АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 серпня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого-судді Слюсар Т.А.

суддів: Волошиної В.М., Котули Л.Г.

при секретарі: Крічфалуши С.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 28 березня 2016 року

в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа - підприємець ОСОБА_5, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Насобіна Ганна Олександрівна, про визнання договору дарування земельної ділянки недійсним.

Колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2016 року ОСОБА_2 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа - підприємець ОСОБА_5 (надалі - СПД - ФОП ОСОБА_5), приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Насобіна Г.О., про визнання договору дарування земельної ділянки недійсним.

В обґрунтування зазначив, що 17 грудня 2014 року між ним та ОСОБА_4 був укладений договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Камілла» (надалі - ТОВ «ТД «Камілла»).

Згідно з п. 1 вказаного договору позивач передав належну йому частку у статутному капіталі товариства у розмірі 40%, а відповідач прийняв вищевказану частку у власність, та зобов'язався сплачувати за неї грошову суму в розмірі, в порядку та на умовах викладених у договорі.

Право власності «Продавця» на частку у статутному капіталі підтверджується статутом товариства (п. 3 договору), а свідоцтвом ТОВ «ТД «Камілла» від 17 грудня 2014 року визначено, що частка учасника ОСОБА_2 сформована у повному обсязі та дорівнює 40%, що становить 8 000 000 грн., розмір якої передбачений й п.6 договору.

Зазначено, що зобов'язання перед ТОВ «ТД «Камілла» позивач, щодо належної йому частки виконав у повному обсязі, а продаж вищевказаної частки у розмірі 40%, вчинено за 8 000 000 грн., які відповідач зобов'язався сплатити позивачу на протязі 60 календарних днів з моменту укладення та підписання договору.

Проте, відповідач не виконав належним чином свої зобов'язання, які передбачені п. п. 1, 6 договору та не сплатив вказаної вище суми коштів, однак подав на державну реєстрацію зміни до установчих документів щодо складу учасників товариства, внаслідок чого на момент звернення з цим позовом виникла заборгованість в розмірі 8 000 000 грн.

Окрім цього, 14 січня 2015 року вчинено реєстраційну дію № 2019860, якою ОСОБА_4 перевів на себе частки статутного капіталу ТОВ «ТД «Камілла» у розмірі 40%, але грошові кошти позивачу, в сумі 8 000 000 грн., які він зобов'язувався сплатити протягом двох місяців за договором купівлі-продажу частки - не сплатив.

05 травня 2015 року між позивачем та СПД - ФОП ОСОБА_5 був укладений нотаріально посвідчений договір про відступлення права вимоги за договором купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «ТД «Камілла» №1491 від 17 грудня 2014 року та про зміну первісного кредитора на нового.

Згодом йому стало відомо, що 15 квітня 2015 року між ОСОБА_7, яка діяла від імені ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було укладено договір дарування земельної ділянки зареєстрованого в реєстрі під №443 за адресою: АДРЕСА_1, пл. 0,1000 га.

Вважає, що при укладанні даного договору мала місце лише імітація правочину, договір укладався з відсутністю наміру створити ті правові наслідки, які задекларовані у правочині. Тобто, ОСОБА_4 умисно вчинив погіршення свого матеріального становища, що спричинило зменшення розміру його активів з метою уникнення грошової відповідальності перед кредитором та невиконання цивільно-правових обов'язків у відповідності до договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі товариства

Договір дарування земельної ділянки грубо порушує майнові права та інтереси позивача на відновлення порушеного зі сторони відповідача матеріального становища, у зв'язку з невиконанням та ухиленням ним від сплати боргу за купівлю у позивача частки у розмірі 40 %, він є фіктивним, оскільки ОСОБА_4 та ОСОБА_3 перебуваючи у змові та маючи спільний умисел уклали даний договір з єдиною метою приховати нерухоме майно ОСОБА_4 задля уникнення та ухилення ОСОБА_4 від виконання своїх обов'язків щодо сплати позивачу грошових коштів у сумі 8 000 000 грн..

Просив визнати недійсним правочин укладений між ОСОБА_7, яка діяла від імені ОСОБА_4 та ОСОБА_3 від 15 квітня 2015 року № 443 визначений як договір дарування земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1, пл. 0,1000 га, у зв'язку з його фіктивністю та ухиленням ОСОБА_4 від виконання своїх цивільно-правових обов'язків.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 28 березня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивача, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права й невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов в повному обсязі.

Колегія суддів, заслухавши представників відповідачів, які просили в задоволенні апеляційної скарги відмовити, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, приходить до наступного.

Як убачається з матеріалів справи, 17 грудня 2014 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 був укладений договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «ТД «Камілла» (а.с.17,18).

05 травня 2015 року між ОСОБА_2 та суб'єктом підприємницької діяльності - фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 був укладений нотаріально посвідчений договір про відступлення права вимоги за договором купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «ТД «Камілла» № 1491 від 17 грудня 2014 року та про зміну первісного кредитора на нового (а.с. 25,26).

Заявою вимогою (повідомленням) від 05 травня 2015 року позивач повідомив відповідача ОСОБА_4 про невиконання зобов'язань в частині перерахування коштів за договором купівлі - продажу частки в статутному капіталі ТОВ«ТД «Камілла». Вказував на те, що на підставі ст. 509 - 518, 526, 530, 536, 625 ЦК України ОСОБА_4 зобов'язаний грошові кошти в розмірі 8 000 000 грн. основного боргу з нарахованими процентами, враховуючи індекс інфляції, - перерахувати на рахунок нового кредитора - Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 в термін, що не перевищує - 3-х календарних днів (а.с.24).

Повідомленням від 06 травня 2015 року позивачем було сповіщено ОСОБА_4 про укладений договору про відступлення права вимоги за договором купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства «Торговий дім «Камілла» № 1491 від 17 грудня 2014 року та про зміну первісного кредитора на нового (а.с. 27).

12 травня 2015 року новим кредитором суб'єктом підприємницької діяльності - фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 було направлено вимогу ОСОБА_4, ОСОБА_7 про невиконання простроченого грошового зобов'язання за договором купівлі-продажу частки у статутному фонді Товариства «Торговий дім «Камілла» (а.с.28).

Згідно вимог ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Частиною 1 ст. 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п.1.1. договору про відступлення права вимоги … новий кредитор приймає право вимоги в розмірі 80 000 000 грн., що належне первісному кредитору за основним договором від громадянина Республіки Білорусь ОСОБА_9 (а.с.25).

Отже, з моменту підписання договору відступлення відбулася заміна сторони у зобов'язанні й право вимоги за договором купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «Торговий дім «Камілла» перейшло від ОСОБА_2 до СПД - фізичної особи - підприємця ОСОБА_5

За таких обставин, районний суд обґрунтовано відмовив у задоволенні заявленого ОСОБА_2 позові про визнання договору дарування земельної ділянки недійсним у зв'язку з відсутністю у нього права заявляти такі вимоги, остільки належну йому частку у статутному капіталі ТОВ «ТД «Камілла» він продав іншій особі, яка і має право захищати свої майнові права шляхом оспорення вчиненого відповідачем договору.

Разом з тим, викладаючи мотиви прийнятого рішення, районний суд припустився суперечливих висновків, остільки визнавши відсутність у позивача права звертатися у суд з позовом про визнання договору дарування недійсним, одночасно відмовив у задоволенні позову з підстав не доведення заявлених ОСОБА_2 позовних вимог по суті спору.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про зміну рішення в частині правового обґрунтування шляхом виключення з рішення районного суду висновків про те, що оспорюваний договір дарування укладений при повному усвідомленні сторонами значення своїх дій, розумінні всіх обставин, які мають істотне значення та те, що договір дарування був направлений на реальне настання наслідків його укладення.

В решті рішення районного суду підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313 - 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 28 березня 2016 року змінити в частині правового обґрунтування.

В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Рішення набирає чинності негайно, проте може бути оскаржено в касаційному порядку протягом 20 днів з моменту проголошення шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді:

Справа № 754/610/16-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/7634/2016

Головуючий у суді першої інстанції: Таран Н.Г.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Слюсар Т.А.