Справа № 316/397/16-ц
Провадження № 2/316/383/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

"15" липня 2016 р. м.Енергодар

Енергодарський міський суд Запорізької області, у складі:

головуючого судді: Капустинського М.В.

при секретарі: Терещенко О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Енергодар цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», про стягнення боргу за договором банківського рахунку,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі позивач) звернувся до Енергодарського міського суду Запорізької області з позовною заявою до ПАТ КБ «Приват Банк» м.Дніпропетровська (надалі відповідач) про стягнення боргу за договором банківського рахунку. В обґрунтування позовної заяви зазначив, що 11.07.2013 року ОСОБА_2, який є сином позивача, уклав с ПАТ «Страхова компанія «ІНГОСТРАХ» договір страхування від нещасних випадків № ZPAONS-136В23Е. 11.08.2016 року син позивача ОСОБА_2 загинув в аварії. Позивачка зазначає, що згідно свідоцтва про прийняття спадщини від 20.10.2015 року, вона є спадкоємцем майна свого сина. Спадщина складається з страхового відшкодування в розмірі 24900,00 грн., яку 04.12.2013 року «Страхова компанія «ІНГОСТРАХ» перерахувала на картковий рахунок: 050927, який був відкритий у віділенні № 75 Запорізькій філії ПАТ КБ «ПриватБанк» та належав ОСОБА_2, для прийняття спадщини, про що свідчить відповідь ПАТ «Страхова компанія «ІНГОСТРАХ» від 19.02.2016 р.№19-02/02-06. Зазначена спадщина зберігається у відділенні № 75 ЗФ ПАТ КБ «ПриватБанк» на картковому рахунку № 050927, який належить спадкодавцю відповідно до Довідки № 25-07/02/03, виданої Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ІНГОССТРАХ» 25 липня 2014 року.

Позивачка зазначає, що письмово зверталась до ПАТ КБ «ПриватБанк» 15.12.2015 р., однак, відповідач відмовляється повертати кошти з рахунку, 12.02.2016 року було направлено відповідачу адвокатський запит про надання інформації про рахунок ОСОБА_2, однак в наданні такої інформації було відмовлено, кошти не видано. У звязку з чим вона змушена звернутися до суду. Просить суд стягнути з ПАТ КБ «ПриватБанк» на свою користь страхове відшкодування за договором страхування від нещасних випадків № ZPAONS-136В23Е від 11.07.2013 р. та свідоцтвом про прийняття спадщини від 20.10.2015 р. в розмірі 24900,00 грн. А також, просить суд стягнути з ПАТ КБ «ПриватБанк» на свою користь понесені витрати на правову допомогу у розмірі 1500,00 грн.

У судове засідання позивачка зявилась, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, надала суду пояснення та просить суд вимоги задовольнити.

У судове засідання зявився представник позивачки адвокат ОСОБА_3, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просить суд їх задовольнити, надав суду пояснення.

У судове засідання представник відповідача не зявився, надіслав до суду письмову заперечення, в яких позовні вимоги не визнав у повному обсязі, просить суд відмовити в задоволенні позовної заяви, долучивши до них документи (а.с.88-102).

Вислухавши пояснення представника позивача та позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків:

Згідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб та в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Згідно ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів.

Згідно ч.1 ст.58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ч.2 ст.59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно із ст.179 ЦПК України, предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 позивачка по справі є матірю ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8), ОСОБА_2 - помер 11 серпня 2013 р. (а.с.9). Згідно свідоцтва про право на спадщину від 20.10.2015 р. серія: НАР №974715, спадщина за ОСОБА_2 складається з 24900,00 грн. страхового відшкодування за договором страхування від нещасних випадків № ZPAONS-136В23Е, що зберігається у Відділенні № 75 Запорізької філії ПАТ КБ «ПриватБанк» на картковому рахунку № 050927, що належить спадкодавцю відповідно до довідки № 25-07/02-03, виданої ПРАТ «СК «Інгосстрах» 25 липня 2014 р. (а.с.11), згідно з інформацією на запит з ПРАТ СК «ІНГОССТРАХ» від 19.02.2016 р. №19-02/02-06: За страховим випадком, що стався 11.08.2013 року із застрахованою особою за договором страхування від нещасних випадків від 11.07.2013 року №ZPA0NS-136B23E, а саме, смерть особи, було прийнято рішення про виплату страхового відшкодування в сумі 24900,00 грн. та 04.12.2013 р. перерахувало зазначену суму на картковий рахунок №050927 у Відділенні № 75 Запорізької філії ПАТ КБ «ПриватБанк», що належав ОСОБА_2, для видачі спадкоємцям після прийняття спадщини (а.с.14), що також підтверджується платіжним дорученням (а.с.15).

Відповідач, у своїх запереченнях посилаючись, що ОСОБА_2 уклав договір фінансового лізингу, а також 27.06.2013 року уклав з ПРАТ «СК «Інгосстрах» Договір особистого страхування № ZP00A+28427628 від 27.06.2013 р., за яким страховик прийняв на себе зобовязання здійснити виплату страхового відшкодування в наслідок настання страхового випадку та 11.08.2013 р. ОСОБА_2 помер. Внаслідок смерті, ПРАТ «СК «Інгосстрах» здійснив 03.02.2014 р. страхове відшкодування у розмірі 57729,19 грн. за пошкодження транспортного засобу за Договором фінансового лізингу, які спрямував на погашення заборгованості, однак цих коштів не вистачило для погашення заборгованості за зазначеним Договором фінансового лізингу. Також у запереченням відповідач зазначив, що 04.12.2013 р. ПРАТ «СК «Інгосстрах» перерахував на картку ОСОБА_2 №050927 страхове відшкодування у розмірі 24900,00 грн., та у звязку з тим, що по картрахунку існувало кредитне сальдо у розмірі 7647,86 грн., розмір страхового відшкодування зменшився на цю суму, а баланс картки склав 17252,14 грн. А також, у звязку із тим, що для погашення заборгованості за Договором лізингу коштів від страхового відшкодування у розмірі 57729,19 грн. не вистачило, то з картрахунку ОСОБА_2 №050927 було додатково списано 11535,45 грн., після чого на рахунку залишилося 5716,69 грн. тому Відповідач вважаючи, що порушень з боку Банку не було.

Однак, суд критично відноситься до зазначених Відповідачем підстав невидачі Позивачу коштів страхового відшкодування, з наступних підстав:

Відповідно до ст. 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Згідно ч.2 ст.16 Закону України "Про страхування", договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобовязання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Згідно ст.20 Закону України «Про страхування», страховик при настанні страхового випадку зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування у строк, передбачений п. 9.5 договору страхування (протягом 12 календарних днів з дня прийняття рішення про виплату страхового відшкодування).

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про страхування" страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

Частиною 1 ст. 990 ЦК України закріплено положення, за яким страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Аналогічною за змістом є і ст. 25 Закону України "Про страхування".

За Договором страхування від нещасних випадків №ZPA0NS-136B23E від 11.07.2013 року, який було укладено між ОСОБА_2 та ПРАТ «СК «Інгосстрах», а саме, п.п.3.2 п.3 Умов здійснення страхових виплат зазначено, що для отримання страхової виплати до Страховика повинні звернутися з письмовою заявою Страхувальник, Застрахована особа, або Вигодонабувач чи спадкоємець Застрахованої особи, а згідно п.п.3.6 п.3 зазначеного Договору, у разі прийняття рішення про здійснення страхової виплати, вона виплачується Страховиком Застрахованій особі або Вигодонабувачеві (спадкоємцям Застрахованої особи) (а.с.54-зворот).

Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Як зазначалось вище: ПРАТ СК «ІНГОССТРАХ» перерахував 04.12.2015 р. на картковий рахунок №050927 у Відділенні № 75 Запорізької філії ПАТ КБ «ПриватБанк», що належить померлому ОСОБА_2, для видачі спадкоємцям після прийняття спадщини (а.с.14, 15), тобто Страхувальник виконав своє зобовязання за зазначеним договором та перевів кошти у розмірі 24900,00 грн. для виплати спадкоємцям.

Згідно зі ст.ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням визнається перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, цивільні права та обов'язки спадкодавця, у тому числі право власності на річ, можуть переходити у спадщину.

Таким чином, спадкоємством визначається перехід майна спадкодавця в разі його смерті до іншої особи - спадкоємцю у порядку передбаченому законодавством, це система правовідносин, в межах яких здійснюється перехід, в тому числі належне оформлення, прав та обов'язків.

Також, як зазначалось, Позивачка по справі прийняла спадщину за померлим ОСОБА_2, яка складається із страхового відшкодування за договором страхування від нещасних випадків від 11.07.2013 р. № ZPAONS-136В23Е у розмірі 24900,00 грн. (а.с.11).

Однак, у судовому засіданні встановлено, що зазначене страхове відшкодування Позивачка не отримала у звязку з тим, що Відповідач перерахував більшу частину коштів зазначеного вище страхового відшкодування в рахунок погашення заборгованості за померлим, що на думку суду Відповідач не мав права робити виходячи з наступного:

Правовідносини у сфері функціонування платіжних систем і систем розрахунків в Україні, проведення переказу коштів, відповідальності суб'єктів переказу, а також загального порядку здійснення нагляду за платіжними системами регулюються, зокрема,Законом України «Про банки і банківську діяльність», Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», «Інструкцією про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах» затвердженою Постановою Національного банку від 12.11.2003, № 492, «Положенням про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням», затвердженого Постановою Правління Національного Банку України від 30 квітня 2010 року № 223 та «Положенням про діяльність в Україні внутрішньодержавних і міжнародних платіжних систем» затвердженим постановою Правління Національного банку України від 25.09.2007 року № 348

Відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність», відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

Згідно з вимогами п. 1.8 Інструкції НБУ №492, банки відкривають своїм клієнтам поточні рахунки за договором банківського рахунку. Цим же пунктом Інструкції встановлено, що до поточних рахунків також належать карткові рахунки, що відкриваються для обліку операцій за платіжними картками відповідно до вимог цієї Інструкції. Операції за цими рахунками здійснюються з урахуванням особливостей, визначених цією Інструкцією, Положенням НБУ №223 та відповідними нормативно-правовими актами Національного банку.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 985 ЦК України, страхувальник має право укласти із страховиком договір на користь третьої особи, якій страховик зобов'язаний здійснити страхову виплату у разі настання страхового випадку. Страхувальник має право при укладенні договору страхування призначити фізичну або юридичну особу для одержання страхової виплати (вигодонабувача), а також замінювати її до настання страхового випадку, якщо інше не встановлено договором страхування.

Як зазначено самим Відповідачем та встановлено у судовому засіданні, Банк отримав право одержання страхового відшкодування за Договором особистого страхування №ZP00A+28427628 укладеного 27.06.2013 року між ОСОБА_2 та ПРАТ «СК «Інгосстрах» (а.с.93) та скористався їм написавши заяву про виплату страхового відшкодування за зазначеним Договором (а.с.96) і отримав суму відшкодування у розмірі 57729,19 (а.с.98)

Як зазначалось, за умовами договору страхування від нещасних випадків від 11.07.2013 р. № ZPAONS-136В23Е укладеного між ОСОБА_2 та ПРАТ СК «ІНГОССТРАХ», страхова виплата проводиться Страховиком Застрахованій особі або Вигодонабувачеві (спадкоємцям Застрахованої особи), в зазначеному договорі не передбачено проведення виплат на користь третіх осіб (а.с.54), а Вигодонабувачем є спадкоємець - Позивачка по справі, що підтверджується також інформацією з ПРАТ СК «ІНГОССТРАХ» (а.с.14) та свідоцтвом про право на спадщину за Законом (а.с.11).

Відповідно до «Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземній валютах», затвердженої Постановою Правління Національного банку України від 12.11.2003 р. № 492: абз. 3, п. 10.15. незалежно від того, чи здійснюється успадкування вкладу згідно із законом, заповітом або розпорядженням, банк здійснює виплату вкладу спадкоємцю власника рахунку на підставі відповідного свідоцтва про право на спадщину або дозволу нотаріуса на одержання спадкоємцем частини вкладу спадкодавця, або за рішенням суду.

Відповідно до ст. 1066 ЦК України, банк зобов'язаний приймати та зараховувати на рахунок, відкритий клієнту грошові кошти, які йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахунок та видачу відповідних сум з рахунку та проводити інші операції по рахунку.

Тобто, коли 04.12.2013 року на рахунок померлого ОСОБА_2 надійшло страхове відшкодування у розмірі 24900,00 грн., свідоцтво на спадщину в наявності, тобто Відповідач зобовязаний був виплатити страхове відшкодування спадкоємцю Позивачці по справі.

Щодо посилання Відповідача на наявність боргу померлого перед Банком та зарахування страхового відшкодування в рахунок погашення боргу та по Договору Лізингу, суд дійшов висновку про безпідставність проведення зазначеної операції Відповідачем виходячи з наступного:

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, яка відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.3 ст.1222, ч.1 ст.1220, ч.1 ст. 1270 ЦК України).

Згідно змісту статті 1281 ЦК України: Спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги; Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги; Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги; Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

У звязку із наявністю грошового зобовязання померлого ОСОБА_2 перед Банком, Кредитор, а в даному випадку Відповідач по справі, мав право звернутися з вимогою до спадкоємця, в даному випадку позивача по справі, про погашення заборгованості спадкодавця, за правилами встановленими чинним законодавством України

Та в разі предявлення Кредитором до спадкоємців вимоги, згідно статті 1282 ЦК України: Спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Однак, Відповідачем не надано суду доказів того, що Банк, як Кредитор, у строки та порядок визначений законодавством України, предявляв вимогу до Спадкоємця щодо виконання зобовязань Спадкодавцем, в рахунок отриманого страхового відшкодування чи за інших умов.

Тобто, враховуючи все вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що Відповідач не мав правових підстав передбачених законодавством України проводити погашення заборгованості померлого ОСОБА_2 перед Банком (відповідачем по справі) за рахунок страхового відшкодування яке належить до виплати Позивачці по справі як спадкоємцю, тобто коли 04.12.2013 року на рахунок померлого ОСОБА_2 надійшло страхове відшкодування у розмірі 24900,00 грн. за Договором страхування від нещасних випадків від 11.07.2013 р. № ZPAONS-136В23Е укладеного між ОСОБА_2 та ПРАТ СК «ІНГОССТРАХ» Відповідач зобовязаний був провести його виплату Позивачці по справі.

Згідно ст. 1073 ЦК України, у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Вирішуючи питання щодо стягнення понесених витрат на правову допомогу, судом встановлено наступне:

Між позивачкою по справі та її представником 09.02.2016 року було укладено письмовий договір про надання правової допомоги (а.с.17) та за квитанцією позивачем проведено оплату витрат на правову допомогу у розмірі 1500,00 грн.

Згідно ч.1 ст.84 ЦПК України, витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.

Відповідно до ч.3 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи все вищевикладене, суд прийшов до переконання, що позовні вимоги як в частині стягнення з Відповідача на користь Позивача страхового відшкодування так і в частині стягнення витрат на правову допомогу - підлягають задоволенню у повному обсязі оскільки обґрунтовані та підтверджуються наданими доказами.

На підставі зазначеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 27, 57-60, 84, 179, 208, 209, 212-215, 293, 294, 296 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» м.Дніпропетровськ на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 (Радянська)АДРЕСА_1 - страхове відшкодування за договором страхування від нещасних випадків № ZPAONS-136В23Е від 11.07.2013 р. та свідоцтвом про прийняття спадщини від 20.10.2015 р. в розмірі 24900,00 грн., а також витрати на правову допомогу у розмірі 1500,00 грн., а всього підлягає стягненню 26400,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Запорізької області через Енергодарський міський суд Запорізької області.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення суду буде виготовлено 19.07.2016 р.

Суддя: М. В. Капустинський