АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 608/1945/15-ц Головуючий у 1-й інстанції Коломієць Н.З.
Провадження № 22-ц/789/42/16 Доповідач - Бершадська Г.В.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2016 р. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Бершадської Г.В.

суддів - Міщій О. Я., Ткач З. Є.,

при секретарі - Романської К.М.

з участю сторін - представника ПАТ КБ "ПриватБанк" Кивелюк Є.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Чортківського районного суду від 23 жовтня 2015 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося в суд з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що відповідно до договору № ТЕХ0SК0033 від 20 вересня 2004 року ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 9 000 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання за кредитним договором виконало належним чином, а відповідач свої обов'язки не виконує. 17 грудня 2013 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська виніс заочне рішення №202/35608/13-ц про стягнення з ОСОБА_2 в користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором № ТЕХ0SК0033 від 20 вересня 2004 року в розмірі 89 914,09 гривень та стягнення солідарно з ОСОБА_2, ПАТ «Акцент-Банк» 10 000 гривень, а всього заборгованість у сумі 99 914,09 гривень. Станом на 11 червня 2015 року перед банком виникла заборгованість за цим кредитом в сумі 140728,85 гривень, яка складається з 5 343,71 гривень заборгованості за кредитом; 37 551,54 гривень заборгованості по процентах за користування кредитом; 97 833,60 гривень заборгованість за пенею, яку просить суд стягнути з відповідача. Враховуючи заборгованість за кредитом, яка стягнута рішенням Індустріального районного суду від 17 грудня 2013 року, позивач просив стягнути різницю, яка становить 40814,76 грн.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 23 жовтня 2015 року у задоволенні позову публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено.

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося з апеляційною скаргою на вказане рішення, в якій просить його скасувати і постановити нове рішення, яким позов задовольнити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неналежне дослідження судом доказів, невідповідність висновків суду обставинам справи. Апелянт вказав, що рішенням Індустріального районного суду від 17 грудня 2013 року відповідно до ст. 264 ЦК України перервано строк позовної давності, перебіг якого розпочинається заново та відповідно спливає 17 грудня 2016 року. Вважає, що звернення з позовом відбулось в межах строку позовної давності і позивач має право на стягнення процентів в сумі 6957,51 грн та пені за останній рік.

В судовому засіданні представника ПАТ КБ «ПриватБанк» апеляційну скаргу підтримала та додатково пояснила, що рішення Індустріального районного суду від 17 грудня 2013 року відносно поручителя не зверталось до виконання, а відносно боржника ОСОБА_2 не виконано. Враховуючи те, що строк позовної давності не пропущено, вважає, що стягненню підлягає 6957,51 грн заборгованості за процентами та 19487,47 грн пені за період з 11 червня 2014 року по 11 червня 2015 року.

ОСОБА_2, будучи належним чином повідомлений про місце та час слухання справи, в судове засідання не з'явився.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що ПАТ КБ «ПриватБанк» пропустило строк позовної давності для пред'явлення позову до ОСОБА_2

Проте з таким висновком колегія суддів не погоджується виходячи з наступного.

Згідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ч.ч. 2,3 ст. 264 ЦК України позовна давність переривається у разі пред?явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Судом встановлено, що 20 вересня 2004 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № ТЕХ0SК0033, відповідно до якого позичальник отримав кредит у розмірі 9 000 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення до 19 вересня 2006 року.

17 грудня 2013 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська виніс заочне рішення №202/35608/13-ц, яким стягнув з ОСОБА_2 в користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість станом на 29 серпня 2013 року за кредитним договором № ТЕХ0SК0033 від 20 вересня 2004 року в розмірі 99914,09 гривень, в тому числі 5343,71 грн заборгованість за кредитом,30594,03 грн - заборгованість за процентами, 63976,35 грн - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором.

Постановлене у справі рішення свідчить про те, що строк позовної давності було перервано і перебіг позовної давності розпочався заново.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся з позовом 25 вересня 2015 року, а тому строк позовної давності за вимогою про стягнення процентів за користування кредитом за період з 30 серпня 2013 року по 11 червня 2015 року позивачем не пропущено та відповідно до ч.2 п.1 ст 258 ЦК України позивач має право на стягнення пені за період з 25 вересня 2014 року по 11 червня 2015 року (на дату розрахунку заборгованості).

Згідно ст. 1054 ЦК України обов'язком позичальника за кредитним договором є повернення кредиту та сплата процентів за користування ним.

Згідно ст.ст. 549, 611 ЦК України однією із форм відповідальності за порушення зобов'язання є сплата неустойки.

Згідно умов кредитного договору позичальник ОСОБА_2 зобов'язався при порушенні терміну повернення кредиту до 19 вересня 2006 року сплачувати банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі, тобто 72% від суми залишку непогашеного кредиту, а у разі невчасної сплати заборгованості по відсотках - пеню у розмірі 0,15% від суми непогашеної заборгованості за кожен день прострочення (п.3.2).

З наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості за кредитом вбачається, що заборгованість за відсотками станом на 11 червня 2015 року становить 37551,54 грн, а тому з врахуванням стягнутої рішенням Індустріального районного суду від 17 грудня 2013 року суми заборгованості станом на 29 серпня 2013 року 30594,03 грн розмір процентів, який підлягає стягненню за період з 30 серпня 2013 року по 11 червня 2015 року становить 6957,51 грн.

Розмір нарахованої пені за порушення зобов'язання за період з 25 вересня 2014 року по 11 червня 2015 року становить 15706,76 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Верховний Суд України у справі №6-100цс14 від 3 вересня 2014 року зробив правовий висновок про те, що ч. 3 ст. 551 ЦК України з урахуванням положень ст. 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та ч. 4 ст. 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків (і у разі відсутності заяви про зменшення розміру пені).

Враховуючи те, що розмір неустойки значно більший від боргового зобов'язання, колегія суддів вважає, що до спірних правовідносин слід застосувати ч. 3 ст. 551 ЦК Україги і зменшити розмір пені до 7000 грн.

Таким чином, стягненню з відповідача підлягає сума 13957,51 грн та судові витрати 874,42 грн (416,57 грн та 457,90 грн за подачу апеляційної скарги).

За таких обставин, рішення суду в частині стягнення відсотків та пені за період з 25 вересня 2014 року по 11 червня 2015 року слід скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задовольнити частково і стягнути з ОСОБА_2 в користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 13957,51 грн заборгованості за кредитним договором.

Керуючись ст.ст. 304, 307, 309, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Чортківського районного суду від 23 жовтня 2015 року скасувати в частині відмови у стягненні процентів за користування кредитом та пені за період з 25 вересня 2014 року по 11 червня 2015 року і ухвалити нове рішення, яким:

Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» () 13957,51 грн заборгованості за кредитним договором № ТЕХ0SК0033 від 20 вересня 2004 року та 874,42 грн судових витрат по справі.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржене безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області Г.В. Бершадська