Справа № 500/8499/14-ц
Провадження № 2/500/879/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2016 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючий - суддя Швець В.М.,

при секретарі Борчану О.М.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

відповідачки ОСОБА_2, її представника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті ОСОБА_1 цивільну справу за позовом комунального підприємства «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Комунальне підприємство «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» (далі ІТКЕ) звернулося до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за послуги з централізованого опалення в сумі 12839грн. 20коп. та за обслуговування тепломереж в сумі 356грн. 25коп. В судовому засіданні представник позивача підтримала вимоги, дала пояснення, що відповідачка проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1 та своєчасно не оплачує послуги з теплопостачання та обслуговування теплових мереж.

Відповідачка та її представник у судовому засіданні позов не визнали, пояснили, що відповідачка є власниками квартири АДРЕСА_1 та в липні 2009 року звернулася до фахівців та відключилася від мережі централізованого опалення, на той час заборгованості не мала. Тому відповідачка вважає, що послуг ніяких від позивача не отримувала, а тому й нічого не повинна сплачувати. Крім того, просила застосувати строк позовної давнини, бо позивач звернувся до суду в грудгі 2014 року, а заборгованість розрахував починаючи з липня 2009 року.

У відповідності зі ст.11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів.

Перевіривши матеріали справи, вислухавши осіб, що беруть участь у справі, суд вважає позов частково обґрунтованим і таким, що має бути задоволеним частково.

В судовому засіданні встановлено, що відповідачка проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до ст.64 ЖК України наймач та члени його родини повинні оплачувати отримані комунальні послуги. Відповідно до ст.19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Щодо заперечень відповідачки проти позовних вимог через відключення від мережі опалення, то суд не бере їх до уваги, виходячи з наступного.

Відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

У відповідності до пункту 25 Правил самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Відповідно до пунктів 25, 26, 30 пункту 3 Правил № 630 відключення споживача від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

Рішення про відключення будинку від системи централізованого опалення з улаштуванням індивідуального опалення повинно бути підтримане всіма власниками (уповноваженими особами власників) приміщень у житловому будинку (п. 2.1 Наказу Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06.11.2007 року № 169 «Про затвердження Змін до Наказу Мінбуду України від 22.11.2005 року № 4 ).

При цьому обов'язково враховуються технічні можливості існуючих мереж газопостачання, водопостачання та електропостачання даного населеного пункту або окремого мікрорайону щодо забезпечення живлення запропонованої власником (власниками) системи теплопостачання (п. 2.2 Наказу Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06.11.2007 року № 169 «Про затвердження Змін до наказу Мінбуду України від 22.11.2005 року № 4 ).

Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення.

Порядком відключення окремих приміщень житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затверджених наказом Міністерство будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4 установлено, що таке відключення відбувається на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади.

Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06 листопада 2007 року № 169 було внесено зміни, які унеможливлюють відключення від мереж центрального опалення та гарячого водопостачання окремих квартир у багатоквартирному будинку і дозволяють таке відключення лише будинку в цілому.

Матеріали справи не містять доказів, зокрема копії відповідної проектної документації, які б засвідчували факт відключення квартири від мереж центрального теплопостачання та ненадання йому послуг з постачання тепла.

Крім того, відповідно до статті 1 Закону України «По теплопостачання» місцева (розподільча) теплова мережа - сукупність енергетичних установок, обладнання і трубопроводів, яка забезпечує транспортування теплоносія від джерела теплової енергії, центрального теплового пункту або магістральної теплової мережі до теплового вводу споживача.

Згідно пункту 22 Правил № 630 точками розподілу у багатоквартирному будинку, в яких здійснюється передача послуги централізованого опалення від виконавця споживачеві є відгалуження від стояків у межах квартири.

Підведення централізованого опалення до стояка в межах квартири свідчить про виконання послуг позивачем. Таким чином КП «Ізмаїлтеплокомуненерго» виконало свої зобов'язання щодо надання послуг централізованого опалення, а відповідач зобов'язаний оплатити надані послуги. У разі наміру споживача припинити надання послуг з централізованого теплопостачання, останній не позбавлений можливості у передбачений законом спосіб провести відключення квартири від мереж теплопостачання. Отже, самовільне відключення від мереж централізованого опалення не є підставою для звільнення від оплати за послуги теплопостачання.

Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд України по аналогічній справі в постанові від 11 листопада 2015 року.

За таких обставин суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог та не відповідність заперечень відповідачки про ненадання послуг з опалення діючому законодавству. Щодо розміру заборгованості, то визначаючи її суд враховує, що відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Ст.257 ЦК України встановлює, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч.ч.1,3 ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Відповідно до матеріалів справи та норм ст.ст.260,261 ЦК України строк позовної давності за вимогами ІТКЕ почав відраховуватися в жовтні 2010 року, бо в жовтні 2013 року ІТКЕ звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу відносно заборгованості відповідачки, тобто позивачем пропущений строк давності за вимогами з липня 2009 року по жовтень 2010 року. Згідно розрахунку позивача, заборгованість відповідачки за винятком строку позовної давнини становить 10143грн. 02коп. за послуги з централізованого опалення та 311грн. 44коп. за обслуговування внутрішньо будинкових мереж, тому саме в цих розмірах вимоги підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про судові витрати, суд керується ст.88 ЦПК України.

Керуючись ст.64 ЖК України, ст.19 Закону України «Про теплопостачання», ст.ст.257,260,261,264 ЦК України, ст.ст.10,11,58-60,88,209,212,213,215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги комунального підприємства «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІН НОМЕР_1) на користь комунального підприємства «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» 10143грн. 02коп. заборгованості за послуги з централізованого опалення, 311грн. 44коп. заборгованості за обслуговування внутрішньо будинкових мереж, 243грн. 60коп. судових витрат, а разом 10698(десять тисяч шістсот девяносто вісім)грн. 06коп.

У задоволенні вимог комунального підприємства «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» в інший частині відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: ОСОБА_4