_________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/5468/15-ц
Провадження № 2/520/1235/16
УХВАЛА

03 червня 2016 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Прохорова П.А.,

при секретарі - Цвігун А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «МАРФІН БАНК» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Київського районного суду м. Одеси перебуває вказана цивільна справа про стягнення з відповідачів заборгованості у розмірі 127564,70 дол. США та 241626,20 грн. у солідарному порядку.

У судовому засіданні 03.06.2016 року представник позивача звернула увагу суду на долучену до матеріалів справи заяву про забезпечення позову, просила суд її розглянути та задовольнити, - накласти арешт на приналежні ОСОБА_2 земельні ділянки, що розташовані у м. Одесі по вул. Костанді, 14.

В обґрунтування заявлених вимог представник позивача посилалась на відсутність у відповідачів доходів та вказувала на її висновки про можливість виконання рішення суду у випадку задоволення позову лише за рахунок майна відповідачів.

Представник відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечував проти задоволення зазначеної заяви, вказував на її необґрунтованість та надуманий характер припущень щодо необхідності накладення арешту на майно відповідачів.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, та така неявка, відповідно до положень ч.1 ст. 153 ЦПК України, не перешкоджає розгляду вказаної заяви.

Вислухавши пояснення учасників засідання суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим кодексом, заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, а також інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Подана позивачем заява про застосування заходів забезпечення позову формально відповідає приписам та вимогам, встановленим ч.2 ст. 151 ЦПК України, та таким чином вона підлягає невідкладному розгляду.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п.4 розяснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до положень ст. 10, 11, 57-60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін та в межах і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при цьому сторони мають право обґрунтовувати належність конкретно доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень та зобовязані довести перед судом ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень.

Разом з тим з наданих до суду відомостей цивільної справи №520/5468/15-ц передбачених законом підстав для задоволення заяви про забезпечення позову не вбачається.

Так, на вирішенні суду перебуває спір про стягнення грошових коштів з позичальника та поручителів.

Позивач, звертаючись до суду з вимогами про забезпечення позову просила накласти арешт на нерухоме майно, що перебуває у власності поручителя ОСОБА_2 та не надає при цьому належних доказів приналежності такого майна відповідачу.

Недоведення такої обставини перед судом, відповідно до п.1 ч.1 ст. 152 ЦПК України унеможливлює забезпечення позову шляхом накладення арешту на таке майно.

Крім того суд зазначає, що пояснення позивача з приводу відсутності у відповідачів можливості виконати можливе рішення суду про задоволення позову у інший, від реалізації приналежного їм майна, спосіб жодним чином не підтверджується доданими до справи матеріалами та з такого вбачається лише припущеннями.

З такого суд критично оцінює надані позивачем пояснення щодо приналежності відповідачу майна, та зазначає про те, що встановити передбачені законом обставини, наявність яких є належними підставами для забезпечення позову у пропонований позивачем спосіб можливим не вбачається, а тому у задоволенні зазначеної заяви про забезпечення позову слід відмовити з підстав необґрунтованості та передчасності.

Разом з тим суд розяснює позивачу те, що відмова у застосуванні заходів забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з аналогічними вимогами за умови належного їх обґрунтування.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 57-60, 151 153, 208-210 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Прохоров П. А.