№ 201/2227/16 - ц
провадження 2/201/1287/2016
УХВАЛА

15 березня 2016 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

в складі: головуючого

судді Антонюка О.А.

при секретарі Мороз Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську клопотання про закриття провадження в справі по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інгосстрах» про стягнення вихідної допомоги,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 17 лютого 2016 року звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 «Страхова компанія «Інгосстрах» про стягнення вихідної допомоги. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 лютого 2016 року провадження по цій справі було відкрито та призначено дату судового засідання.

В судове засідання від представника відповідача надійшло клопотання про закриття провадження по справі за цим позовом через неможливість її розгляду, оскільки є таке, що набрало законної сили, рішення суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих же підстав, тому суд повинен справу закрити провадженням.

Зясувавши думку сторін та учасників судового засідання, перевіривши матеріали справи та клопотання представника вказаного відповідача, суд вважає можливим в задоволенні клопотання відмовити, виходячи з наступного.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі у звязку з відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Судом встановлено, що позовні вимоги заявлені в рамках ЦПК України, де передбачено право позивача на звернення до суду за захистом (ст. 3 ЦПК України), позивач звернувся до суду з позовом про захист своїх прав саме на підставі рішення апеляційного суду, раніше винесене рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 14 січня 2016 року дійсно було і було воно дійсно по спору між тими самими сторонами і про той же предмет спору (в тому числі і вихідну допомогу), але воно було постановлене по спору з інших підстав і за інший період часу виникнення заборгованості, там були інші нарахування і суми цієї допомоги, заявлені зараз вимоги саме і витікають з цього рішення апеляційного суду і вони ще не розглядалися; заявлені позовні вимоги мають посилання і на інший розрахунок заборгованості, стосуються прав сторін та права цивільного, спір про це ще не розглядався, справа по суті не слухалася, матеріали не досліджувалися.

Стаття 15 ЦК України передбачає право на захист цивільних прав та інтересів, а стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

З урахуванням вказаних обставин суд вважає, що справа на даний час підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, прийнята до провадження правомірно, ухвала про відкриття провадження і прийняття позову до розгляду в передбаченому законом порядку не оскаржена і має законну силу, клопотання не обґрунтоване і не основане на законі, а тому в його задоволенні слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 168, 205, 208-210, 293 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання представника відповідача про закриття провадження в справі з підстав наявності того, що набрало законної сили рішення суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих же підстав відмовити.

Оскарження ухвали ст. 293 ЦПК України не передбачено.

Суддя -