УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 вересня 2016 року Іллічівський районний суд м.Маріуполя в складі:

головуючого судді Литвиненко Н. В ., при секретарі Скудар С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Маріуполі заяву Публічного акціонерного товариства «Азовмаш» про скасування судового наказу про стягнення заборгованості з виплати заробітної плати,-

В С Т А Н О В И В:

04.08.2016 року Іллічівським районним судом м.Маріуполя за заявою ОСОБА_1 було видано судовий наказ № 264/4421/16-ц про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Азовмаш» на його користь заборгованості по заробітній платі за період з 01.12.2016 року по 06.04.2016 року у сумі 23561,87 грн. та судового збору на користь держави в розмірі 275,60 грн.

26 серпня 2016 року представник ПАТ «Азовмаш» звернувся до суду із заявою про скасування судового наказу, посилаючись на те, що у заяві про видачу судового наказу будь-яке обґрунтування заявленої вимоги щодо стягнення з ПАТ «Азовмаш» заборгованості по заробітній платі у розмірі 23561,87 грн. відсутнє. Також вказав, що заявник при зверненні з судовим наказом зобовязаний був сплатити судовий збір.

Представник заявника та заінтересована особа у судове засідання не зявилися з невідомих суду причин. Про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Частиною 6 ст. 105-1 ЦПК України визначено, що неявка осіб, належним чином повідомлених про час і місце розгляду заяви про скасування судового наказу, не перешкоджає розгляду такої заяви.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява представника ПАТ «Азовмаш» не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п.1. ч.1 ст. 96 ЦПК України судовий наказ може бути видано, у разі якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати.

Відповідно до п.3 ч.2 ст. 98 ЦПК України у заяві про видачу судового наказу зокрема має бути зазначено вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються.

Викладене також узгоджується із позицією Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», яка закріплена у п.12 постанови № 14 від 23 грудня 2011 року, з якої вбачається, що якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати (пункт 1 частини першої статті 96 ЦПК), судовий наказ може бути видано не лише на суму заборгованості із заробітної плати, а й на суму компенсації за порушення строків її виплати, оскільки вона входить до структури заробітної плати (Закон України від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР «Про оплату праці», Закон України від 19 жовтня 2000 року № 2050-III «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати»). До заяви має бути додано докази перебування заявника у трудових відносинах із боржником, а підтвердженням суми, яка стягується, може бути будь-який належно оформлений документ, що вказує на розмір нарахованої заробітної плати та компенсації за порушення строків її виплати, зокрема, довідка бухгалтерії боржника, розрахунковий лист чи копія платіжної відомості тощо.

Так, на підтвердження наявності заборгованості у ПАТ «Азовмаш» з виплати заробітної плати, ОСОБА_1 було надано до суду копію розрахункового листу, із якого вбачається, що розмір заборгованості з виплати заробітної плати за період з 01.12.2016 року по 06.04.2016 року становить 23561,87 грн.

Дослідивши вказаний розрахунковий лист, у суду не виникло сумнівів з приводу зрозумілості та походження даного документу, і суд розцінює цей документ як належний і достатній доказ існуючої на той час заборгованості з виплати заробітної плати у ПАТ «Азовмаш» перед ОСОБА_1 у розмірі 23561,87грн.

Інших обставин або доказів, які б свідчили про повну або часткову необґрунтованість вимог позивача та існування заборгованості в меншому розмірі ніж було заявлено, представником ПАТ «Азовмаш» суду не надано.

Стосовно посилань представника ПАТ «Азовмаш» щодо надання до заяви про видачу судового наказу документу, що підтверджує сплату судового збору, суд приходить до наступного.

Регулювання судових витрат належить до розділу І «Загальні положення» ЦПК України, а тому поширюється на всі категорії цивільних справ, у тому числі на наказне провадження.

Статтею 79 ЦПК України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з п.1 ч.1 ст.5 Закону України Про судовий збір від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Отже, заявник при зверненні з заявою про видачу судового наказу був звільнений від сплати судового збору, оскільки його вимоги стосуються стягнення заробітної плати.

Згідно ч. 8-9 ст.105-1 ЦПК України за результатами розгляду заяви про скасування судового наказу суд має право: 1) залишити заяву про скасування судового наказу без задоволення; 2) скасувати судовий наказ та роз'яснити, що заявлені стягувачем вимоги можуть бути розглянуті у позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо пред'явлення позову; 3) змінити судовий наказ. Про залишення заяви про скасування судового наказу без задоволення та про скасування судового наказу суд постановляє ухвалу, а в разі зміни судового наказу видає судовий наказ.

Таким чином, суд приходить до висновку, що судовий наказ винесено законно та обґрунтовано, а тому заяву представника ПАТ «Азовмаш» про скасування судового наказу слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 105-1, 293 ЦПК України, постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» №14 від 23 грудня 2011 року, -

У Х В А Л И В :

Заяву Публічного акціонерного товариства «Азовмаш» про скасування судового наказу № 264/4421/16-ц про стягнення заборгованості з виплати заробітної плати на користь ОСОБА_1 залишити без задоволення.

На ухвалу може бути подана апеляція до апеляційного суду Донецької області через Іллічівський районний суд м. Маріуполя протягом пяти днів з дня проголошення ухвали. У разі, якщо ухвалу постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга може бути подана протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_2