОСОБА_4 на основі довідки про доходи за період з 01 січня 2008 року по грудень 2013 року визначила, що відповідач не виплатив надбавку, яка становить 79 333 гривні 29 копійок з розрахунку 381 719 гривень 64 копійки заробітної плати та 10 693 гривні 26 копійок проіндексованої внаслідок інфляції невиплаченої суми відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» і постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення», а всього 90 054 гривні 61 копійку, які просила стягнути з відповідача на свою користь.

ОСОБА_5 на основі довідки про доходи за період з листопада 2002 року по жовтень 2010 року визначила, що відповідач не виплатив надбавку за роботу в гірському населеному пункті в сумі 23 572 гривні 87 копійок, яку просила стягнути з відповідача на свою користь з розрахунку 111 165 гривень 57 копійок заробітної плати, а також індексацію вказаної суми з 01 листопада 2002 року по теперішній час.

Рішенням Міжгірського районного суду Закарпатської області від 19 листопада 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 21 січня 2015 року, позов задоволено частково.

Ухвалено стягнути з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_4 заборгованість із заробітної плати у виді надбавки за роботу в гірському населеному пункті в сумі 16 033 гривні 75 копійок з відрахуванням від зазначеної суми обов'язкових податкових платежів і страхових соціальних внесків.

Стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_5 заборгованість із заробітної плати у виді надбавки за роботу в гірському населеному пункті в сумі 9 683 гривні 50 копійок з відрахуванням від зазначеної суми обов'язкових податкових платежів і страхових соціальних внесків.

У решті вимог відмовлено.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 квітня 2015 року вище вказані судові рішення в частині стягнення заборгованості із заробітної плати у виді надбавки за роботу в гірському населеному пункті скасовано, справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

В іншій частині рішення Міжгірського районного суду Закарпатської області від 19 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 21 січня 2015 року, залишено без змін.

Рішенням Міжгірського районного суду Закарпатської області від 29 вересня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 03 грудня 2015 року, відмовлено у задоволенні позову.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судами норм процесуального права та не правильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. 212 ЦПК України, а також, врахувавши обставини справи та правову позицію викладену в постанові Верховного Суду України від 06 лютого 2013 року у справі № 6-151цс12, дійшов обґрунтованого висновку, що оскільки відповідач не приєднався до галузевих (міжгалузевих), генеральних та регіональних угод та не укладав колективний договір з профспілковим комітетом, а тому не підлягає нарахуванню позивачам надбавка за роботу в гірському населеному пункті.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що не відповідає вимогам ст. 335 ЦПК України, оскільки суд касаційної інстанції позбавлений можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Міжгірського районного суду Закарпатської області від 29 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 03 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

А.В.Маляренко

О.О.Дьоміна

М.В.Демяносов