Провадження № 2/344/1884/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2016 року Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Мелещенко Л.В.

секретаря - Мічути Т.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Івано-Франківськ цивільну справу за позовом Івано-Франківського регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» до ОСОБА_2 про стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В :

20 жовтня 2015 року позивач Івано-Франківське регіональне управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення коштів. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що відповідно до укладеного договору № 01/11 від 21.06.2011 року між Івано-Франківським регіональним управлінням Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву», Державною спеціалізованою фінансовою установою «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» та ОСОБА_2, останній отримав кредит у сумі 168 648,00 грн. Відповідно до п. 1.2 кредитного договору, кредит надається на будівництво житла, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 42,0 кв.м. На виконання умов кредитного договору позивачем здійснено перерахування 168 648,00 грн. на рахунок відповідача. Внаслідок порушення графіку сплати коштів станом на 01.10.2015 року заборгованість відповідача перед позивачем становить 31 763,91 грн., що складається з заборгованості зі сплати основної суми за кредитом у сумі 10 686,60 грн., заборгованості за відсотками за користування кредитом у сумі 19 342,08 грн., заборгованості за пенею у сумі 1735,23 грн. За таких обставин позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у сумі 31 763,91 грн. та судові витрати, сплачені у вигляді судового збору, у сумі 1 218,00 грн.

У судове засідання представник позивача не прибула, проте надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, не заперечувала проти заочного розгляду справи. А також подала до суду заяву, якій повідомила, що заборгованість відповідачем сплачена у повному обсязі, тому просила стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Згідно частини 1 статті 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Керуючись статтями 77, 169, 224 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних у ній даних і доказів, так як у суду є достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін, а позивач не заперечує проти такого розгляду.

Суд, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

21.06.2011 року між Івано-Франківським регіональним управлінням Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву», Державною спеціалізованою фінансовою установою «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» та ОСОБА_2, Позичальником, був укладений кредитний договір № 01/11, відповідно до умов якого Позичальник отримує кредит у сумі 168 648,00 грн. строком повернення 295 місяців, починаючи з моменту надання кредитних коштів на будівництво житла, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 42,0 кв.м. (а.с. 7-12).

Відповідно до виписки банку з особового рахунку від 15.10.2015 року позивачем здійснено перерахування 168 648,00 грн. на рахунок відповідача (а.с. 14).

Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором від 21.06.2011 року №01/11, заборгованість станом на 01.10.2015 року становить 31 763,91 грн., що складається з заборгованості зі сплати основної суми за кредитом у сумі 10 686,60 грн., заборгованості за відсотками за користування кредитом у сумі 19 342,08 грн., заборгованості за пенею у сумі 1735,23 грн. (а.с. 13).

З квитанцій від 11.09.2015 року, 09.10.2015 року, 11.11.2015 року, 30.11.2015 року, 10.12.2015 року, 21.12.2015 року, 30.12.2015 року, 05.01.2016 року, 15.01.2016 року, 19.01.2016 року, 16.02.2016 року, 10.03.2016 року, 28.03.2016 року вбачається, що відповідачем вносилися кошти на погашення кредиту (а.с. 39-45).

На підставі частини 1 статті 1055 Цивільного кодексу України кредитний договір укладається у письмовій формі.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до частини 1 статті 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у тій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у тій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частина 1 статті 1054 Цивільного кодексу України передбачає, що за кредитним договором банк зобов'язаний надати грошові кошти позичальнику у розмірі і на умовах, передбачених договором, позичальник зобов'язаний повернути кредит і сплатити відсотки.

Стаття 610 Цивільного кодексу України встановлює, що зобов'язання вважається порушеним у випадку або повного його невиконання, або неналежного виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Згідно частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 612Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у встановлений договором строк.

Судом встановлено, що відповідачем сплачена заборгованість за укладеним договором у повному обсязі, тому підстави для стягнення заборгованості відсутні, отже позовні вимоги не підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до частини 1 статті 88 Цивільного процесуального кодексу України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Враховуючи те, що відповідач сплатив заборгованість у повному обсязі під час розгляду справи, тому понесені позивачем витрати по сплаті судового збору у сумі 1 218,00 грн. (а.с. 4) підлягають стягненню у повному обсязі з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, відповідно до статей 524, 526, 527, 530, 546, 610, 611, 612, 629, 1049, 1054 Цивільного Кодексу України, керуючись статтями 3, 4, 6, 7, 10, 57-60, 77, 88, 169, 197, 209, 212-214, 218, 222-233, 292, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог Івано-Франківського регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» до ОСОБА_2 про стягнення коштів відмовити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь Івано-Франківського регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» судовий збір у сумі 1 218,00 грн. (одна тисяча двісті вісімнадцять грн. 00 коп.).

Заочне рішення може бути переглянуто Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області за письмовою заявою відповідача протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області у десятиденний строк з дня проголошення рішення. Особи, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Л.В. Мелещенко