АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 605/630/14-ц Головуючий у 1-й інстанції Гудкова Ю.Г.
Провадження № 22-ц/789/897/16 Доповідач - Ткач З.Є.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 серпня 2016 р. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Ткача З.Є.

суддів - Міщій О. Я., Загорський О. О.,

при секретарі - Танцюра О.В.

з участю сторін - представника ОСОБА_1 -

ОСОБА_2, представника ОСОБА_3

ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Монастириського районного суду Тернопільської області від 23 травня 2016 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1, третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет застави, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" про зняття арешту з транспортного засобу, стягнення судових витрат та спричиненої моральної шкоди, та за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, - ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" про зняття арешту з транспортного засобу, стягнення судових витрат та спричиненої моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2014 року публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" (далі - ПАТ КБ "ПриватБанк") звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави - автомобіль марки "Mitsubishi Pajero", 2005 року випуску, номер кузов-шасі: НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Позов обґрунтовувало тим, що 8 жовтня 2008 року між банком та ОСОБА_5 було укладено кредитний договір №10/08/254МБ, за умовами якого ОСОБА_5 отримав кредит у розмірі 30 000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 21,50% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 03 жовтня 2013 року.

На забезпечення виконання зобов'язань за кредитними договором №10/08/254МБ від 8 жовтня 2008 року, цього ж числа між ними було укладено договір застави, предметом якого був автомобіль "Mitsubishi Pajero", 2005 року випуску, номер кузов-шасі: НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_4, належний ОСОБА_5 на праві власності. Оскільки ОСОБА_5 не виконував зобов'язання за цими договорами, на вимоги банку не реагував, станом на 19 вересня 2014 року утворилась заборгованість у розмірі 97 464 долари 96 центів США. В порушення вимог договору застави ОСОБА_5 без згоди заставодержателя реалізував автомобіль, що є предметом застави і на даний час право власності на вказаний автомобіль оформлено за відповідачем у справі - ОСОБА_1 (реєстраційний номер автомобіля НОМЕР_1).

ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом до ПАТ КБ "ПриватБанк" про зняття арешту із належного йому на праві власності автомобіля "Mitsubishi Pajero", 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, накладеного рішенням Підгаєцького районного суду від 26 грудня 2014 року та ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 26 березня 2015 року, мотивуючи тим, що вказані судові рішення були скасовані касаційним судом 02 грудня 2015 року. Також зазначав, що між ним та ПАТ КБ "ПриватБанк" жодних правовідносин не існує, він є добросовісним набувачем спірного автомобіля. У зв'язку з пред'явленням банком до нього позову та їх тривалим розглядом в судах, він втратив сон, змушений звертатися за допомогою, багато їздити, телефонувати, через що у нього погіршилося самопочуття. Просив стягнути з ПАТ КБ "ПриватБанк" 10 000 грн. на відшкодування заподіяної йому моральної шкоди.

У квітні 2016 року ОСОБА_3 пред'явив позов до ПАТ КБ "ПриватБанк" про зняття арешту із належного ОСОБА_1 автомобіля марки "Mitsubishi Pajero", 2005 року випуску, реєстраційний номер: НОМЕР_1, посилаючись на те, що вказаний автомобіль є предметом застави за договором позики від 03 жовтня 2014 року, укладеного між ним та ОСОБА_1, за умовами якого він позичив ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 130 000 грн. Арешт накладено рішенням Підгаєцького районного суду від 26 грудня 2014 року та ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 26 березня 2015 року, які скасовані касаційним судом 02 грудня 2015 року. В наслідок дій Банку, який надавав суду неправдиву і застарілу інформацію, що призвело до постановляння неправомірних рішень, а також шляхом пред'явлення позову про про звернення стягнення на предмет застави - спірний автомобіль марки "Mitsubishi Pajero", 2005 року, йому спричинено моральну шкоду, оскільки постійно хвилюється, не може спокійно спати має поганим самопочуттям. На відшкодування моральної шкоди просив стягнути з відповідача 50 000 грн.

Рішенням Монастириського районного суду від 23 травня 2016 року вирішено:

"Позов публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1, третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, - ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет застави, - задовольнити.

Звернути стягнення на предмет застави - автомобіль "Mitsubishi Pajero", рік випуску: 2005 р., тип ТЗ: легковий універсал-В, номер кузов-шасі: НОМЕР_3: реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_1, шляхом продажу вказаного автомобіля ПАТ КБ "ПриватБанк" за початковою ціною на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, з укладенням від імені ОСОБА_1 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку у органах МВС України, а також наданням ПАТ КБ "ПриватБанк" всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №10/08/254 МБ від 08.10.2008 року в сумі 1 380 512,68 грн.

Вилучити у ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2, проживає за адресою: АДРЕСА_1) та передати в заклад публічному акціонерному товариству комерційний банк «ПриватБанк» предмет застави: автомобіль "Mitsubishi Pajero", 2005 року випуску, тип ТЗ: легковий універсал-В, номер кузов-шасі: НОМЕР_3; реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_1.

Вилучити у ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2, проживає за адресою: АДРЕСА_1) та передати в заклад публічному акціонерному товариству комерційний банк "ПриватБанк" комплект ключів та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) автомобіля "Mitsubishi Pajero", 2005 року випуску, тип ТЗ: легковий універсал-В, номер кузов-шасі: НОМЕР_3; реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" (49094, м.Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги. 50, ) 3654 грн, 00 коп. сплаченого судового збору.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" про зняття арешту з транспортного засобу, стягнення 65 000 грн. судових витрат, зокрема витрат на правову допомогу, та 100 000 грн. спричиненої моральної шкоди - відмовити.

У задоволенні позову ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" про зняття арешту з транспортного засобу, стягнення судових витрат, зокрема 50 000 грн. витрат на правову допомогу, 3577 грн. 80 коп. понесеного судового збору та 50 000 грн. спричиненої моральної шкоди - відмовити.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Монастириського районного суду від 23 травня 2016 року в частині вирішення позову ПАТ КБ "Приватбанк" про звернення стягнення на предмет застави і в цій частині ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ПАТ КБ "Приватбанк" відмовити, мотивуючи тим, що банком пропущені строки давності звернення до суду з позовом про звернення стягнення на предмет застави, судом не досліджено правильності нарахування розміру заборгованості та рішення суду суперечить положенням ч.ч. 1,3 ст. 24, п. 5 ч. 2 ст. 25 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень".

В іншій частині рішення суду в апеляційному порядку не оскаржується, а тому в силу вимог ч.1 ст. 303 ЦПК України колегією суддів не переглядається.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги та межах позовних вимог, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Встановлено, що 8 жовтня 2008 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_5 було укладено кредитний договір, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 30 000 доларів США зі сплатою 21,5 % річних з кінцевим строком повернення до 3 жовтня 2013 року.

На забезпечення виконання зобов'язань за цим договором 8 жовтня 2008 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_5 було укладено договір застави, предметом якого був автомобіль "Mitsubishi Pajero", 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, належний заставодавцю на праві власності.

Відповідно до п. 17.7 договору застави від 8 жовтня 2008 року заставодавець зобов'язався не здійснювати відчуження предмету застави без письмової згоди заставодержателя.

31 жовтня 2009 року ОСОБА_5 без згоди заставодержателя відчужив переданий в заставу автомобіль ОСОБА_6

06 березня 2013 року власником автомобіля на підставі договору купівлі-продажу став ОСОБА_1, що стверджується копією реєстраційної картки,з якої вбачається, що спірний автомобіль зареєстрований за ОСОБА_1 06.03.2013 року на підставі довідки-рахунку від 06.03.2013 року (реєстрація за договором купівлі-продажу) та довідкою Підгаєцького центру ДАІ №1254 від 04.12.2013 року, згідно якої станом на 04.12.2013 року по даних Підгаєцького центру ДАІ №6103 автомобіль "Mitsubishi Pajero", 2005 року випуску, номер кузова НОМЕР_3; д.н.з. НОМЕР_1 , зареєстровано за ОСОБА_1

Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив з того, що відчуження автомобіля ОСОБА_5 відбулось без згоди обтяжувача - ПАТ КБ "ПриватБанк", відповідач ОСОБА_7 набув автомобіль протягом строку дії обтяження і не є добросовісним набувачем, ПАТ КБ "ПриватБанк" має переважне право на задоволення вимог із заставленого майна перед заставодержателем застави, яка зареєстрована пізніше, тобто, перед заставодержателем ОСОБА_3

З цими висновками суду колегія суддів повністю погодитись не може, оскільки вони зроблені без урахування фактичних обставин справи та вимог закону.

Встановлено, що 03 жовтня 2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було укладено договір позики, за умовами якого ОСОБА_3 позичив ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 130000 грн. до 03 жовтня 2019 року, що стверджується ксерокопії договору позики від посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу Григорків М.Я., реєстровий №388.

На забезпечення виконання зобов'язання, що виникло на підставі Основного договору (договору позики від 03 жовтня 2014 року), відшкодування витрат, які пов'язані з пред'явленням вимог за Основним договором і звернення стягнення на предмет застави, 03.10.2014 року між зазначеними сторонами укладено договір застави транспортного засобу (посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу Григорків М.Я., реєстровий №390) - Mitsubishi, моделі Pajero, шасі (кузов, рама) НОМЕР_3, 2005 року, реєстраційний номер НОМЕР_1.

03 жовтня 2014 року відомості про обтяження спірного автомобіля обтяжувачем ОСОБА_9 внесено до Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції в належній мірі не врахував вищевказані обставини та не вірно визначив пріоритет обтяження рухомого майна встановленого Законом.

Частинами першою та другою статті 14 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", встановлено, що зареєстроване обтяження має вищий пріоритет над незареєстрованими обтяженнями. Пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, за винятками, встановленими цим Законом. Обтяжувачі, які зареєстрували обтяження одного і того ж рухомого майна одночасно, мають рівні права на задоволення своїх вимог. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження.

Як встановлено матеріалами справи, на момент реєстрації обтяження спірного автомобіля обтяжувачем ОСОБА_9 у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна забезпечувального обтяження ПАТ КБ "ПриватБанк" спірного автомобіля не зареєстровано.

Відповідно до ч. 2 ст. 44 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" від 18.11.2003р. №1255-IV, записи зберігаються в Державному реєстрі протягом п'яти років з моменту їх внесення. Обтяжувач має право в будь-який час подати заяву про припинення обтяження і подальше виключення запису або про продовження строку дії реєстрації на не більш як п'ятирічний строк.

Згідно витягу №39349259 Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 14 грудня 2012 року, запис №8078019, термін дії обтяження: 16 жовтня 2013 року.

Встановлено, що заяву про продовження строку дії реєстрації ПАТ КБ "ПриватБанк" не подавав.

Згідно витягів №44396621 від 05.06.2014 року та №44438162 від 12.06.2014 року відомості щодо обтяження спірного автомобіля Mitsubishi, моделі Pajero, шасі (кузов, рама) НОМЕР_3, 2005 року, за боржником ОСОБА_5 відсутні.

Отже, запис №8078019 від 16 жовтня 2008 року був вилучений з Державного реєстру за закінченням терміну обтяження.

Оскільки з 17 жовтня 2013 року запис в Державному реєстрі щодо обтяження ПАТ КБ "ПриватБанк автомобіля "Mitsubishi Pajero", що належав на праві власності ОСОБА_1, відсутній, позивач ОСОБА_9 має пріоритет перед ПАТ КБ "ПриватБанк" щодо погашення заборгованості у відповідності до статті 14 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень".

Таким чином, рішенням суду порушено переважне право обтяжувача ОСОБА_9 на спірне рухоме майно.

Крім того, колегія суддів бере до уваги вимоги ст. 10 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", якою встановлено, що у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі статтею 388 Цивільного кодексу України за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження цього рухомого майна. Добросовісний набувач набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень.

У разі передачі рухомого майна в забезпечення боржником, який не мав на це права, таке забезпечення є чинним, якщо в Державному реєстрі немає відомостей про попереднє обтяження відповідного рухомого майна.

Обтяжувач, права якого порушені внаслідок дій боржника, визначених цією статтею, вправі вимагати від боржника відшкодування завданих збитків.

Враховуючи, що зареєстроване обтяження на забезпечення виконання зобов'язань за договором позики від 03 жовтня 2014 року є чинним, вимоги ПАТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про вилучення предмету застави та звернення на стягнення на предмет застави не відповідають способу захисту порушених прав обтяжувача на заставне майно, встановленого ч.3 ст. 10 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" і є безпідставними.

У зв'язку з цим, рішення суду першої інстанції в частині вирішення позову ПАТ КБ "Приватбанк" про звернення стягнення на предмет застави слід скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні цих вимог відмовити.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - частково задовольнити.

Рішення Монастириського районного суду Тернопільської області від 23 травня 2016 року в частині вирішення позовних вимог ПАТ КБ "ПриватБанк" скасувати.

В позові публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави - відмовити.

В решті рішення суду залишити без зміни.

Рішення колегії може бути оскаржено в касаційному порядку протягом 20 днів, шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області З.Є. Ткач