Дата документу 25.07.2016
Справа № 334/2884/16-ц
Провадження № 2/334/2105/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2016 року Ленінський районний суд м.Запоріжжя

у складі : головуючого судді Лихосенко М.О.,

при секретарі Череп М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання такою, що втратила право користування житловим приміщенням

в с т а н о в и в :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до Ленінського районного суду м.Запоріжжя з позовом до ОСОБА_2 про визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою 210 у будинку 5 по вул.. Бородинська в м.Запоріжжя, вказавши в позові, що згідно ордеру № 2767 серії А-1, виданого на підставі рішення виконкому Ленінської районної ради м.Запоріжжя від 08.04.1976 року № 188 родині було надано двокімнатна квартира АДРЕСА_1. Відповідальним наймачем вказаної квартири є ОСОБА_1. У вищевказаній квартирі були зареєстровані мати позивача ОСОБА_2 та її чоловік ОСОБА_3, з яким вона розійшлась у 1987 році.

У 1992 році мати позивача - ОСОБА_2 виїхала на постійне місце проживання до ОСОБА_4 у місто ОСОБА_5, де вона офіційно вийшла заміж за громадянина ОСОБА_4 та змінила своє прізвище на Шнайдер.

З 2001 року по теперішній час, мати разом зі своїм чоловіком проживають у м. Майнталь.

Таким чином, більше двадцяти років відповідачка не користувалася спірним житлом. Вона повністю припинила виконувати обовязки члена сімї наймача, повязані з утриманням, оплатою житлового приміщення. За весь час відсутності відповідача, позивачка підтримує квартиру у належному стані, самостійно сплачує комунальні послуги.

Позивачка вважає, що відсутність відповідача з 1992 року за місцем її реєстрації, дає право у встановленому законом порядку, визнати відповідачку такою, що втратила право користування цим житлом та зняти її з реєстраційного обліку.

У судовому засіданні позивачка наполягаючи на фактах, викладених у позовній заяві, просила суд задовольнити її вимоги у повному обсязі,з підстав, викладених у ньому.

Відповідачка у судове засідання не з'явилася, але надала суду письмову заяву, в якій підтримала позовні вимоги позивача та не заперечувала проти зняття її з реєстрації зі спірної квартири, оскільки з 1992 року вона проживає у ОСОБА_4 та не має наміру повертатися до України.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, дослідивши надані у судовому засіданні письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав:

Законом припускається можливість застосування судової форми захисту цивільних справ та інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно зі ст. 107 ЖК України наймач жилого приміщення вправі за згодою членів сім'ї в будь-який час розірвати договір найму.

У разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття.

Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.

Відповідно до абзацу б ч. 1. ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою.

Відповідно до положень частини 1 статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Враховуючи, що відповідачка з 1992 року за місцем реєстрації не проживає, що не заперечувалася сторонами та підтверджується певними доказами по справі, вона втратила право користування цим житлом, що є підставою для зняття її з реєстраційного обліку у встановленому законом порядку.

З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, шляхом визнання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2, у зв'язку з виїздом на інше постійне місце проживання.

Керуючись ст. ст. 3, 4, 10, 11, 57, 60, 61, 88, 131, 212, 213 ЦПК України, ст.ст. 107 ЖК України суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2, у зв'язку з виїздом на інше постійне місце проживання.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Лихосенко М. О.