Ярмолинецький районний суд Хмельницької області
Справа № 689/1580/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

22 серпня 2016 року смт. Ярмолинці

Ярмолинецький районний суд Хмельницької області у складі головуючого судді - Мазурчака В.М., народних засідателів Кушніра С.П., Шиманської Л.Л.,

за участю:

секретаря судового засідання Лебеденко О.М.,

прокурора Лежніна І.О.,

представника ХОПЛ №1 Степанова В.А.,

особи, стосовно якої подано заяву, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Ярмолинці цивільну справу за заявою головного лікаря Хмельницької обласної психіатричної лікарні № 1 про госпіталізацію до психіатричного закладу в примусовому порядку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1,

встановив:

До суду надійшла заява головного лікаря Хмельницької обласної психіатричної лікарні № 1 про госпіталізацію ОСОБА_2 до психіатричного закладу в примусовому порядку.

В судовому засіданні представник лікарні, підтримавши заяву, пояснив, що ОСОБА_2 страждає на важкий психічний розлад, у 2014 році лікувалась амбулаторно, з того часу стан хворої значно погіршився, хвора становить вербальну агресію до оточуючих. У хворої спостерігається маячні ідеї проти конкретних осіб. Зі слів очевидців хвора становить небезпеку для себе та оточуючих. Під час обстеження ОСОБА_2 згоди на госпіталізацію в психіатричний стаціонар не дала. 19.08.2016 р. хвора була оглянута комісією лікарів-психіатрів ХОПЛ № 1, яка підтвердила обґрунтованість рішення про необхідність госпіталізації хворої та лікування в умовах стаціонару.

ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечувала відносно своєї госпіталізації до психіатричного закладу, зазначила, що вона не становить небезпеки для себе та оточуючих, повідомила, що проживає із малолітнім сином, фізичного насильства до оточуючих не застосовувала та не має подібних намірів. Крім того, ОСОБА_2 суду повідомила, що у неї із матір'ю виникають конфлікти відносно квартири, дачі та виховання її сина.

Прокурор підтримав заяву, просить її задовольнити.

Дослідивши матеріали справи та подані докази, оцінивши їх належність, допустимість, як окремо так і взаємний їх зв'язок, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, суд приходить до висновку, що заява не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 18.08.2016 року ОСОБА_2 була доставлена в ХОПЛ№1 швидкою допомогою. Комісія лікарів-психіатрів, яка оглянула ОСОБА_2 19.08.2016 року, прийшла до висновку про необхідність її госпіталізації у психіатричний стаціонар, оскільки встановлено, що ОСОБА_2 страждає на маячний розлад, хвора неадекватна, агресивна до конкретних осіб, нібито побила сусідку. Зазначене захворювання є тяжким, внаслідок чого хвора становить небезпеку для себе та оточуючих.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні повідомила, що ОСОБА_4 попросила її побути свідком в суді. ОСОБА_2 була її невісткою. У них із ОСОБА_2 здебільшого виникають конфлікти відносно виховання малолітнього онука. ОСОБА_2 уваги своєму сину не приділяє, не лікує його. ОСОБА_2 агресивна, погрожувала їй, обзивала та шарпала за куртку. Чи застосовує ОСОБА_2 фізичне насильство до інших осіб свідок не знає.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_2 є її донькою, раніше уже лікувалась амбулаторно в психіатричній лікарні, проте ліки відмовлялась приймати. У них з дочкою виникають здебільшого конфлікти відносно виховання сина. Донька не пускає її до себе до дому, застосовує до неї фізичне насильство, поводить себе агресивно до неї та оточуючих. Просила госпіталізувати доньку, оскільки вважає, що їй потрібна медична допомога.

Відповідно до ст. 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Отже, виходячи із змісту вказаної статті, обов'язковими умовами для госпіталізації особи до психіатричного закладу в примусовому порядку, крім наявності в неї тяжкого психічного розладу, є неможливість її лікування, крім як в стаціонарних умовах, а також вчинення особою чи прояв нею реальних намірів вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможність такою особою самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

В той же час в ході судового розгляду представником ХОПЛ №1 не надано належних і допустимих доказів, які б підтверджували обставини щодо вчинення ОСОБА_2 чи прояву нею реальних намірів вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих.

В судовому засіданні ОСОБА_2 поводила себе адекватно, логічно та послідовно відповідала на поставлені їй запитання.

Встановлено, що ОСОБА_2 перебуває у поганих відносинах із свідком ОСОБА_3 (колишня теща) та свідком ОСОБА_4 (мати). Однак, ОСОБА_2 не вчиняє та не виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих. Суду доказів про такі дії чи наміри не було надано. Спори побутового рівня між свідками та ОСОБА_2 виникають не в силу психічного розладу, а в силу поглядів на виховання внука, та власне у доступі свідків до даного виховання. Свідки підтвердили, що у них відсутні відомості про те, що ОСОБА_2 вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для інших оточуючих.

Крім того, судом встановлено особисту зацікавленість свідків саме у примусовому стаціонарному лікуванні, що ставить під сумнів їх об'єктивність. Свідок ОСОБА_3 перебуває з ОСОБА_2 у неприязних стосунках ще й тому, що остання написала заяву про злочин у поліцію про злочин, вчинений її колишнім чоловіком, сином свідка ОСОБА_3

З огляду на вказане суд відхиляє показання даних свідків.

Таким чином, в ході судового розгляду не знайшли свого підтвердження обставини, викладені в заяві головного лікаря ХОПЛ №1 про госпіталізацію ОСОБА_2 до психіатричного закладу в примусовому порядку, а тому заява не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 14, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст.ст. 212-215, 279-282 ЦПК України,

вирішив:

В задоволенні заяви головного лікаря Хмельницької обласної психіатричної лікарні № 1 про госпіталізацію до психіатричного закладу в примусовому порядку ОСОБА_2 - відмовити повністю.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Хмельницької області через Ярмолинецький районний суд Хмельницької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий - суддя В.М. Мазурчак

Народні засідателі: С.П. Кушнір

Л.Л. Шиманська