Провадження № 2/161/3850/16
У Х В А Л А

19 серпня 2016 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд в складі:

головуючого судді Гриня О.М.

при секретарі Пилипюк Л.М.,

вивчивши заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Луцького міського нотаріального округу ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу недійсним,

в с т а н о в и в :

Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Луцького міського нотаріального округу ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу недійсним.

Одночасно з позовною заявою представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить в порядку забезпечення позову заборонити вчиняти будь-які дії по відчуженню, передачі у заставу та інші дії, що можуть спричинити зміну власника станції технічного обслуговування з мийкою та адміністративно-побутовим корпусом на вул. Промислова, 12 в селі Рованці Луцького району Волинської області.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, необхідні для забезпечення позову (ч. 2 ст. 151 ЦПК України).

Згідно статті 152 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії. У разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Відповідно до ч.3 ст. 152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як розяснив Пленум Верхового суду України в своїй постанові № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», зокрема у пункті № 4, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У поданій до суду заяві заявник не наводить достатнього обґрунтованого припущення про те, що невжиття заходів забезпечення позову може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Крім того, позивач не вказує дійсну ринкову вартість майна станом на час подачі позову до суду та доказів належності даного майна відповідачу, а тому не можливо зробити висновок про співмірність забезпечення позову з позовними вимогами.

З врахуванням викладеного, в задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Крім того, суд розяснює, заявнику, що відмова в задоволенні заяви про забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню до суду з заявою про забезпечення позову з одночасним наданням належних та допустимих доказів доводів викладених у заяві про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України,

у х в а л и в :

Відмовити в задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Луцького міського нотаріального округу ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу недійсним.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Волинської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги на ухвалу суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Суддя Луцького міськрайонного суду Гринь О.М.