Справа № 362/131/16-ц
Провадження № 2/362/723/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2016 року

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Марчука О.Л.,

при секретарі Лущик Т.М.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Василькові Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення матеріальної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом, в обґрунтування вимог якого зазначила, що належна їй на праві приватної власності квартира була залита водою з вище розташованої квартири з вини відповідачів, що підтверджується відповідним актом комунального підприємства.

Оцінивши розмір заподіяної їй матеріальної шкоди, посилаючись на відповідну норму матеріального права, позивач просить стягнути з відповідачів солідарно на її користь матеріальну шкоду в розмірі 27 001 гривню 16 копійок.

Позивач та її представник в судовому засіданні підтримали вимоги позову та просили задовольнити позов з викладених у ньому підстав.

Представник відповідача ОСОБА_5 ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечив щодо заявлених вимог та просив відмовити в задоволенні позову з тих підстав, що залиття не було оскільки комунальним підприємством не знайдено ніякої інформації по акту який складався у звязку з цим, а тому вважає що факт залиття не є доведеним. Також, зауважив на ту обставину, що станом на дату залиття, позивач не була власником квартири як нібито було залито.

Відповідачі в судове засідання не прибули.

Вислухавши пояснення позивача, представників сторін, свідків та дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

З наданого позивачем на підтвердження своїх вимог Акту КП «КПП м. Василькова» від 25.02.2013 року вбачається, що дійсно згідно із заяви № 317 від 15.02.2013 року мешканця квартири № 73 ОСОБА_1 зафіксовано факт залиття 07 лютого 2013 року у квартирі № 73 з квартири АДРЕСА_1, яким пошкоджено стеля кімнати спальні, відкоси вікон, багети, стіни шпалери, покриття підлоги з ламінату, стеля кімнати (зал), стіни, покриття підлоги з деревоволокнистих плит, стеля кухні, покриття підлоги кухні з ламінату, стеля коридору, стіни, шпалери, шафа, покриття підлоги з ламінату в коридорі; причиною залиття є вихід з ладу колби фільтру ХВП в квартирі № 77 (а.с. 59).

Отже, доводи сторони відповідача про відсутність факту залиття спростовано наданим позивачем письмовим доказом у вигляді вказаного акту.

Встановлені судом обставини щодо залиття водою з квартири відповідача № 77 квартири що належить позивачу № 73 також повністю підтверджуються показаннями допитаних під час розгляду справи свідків.

Так, допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_6, який разом із позивачем проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1 та свідки ОСОБА_7 і ОСОБА_8, пояснили, що дійсно 07 лютого 2013 року внаслідок аварії у квартири № 77 відбулося залиття квартири № 73, наслідки якого вони усували разом спільними зусиллями. Тобто, допитані судом свідки також підтвердили обставини залиття та його причини.

Підстави сумніватися у достовірності та правдивості показань свідків щодо повідомлених ними обставин, у суду відсутні, оскільки показання свідків щодо повідомлених ними обставин залиття не суперечать один одному, узгоджуються з поясненнями позивача та письмовими доказами по справі.

Разом з цим, слід звернути увагу на таке.

Як на підставу своїх вимог позивач посилається на норму статті 1166 ЦК України відповідно до якої, майнова шкода завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Отже, з метою правильного і законного вирішення справи суду необхідно встановити факт завдання відповідачами майнової шкоди майну позивача.

Згідно із частиною третьою статті 10 та частиною першою статті 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Так, під час розгляду справи, згідно із вимогами частини третьої статті 10 та частини першої статті 60 ЦПК України, стороною позивача не доведено того факту, що пошкоджене внаслідок залиття майно у вигляді стель кімнат, відкосів вікон, багетів, стін і шпалер, покриття підлоги з ламінату, покриття підлоги з деревоволокнистих плит і шафи, дійсно належить позивачу, а не іншій особі.

Ні позовна заява, ні інші зазначені під час розгляду справи обставини не містять жодних прямих і беззаперечних даних або належних доказів, що пошкоджене внаслідок залиття майно дійсно і фактично належить позивачу.

Та обставина, що позивач зареєстрована і тривалий час проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1 не підтверджує того факту і не означає, що пошкоджене внаслідок залиття майно дійсно належить саме їй, а не іншим особам, у тому числі, які проживають разом з нею.

У даному випадку обставина належності позивачу пошкодженого внаслідок залиття майна не є безспірною і такою, що не підлягає доказуванню.

Проте, позивач з урахуванням передбачених статтями 10 і 11 ЦПК України принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства не довела тієї обставини, що пошкоджене внаслідок залиття майно належить саме їй.

При цьому, суд враховує ту обставину, що станом на дату залиття у 2013 році позивач не була власником квартири АДРЕСА_2, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 25.03.2014 року (а.с. 8).

Таким чином, підстав для стягнення з відповідачів на користь позивача матеріальної шкоди згідно із статтею 1166 ЦК України немає, оскільки вони відсутні у звязку з недоведеністю належності саме позивачу пошкодженого внаслідок залиття майна.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов є необґрунтованим, а тому в його задоволенні слід відмовити в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1 11, 57 64, 169, 208, 209, 212 215 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення матеріальної шкоди відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Васильківський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особою яка була відсутня при проголошенні рішення протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий