Справа № 309/2677/16-ц
Провадження № 2/309/1449/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 серпня 2016 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі: головуючого-судді Сідей Я.Я.

при секретарі: Раковці Г.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хуст справу за позовом ОСОБА_1

до

ОСОБА_2, ОСОБА_3

про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,

с у д -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 позивач та відповідачі отримали свідоцтво про спадщину за законом та уклали договір про розподіл спадкового майна, відповідно до яких спадщина складається в наступного: 1/2 частини складських приміщень, що розташовані в АДРЕСА_1; 1/2 частини складу №1,що розташований в АДРЕСА_2;магазину продовольчих товарів та супутніх товарів в АДРЕСА_3; кафе-магазину «ІНФОРМАЦІЯ_3» в. АДРЕСА_4;гаражу, що розташований в АДРЕСА_5; земельної ділянки, що розташована в АДРЕСА_6; транспортного засобу марки «Mitsubishi Pajero», р.н. НОМЕР_1; транспортного засобу марки «ЗИЛ 431610», р.н. НОМЕР_2; транспортного засобу марки «ЗИЛ 431412», р.н. НОМЕР_3.

Однак в свідоцтво про право на спадщину не було включено земельну ділянку, розміром 0,013 га, несільськогосподарського призначення, яка розташована в АДРЕСА_4, кадастровий НОМЕР_4, для влаштування павільйону-кафе «ІНФОРМАЦІЯ_3», яка згідно договору купівлі-продажу від 09.07.2003 р. на праві приватної власності належала ОСОБА_4 За життя спадкодавець не встиг здійснити державну реєстрацію права власності на земельну ділянку та не отримав державного акту. Згідно листа державного нотаріуса свідоцтво про право на спадщину на дану земельну ділянку не можу бути видане позивачам у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на неї.

Згідно договору про розподіл спадкового майна від 21.11.2008 р. позивач ОСОБА_1 є власницею кафе-магазину «ІНФОРМАЦІЯ_3». Згідно ст.1268 ч.3 ЦК України сторони є єдиними спадкоємцями за померлим ОСОБА_4 Позивач просять суд визнати за нею право власності на земельну ділянку, розміром 0,013 га, кадастровий НОМЕР_4, призначену для ведення комерційної діяльності, що розташована в АДРЕСА_4 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явилася. Подала суду клопотання про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилися. Подали суду клопотання про розгляд справи у їх відсутності. Не заперечують проти задоволення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням клопотань сторін про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки визнання відповідачаме позову не суперечить закону та інтересам інших осіб.

Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню, а згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до п. 1 ст. 6 та ст. 13 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Кожен, чиї права і свободи, викладені в цій конвенції, порушуються, має право на ефективний засіб правового захисту у відповідному національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинено особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Право на судовий захист гарантується також і статтею 55 Конституції України.

Відповідно до ст. 125 Земельного Кодексу України право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником документа, що посвідчує право власності на земельну ділянку та його державної реєстрації.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Частиною 3 ст. 1296 ЦК України визначено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 відкрилась спадщина на належне йому майно, в тому числі земельну ділянку площею 0,013 га, яка розташована в АДРЕСА_4, відносно якої спадкодавець не провів державної реєстрації права власності та не отримав правовстановлюючого документу. Нотаріально позивач не має можливості оформити ці права на спадщину, тому за ст. 1 Протоколу № 11 Європейської конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод» право мирно володіти своїм майном підлягає судовому захисту. Поновлення прав позивача суд вважає можливим шляхом визнання права власності.

За таких обставин суд вважає, що позов слід задоволити в повному обсязі, визнавши за позивачем ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку в порядку спадкування.

Керуючись вимогами ст.ст. 10, 60, 61, 174, 194, 209, 212-215, 218 ЦПК України та ст.ст.392, 1225, 1296 ЦК України, ст. 125 ЗК України, с у д -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на земельну ділянку площею 0,013 га, кадастровий НОМЕР_4, для ведення комерційної діяльності, яка розташована на території АДРЕСА_4, що призначена для ведення комерційної діяльності.

Рішення може бути оскаржено протягом 10 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Закарпатської області.

Суддя Хустського

районного суду: підпис: Сідей Я.Я.

З оригіналом вірно:

Суддя Хустського

районного суду: Сідей Я.Я.