справа №482/434/16-ц
ЗАОЧНЕ
Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
Новоодеський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді Гажі О.П.,
секретаря судових засідань ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нова Одеса справу цивільного судочинства за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по кредитному договору, -
В С Т А Н О В И В :
Представник позивача 29.03.2016 року звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за комерційним кредитом.
В своєму позові, представник позивача зазначив, що 02.09.2008 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № NKXRRХ05500021, відповідно до якого, відповідачу було надано кредит у сумі 3394,23 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.
В судове засідання сторони не зявилися.
В матеріалах справи знаходиться заява представника позивача, в якій він повністю підтримує позовні вимоги банку, а також просить суд слухати справу у його відсутності, з можливістю розгляду справи в порядку заочного розгляду, у випадку неявки відповідача.
Відповідач в судове засідання повторно за викликом суду не зявилася, хоча належним чином повідомлялася про дату, час і місце розгляду справи, про що свідчить картка зворотного поштового повідомлення. Про причини своєї неявки відповідач суду не повідомила і від неї не надходило ніяких заяв про відкладення розгляду справи, чи про розгляд справи у її відсутність.
У відповідності до вимог ст.ст.74, 169 ЦПК України, відповідач являється належним чином повідомлений про судовий розгляд справи, її неявка в судове засідання визнана судом без поважних причин, а справа, згідно ст.ст.224-226 ЦПК України, розглянута у відсутність позивача і відповідача, за наявності у справі достатніх доказів про права та взаємовідносини сторін, в порядку заочного розгляду справи, враховуючи що позивач не заперечує проти такого порядку розгляду справи.
Дослідивши обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.
Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами по справі, 02.09.2008 року, було укладено кредитний договір № NKXRRХ05500021, відповідно до якого, відповідачу було надано кредит у сумі 3394,23 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.
Відповідно до умов договору, погашення заборгованості повинно було здійснюватися відповідачем щомісячними платежами, який складався із заборгованості за кредитом, за відсотками, за комісією та з інших витрат згідно Умов кредитування.
Рішенням Третейського суду при Асоціації «Дніпровський Банківський Союз» м. Дніпродзержинська від 28.04.2012 року, з відповідача, на користь банку, було стягнуто кредитну заборгованість в розмірі 22954,55 грн.

В своїх позовних вимогах, позивач, просить суд достягнути з відповідача різницю заборгованості за цим кредитним договором, у розмірі 38854,40 грн., яка ним була вирахувана від суми нарахованого боргу, станом на 22.02.2016 року, в розмірі 59482,55 грн. за мінусом стягнутої

рішенням Третейського суду при Асоціації «Дніпровський Банківський Союз» м. Дніпродзержинська від 28.04.2012 року суми боргу в розмірі 22954,55 грн., а також 500,00 грн. штрафу (фіксована частина) та 1826,40 грн. штрафу (процентна складова), а всього просить суд достягнути з відповідача 38854,40 грн.

Зважаючи на досліджені в судовому засіданні фактичні обставини та на те, що відповідач продовжує порушувати умови кредитного договору, односторонньо не виконує належним чином своїх зобовязань по цьому кредитному договору, внаслідок чого порушує вимоги ст.ст.526, 530, 1054 ЦК України, тому, у відповідності до умов цього кредитного договору, згідно до вимог ст.ст.610-612,1050ч.2 ЦК України, суд приходить до висновку, що відповідач повинен нести відповідальність за невиконання кредитних зобов'язань, але не в тому розмірі, який зазначено позивачем.

Цей висновок суду грунтується на наступному.

Так, суд зазначає, що згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання мають виконуватися відповідачем належним чином.

Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним цього грошового зобов'язання.

Як вбачається з досліджених в судовому засіданні обставин і матеріалів справи, вже існує рішення Третейського суду при Асоціації «Дніпровський Банківський Союз» м. Дніпродзержинська від 28.04.2012 року, яким було задоволено вимоги банку про стягнення з відповідача ОСОБА_2 заборгованості в розмірі 22954,55 грн. за невиконання зобов'язань по кредитному договору № NKXRRХ05500021 від 02.09.2008 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ст.. 51 Закону України «Про третейські суди», рішення третейського суду є остаточним і оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених цим законом.

Дане рішення третейського суду сторонами не оскаржене і не скасоване з підстав, передбачених Законом України «Про третейські суди».

Підсумовуючи викладене, суд зазначає, що боржницю ОСОБА_2 неможливо притягнути до подвійної відповідальності за одне й те ж саме порушення кредитного договору, і вдруге стягнути з неї заборгованість по кредиту, відсоткам, комісії, які вже були стягнуті судовим рішенням, поскільки нормою Основного закону, а саме, статтею 61 Конституції України, це заборонено.

Разом з тим, поскільки відповідач не виконує своїх зобов'язань по кредитному договору,то відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК України, це не позбавляє кредитора його права на стягнення з відповідача заборгованості по процентам і пені, що передбачено кредитним договором за несвоєчасну сплату кредитних платежів.

Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення ним зобов'язання.

Пунктом 1 ч.2 статті 258 ЦК України передбачено, що до правовідносин про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується спеціальна позовна давність строком в один рік.

Тобто, позивач повинен був нарахувати відповідачу заборгованість повідсоткам і пені в межах однорічного строку до часу звернення з позовом до суду.

Розрахунок нарахованої заборгованості по відсоткам банком в позові не зазначено і у позові таким вимог щодо стягнення заборгованості по відсоткам, банком не заявлялося, що позбавляє суд, у відповідності до вимог ст.. 11 ЦПК України, можливості самостійного нарахування і стягнення заборгованості по відсоткам.

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості за вищевказаним кредитним договором, станом на 22.02.2016 року, ОСОБА_2 була нарахована загальна заборгованість в розмірі 38854,40 грн. По заявленим позивачем вимогам.

Представник позивача в судове засідання з розгляду даної справи не зявився та не довів перед судом законність своїх вимог та правильність зробленого ним розрахунку, як загальної заборгованості по кредиту так і заборгованості по відсоткам і по пені.

Тому, з урахуванням цих обставин, приймаючи своє судове рішення про часткове задоволення заявленого позову, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача потрібно стягнути 4015,00 гривень пені в межах 1 року, як то передбачено ст.. 258 ЦК України, та як то випливає з розрахунку заборгованості, наданого банком, з якого вбачається, що з 22.02.2015 року по 22.02.2016 року, позивачем нарахована відповідачу пеня за несвоєчасність виконання зобовязання саме в межах цієї суми 4015,00 грн.

В іншій частині заявленого розміру позовних вимог, позивачу слід відмовити через їх недоведеність, та внаслідок наявного набравшого законної сили рішення третейського суду, яким з відповідача вже було стягнуто на користь банку заборгованість по кредиту в загальному розмірі 22954,55 гривень.

Згідно з вимогами ч.1 ст.88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, але не менше 1378,00 грн., тому з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати в розмірі 1378,00 гривень.

Керуючись ст.ст.10,11, 60, 179, 212-215,224-226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по кредитному договору - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою в ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ПАТ КБ «ПриватБанк», р/р 3111, МФО 305299, 4015,00 (чотири тисячі пятнадцять гривень) пені за несвоєчасність виконання зобов'язань по кредитному договору № NKXRRХ05500021 від 02.09.2008 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 1378,00 гривень судового збору.

В іншій частині розміру заявлених позовних вимог, позивачу відмовити.

Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача протягом десяти днів з моменту отримання рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через Новоодеський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги, яка подається протягом 10 днів дня проголошення рішення.

Головуючий: