У Х В А Л А

27 травня 2016 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Парінова І.К., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на апеляційного суду Закарпатської області від 27 квітня 2016 року у справі за заявою ОСОБА_2 про перегляд рішення апеляційного суду Закарпатської області від 10 липня 2014 року за нововиявленими обставинами по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Парамонов Олександр Вікторович, приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Дудись Василь Никонович, про визнання недійсними довіреностей,

в с т а н о в и в:

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24 грудня 2013 року позов задоволено. Визнано недійсною з дня її вчинення довіреність від 11 вересня 2007 року посвідчену приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу ПарамоновимО.В. і зареєстровану ним в реєстрі за № 5839, якою ОСОБА_6 уповноважив представляти його інтереси ОСОБА_3 Визнано недійсною з дня її вчинення довіреність від 08 жовтня 2007 року посвідчену приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Дудись В.Н. і зареєстровану ним в реєстрі за № 4491, якою ОСОБА_3 уповноважив ОСОБА_2 представляти інтереси ОСОБА_6

Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 10 липня 2014 року рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24 грудня 2013 року скасовано й ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04 грудня 2014 року рішення апеляційного суду Закарпатської області від 10 липня 2014 року залишено без змін.

У березні 2016 року ОСОБА_2, звернулася до апеляційного суду Закарпатської області із заявою про перегляд рішення апеляційного суду Закарпатської області від 10 липня 2014 року у зв'язку з нововиявленими обставинами, посилаючись на те, що відмовляючи у задоволенні позову апеляційний суд посилався на відсутність фактичних даних про психічний стан ОСОБА_6 саме на день видачі ним довіреностей. Натомість, після ухвалення апеляційним судом вказаного рішення, в іншій цивільній справі призначалася посмертна амбулаторна судово-психіатрична експертиза відносно ОСОБА_6 згідно з висновком такої експертизи від 21 січня 2016 року № 12 ОСОБА_7 станом на 11 вересня 2007 року не міг розуміти значення своїх дій та керувати ними. Посилаючись на вказане, заявник просив переглянути рішення апеляційного суду Закарпатської області від 10 липня 2014 року у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 27 квітня 2016 року заяву ОСОБА_2 про перегляд рішення апеляційного суду Закарпатської області від 10 липня 2014 року у зв'язку з нововиявленими обставинами відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанцій й передати справу на новий апеляційний розгляд, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина 1 статті 335 ЦПК України).

Встановлено, що оскаржувані ухвалипостановлені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують.

Згідно з п. З ч. 2 ст. 361 ЦПК України підставами для перегляду рішення,ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду.

У п. п. з, 6 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» роз'яснено, що нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до ново виявлених обставин (ч. 2 ст. 361 ЦПК України). Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених п. п. 1, 2 ч. 2 ст. 361 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Так, відмовляючи у задоволенні заяви про перегляд рішення суду апеляційної інстанції у зв'язку із нововиявленими обставинами, суд апеляційної інстанції, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), обґрунтовано виходив із того, що обставини на які посилається заявник не є нововиявленими, оскільки вони могли бути відомі під час розгляду даної справи у зв'язку з тим, що позов було заявлено саме з підстав коли фізичну особу не визнано недієздатною, однак у момент вчинення правочину особа перебувала в такому стані, коли не могла усвідомлювати значення своїх дій та (або) не могла керувати ними.

Судом апеляційної інстанції зроблено правильний висновок про те, що висновок посмертної амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 21 січня 2016 року № 12 не може бути підставою для перегляду рішення за правилами глави 4 розділу V ЦПК України.

Згідно з пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Доводи касаційної скарги і зміст оскаржуваної ухвали не дає підстав для висновку про те, що судом допущено порушення або неправильне застосування норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, та зазначені доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за заявою ОСОБА_2 про перегляд рішення апеляційного суду Закарпатської області від 10 липня 2014 року за нововиявленими обставинами по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Парамонов Олександр Вікторович, приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Дудись Василь Никонович, про визнання недійсними довіреностей, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на апеляційного суду Закарпатської області від 27 квітня 2016 року.

Копію цієї ухвали та додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ І.К.Парінова