АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/792/301/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2016 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючого судді Янчук Т.О.,

суддів: Кізюн О.Ю., Марцинкевича А.М.,

за участю секретаря: Шевчук Ю.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 грудня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на дитину, -

в с т а н о в и л а :

У вересні 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування посилаючись на те, що з 26 листопада 2009 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1, у сторін 28 липня 2010 року народився син ОСОБА_3. Син проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач не приймає участі у вихованні дитини, аліменти за рішенням суду не сплачує, добровільної участі в додаткових витратах, повязаних з хворобою дитини не приймає. Відповідач працює водієм, отримує заробітну плату. Дитина хворіє на симптоматичну епілепсію, у зв'язку з чим потребує додаткових витрат, пов'язаних з її лікуванням. Враховуючи викладене, позивач просила стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на утримання неповнолітнього сина у розмірі 2500 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 грудня 2015 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені додаткові витрати на неповнолітнього сина ОСОБА_4 в сумі 7800 грн.38 коп. Вирішено питання щодо судового збору, стягнено в дохід держави судовий збір в розмірі 487,20 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, який діє від імені ОСОБА_1, просить скасувати вказане судове рішення, в задоволені позову відмовити, посилаючись на невідповідність висновків судів обставинам справи, неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права. В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач зазначив, що є незрозумілим виходячи з чого судом першої інстанції стягується саме додаткові ________________________________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_6 Категорія: 48

Доповідач: Янчук Т.О

витрати в розмірі 7800,38 грн., з якого розміру визначався розмір судового збору теж є не зрозумілим. Судом не враховано, що на теперішній час відповідач не має можливості сплачувати додаткові витрати повязані з лікуванням сина, оскільки отримує невисоку заробітну плату, крім того у нього ще на утриманні знаходяться від іншого шлюбу дружина, яка зайнята доглядом за дитиною до досягнення нею віку трьох років та малолітній син ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_5 підтримав доводи апеляційної скарги просив її задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_8 в судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційної скарги просив її відхилити.

Заслухавши доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав:

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Апеляційний суд вважає, що рішення ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують.

Встановлено, що з 26 листопада 2009 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі.

28 липня 2010 року у сторін народився син ОСОБА_3. Шлюб між сторонами розірвано 26 травня 2010 року. Після розірвання шлюбу дитина проживає разом з матірю. Відповідачем за виконавчим листом по місцю роботи ВКП «Явір-Інвест» сплачуються аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Позивачка не працює, отримує державну соціальну допомогу на дитину. Відповідач працює, одружений, має на утримані ще одного сина ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2.

ОСОБА_3 хворіє: вроджена вада головного мозку, центральний грубий тетрапарез, симптоматична епілепсія, виражена затримка психомоторного розвитку. Рецидивуючий перебіг бронхіту пов'язаний з наявністю важкої неврологічної патології. У зв'язку з чим потребує додаткових витрат, пов'язаних з його лікуванням та реабілітацією. Дитина не сидить.

На лікування дитини ОСОБА_2 витратила 15600,77 грн. (а.с.94-120).

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що наведені витрати на дитину, понесені позивачем, зумовлені особливими обставинами, а саме, - хворобою дитини, тому половину цих витрат слід стягнути з відповідача як батька.

Доводи апеляційної скарги про те, що у відповідача відсутні доходи, які б дозволяли йому брати участь у додаткових витратах на дитину, є безпідставними, оскільки не ґрунтуються на нормах закону.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини.

Статтею 185 СК України встановлено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвиток здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Відтак законом не передбачено в якості обовязкової умови участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину наявність у нього достатніх на це доходів.

Безпідставними є посилання відповідача в апеляційній скарзі на недоведеність факту понесення наявних витрат на лікування саме сина.

Так, з матеріалів справи вбачається, що придбані ліки згідно фіскальних чеків відповідають призначенням лікарів, вказаних в виписках з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, виписки із карти розвитку дитини.

Водночас і відповідач відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України не спростував достатніми та допустимими доказами ні факт хвороби сина, ні те, що наведені позивачем витрати понесені саме на лікування сина.

Що стосується доводів апеляційної скарги, про правильність стягнення з відповідача судового збору в розмірі 487,20 грн., то відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою судовий збір сплачується в розмірі 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати. З урахуванням задоволеної частини позовних вимог з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 487,20 грн. (1218 грн. х 0,4).

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази, які б спростовували висновки суду першої інстанції.

Рішення суду ґрунтується на повно, всебічно досліджених матеріалах справи, постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду Т.О. Янчук