УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2016 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді Крижанівської Г.В.,

суддів Оніщука М.І., Шебуєвої В.А.,

при секретарі Заліській Г.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Деснянського районного суду м. Києва про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок бездіяльності за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 21 червня 2016 року,-

ВСТАНОВИЛА:

В червні 2016 року позивач звернулася до суду із позовом до Деснянського районного суду м. Києва про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок бездіяльності.

Свої вимоги обґрунтувала тим, що 05.04.2012 до позивача Деснянським районним судом м. Києва обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи, що копію ухвали позивачу було вручено лише 23.01.2015, остання вважала, що була позбавлена можливості оскаржити вказану ухвалу суду, а відтак їй було завдано матеріальну та моральну шкоду.

Посилаючись на положення ст. 1176 ЦК України, просила стягнути з відповідача шкоду в розмірі 148 608 грн.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 21 червня 2016 року позовну заяву повернуто позивачу для звернення до Апеляційного суду м. Києва для визначення підсудності.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, мотивуючи її тим, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права.

Зазначала, що ініціювати визначення підсудності зобов'язаний суд першої інстанції, а при постановленні ухвали про повернення позовної заяви позивачу, суд фактично відмовив у доступі до правосуддя.

Справа № 754/8064/16-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/10720/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Клочко І.В. Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В. .
Враховуючи наведене, ОСОБА_1 просила ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 21 червня 2016 року скасувати, визначити підсудність позовній заяві та направити справу до належного суду для продовження розгляду.

В судовому засіданні позивач просила апеляційну скаргу задовольнити з наведених у ній підстав.

Інші учасники процесу в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали суду в цій частині, заслухавши пояснення позивача, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернулася до Деснянського районного суду м. Києва із позовом про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок бездіяльності, відповідачем в якому є Деснянський районний суд м. Києва.

Відповідно до ст. 107 ЦПК України, що усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються районними, районними у містах, міськими та міськрайонними судами.

Згідно ч.1 ст. 108 ЦПК України підсудність цивільних справ, у яких однією із сторін є суд або суддя цього суду, визначається ухвалою судді суду вищої інстанції без виклику сторін.

При вирішенні питання про повернення позовної заяви, суд першої інстанції виходив з положень ст. ст. 115, 121 ЦПК України, за змістом яких вбачається, що позовна заява повертається позивачу у разі порушень правил підсудності.

Оскільки відповідачем у справі за даним позовом є Деснянський районний суд м. Києва, підсудність цивільної справи підлягає визначенню Апеляційним судом міста Києва, а відтак колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про повернення позовної заяви позивачу для звернення останньої із відповідним клопотанням до суду апеляційної інстанції.

Таким чином, судом правильно застосовано норми Закону, а відтак відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.

Доводи позивача не ґрунтуються на вимогах чинного процесуального законодавства, а тому не спростовують, не впливають на правильність постановленої судом ухвали і, з огляду на вимоги ст. 312 ЦПК України, не можуть бути підставою для її скасування, тому підлягають відхиленню.

Керуючись ст. 218, 303, 307, 312, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 21 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя:

Судді: