РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 285/240/16-ц

провадження у справі № 2/0285/478/16

23 серпня 2016 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді…….Літвин О.О.

за участю секретаря……Сарган О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2016 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просила розірвати шлюб, укладений між ними 29.07.2006року, від якого мають неповнолітніх синів: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

В обґрунтування позову зазначає, що перебування в шлюбі є неможливим, зважаючи на відсутність спільних інтересів та порозуміння, різні погляди на права і обовязки. Вважає, що поновлення подружніх відносин неможливе.

Сторони в судове засідання не прибули.

Позивач надала письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити.

Відповідач про час і місце розгляду справи був повідомлений в порядку, визначеному ст. 76 ЦПК України. 17.06.2016 року надіслав до суду письмову заяву, в якій просив справу не вирішувати у його відсутність. Враховуючи те, що відповідач не надав суду доказів поважності своєї неявки в судове засідання, та не направив свого представника, суд вважає за можливе ухвалити рішення на підставі наявних доказів у справі.

Дослідивши надані докази по справі, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 112 СК України, шлюб може бути розірвано, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання сторін і збереження сімї неможливе.

Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29.07.2006 року, від якого мають неповнолітніх синів: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, добровільність шлюбу одна з основних його засад. Різниця в поглядах на права та обовязки подружжя, відсутність взаєморозуміння призвели до поступового погіршення взаємовідносин і до фактичного припинення шлюбних стосунків між сторонами.

Перебуваючи у шлюбі, сторони не змогли створити міцної сімї, про що свідчить той факт, що вони не підтримують шлюбних відносин, та одна зі сторін не має наміру їх поновлювати.

Судом вживалися заходи для збереження сімї, проте пятимісячний строк для примирення подружжя позитивних результатів не дав.

До порозуміння сторони не прагнуть, у кожного сформувався свій погляд на життя та інтереси, а йти на поступки один одному подружжя не бажає. В письмовій заяві до суду позивач наполягала на розірванні шлюбу, вважаючи примирення і збереження їх сімї неможливим, проти чого відповідач, в свою чергу, не надав жодного заперечення та не прибув до суду.

Згідно ч. 3 ст. 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що сімя розпалася остаточно. Шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам сторін, що має суттєве значення для них та їх дітей, тому є підстави для розірвання шлюбу.

Згідно принципу 6 Декларації прав дитини, малолітня дитина не повинна, крім випадків, коли є виключні обставини, бути розлученою з матірю. Відтак, місцем проживання синів сторін суд визначає з матірю, оскільки спору про це у них не виникло.

Важливо зазначити, що визначення місцем проживання дитини місця проживання одного з батьків зовсім не означає, що другий з батьків позбавляється права брати участь у вихованні і житті дитини.

З відповідача також належить стягнути судовий збір, понесений позивачем при подачі позову.

Керуючись статтями 10, 11, 57-60, 88, 208, 209, 212-215 ЦПК України, статтями 104, 105, 109, 110, 112, 160 СК України, - суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, громадянами України, зареєстрований 29.07.2006 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції Житомирської області, актовий запис № 244, розірвати.

Визначити місцем проживання неповнолітніх синів: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2,з матірю ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 551 (пятсот пятдесят одну) грн. 20 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддя О.О.Літвин