Головуючий суду 1 інстанції - Ткач О.В.
Доповідач - Назарова М.В.
Справа № 431/2941/16-ц
Провадження № 22ц/782/645/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Луганської області в складі:

головуючого Назарової М.В.,

суддів: Лозко Ю.П., Романченка В.О.,

за участю секретаря Повової Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Апеляційного суду Луганської області в м. Сєвєродонецьку

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на ухвалу Старобільського районного суду Луганської області від 19 липня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и л а :

В червні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до Старобільського районного суду Луганської області із вказаним позовом, в обґрунтування якого посилався на припинення між сторонами шлюбних відносин і окреме проживання внаслідок різних поглядів на сімейне життя та обов'язки, відсутність неповнолітніх дітей.

Ухвалою Старобільського районного суду Луганської області від 19 липня 2016 року сторонам надано строк для примирення терміном три місяці та зупинено провадження у справі.

Не погодившись із цією ухвалою і вважаючи її незаконною, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та задовольнити його позов і прийняти рішення про розірвання шлюбу між сторонами, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді, осіб, які брали участь у судовому засіданні, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що вона не підлягає задоволенню з таких міркувань.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Зупиняючи провадження у справі, суд першої інстанції в даному випадку виходив із положень п. 7 ч. 1 ст. 201 ЦПК України.

Такі висновки суду відповідають обставинам справи.

Відповідно до статті 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

В абзаці другому пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюб, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21 грудня 2007 року роз'яснено, що передбачене ч. 1 ст. 111 СК вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення (ч. 5 ст. 191 ЦПК). Судам слід використовувати надану законом можливість відкласти розгляд справи для примирення подружжя, особливо за наявності неповнолітніх дітей.

При визначенні строку на примирення суд заслуховує думку сторін та враховує конкретні обставини справи.

Ухвала суду про відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення не підлягає оскарженню в апеляційному та касаційному порядку.

Згідно із ч. 5 ст. 191 ЦПК України у справі про розірвання шлюбу суд може зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 201 ЦПК України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі надання сторонам у справі про розірвання шлюбу строку для примирення.

Тобто, у разі надання строку для примирення у справі про розірвання шлюбу, зупинення провадження у справі це обов'язок суду, а не право.

Матеріалами справи встановлено, що згода відповідача на розірвання шлюбу відсутня і, заперечуючи проти позову, відповідачка заявила про можливість збереження сім'ї та примирення, оскільки вони разом з позивачем не проживають лише з жовтня 2015 року і весь час до цього жили разом, незважаючи на існування позашлюбної дитини у позивача.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції, з урахуванням позиції сторін, з метою примирення подружжя, дійшов обґрунтованого висновку про надання сторонам строку для примирення терміном три місяці.

Доводи апеляційної скарги про неналежне повідомлення позивача про час та місце розгляду справи, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки вказане не призвело до невірного вирішення питання судом.

Посилання апелянта на те, що судом під час вирішення питання враховано лише інтереси відповідачки, а не враховано його небажання примирюватися, тривале непроживання сторін разом, бажання створити нову сім'ю, де є син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якого він записаний, і очікування другої дитини, не є підставою для скасування ухвали про зупинення провадження у справі. Вважати, що рішення про надання сторонам строку на примирення і зупинення у зв'язку із цим провадження у справі не відповідає моральним засадам суспільства, не можна, оскільки суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів, а позивач не надав належних доказів того, що очікує на народження другої дитини.

Щодо вимог апеляційної скарги про прийняття рішення про розірвання шлюбу між сторонами, то колегія суддів зауважує, що відповідно до вимог Закону України «Про право на справедливий суд» та глави 1 розділу п'ятого ЦПК України до компетенції апеляційного суду відноситься перевірка законності і обґрунтованості рішення суду першої інстанції, у той час коли справа про розірвання шлюбу по суті між сторонами судом не розглядалася.

Разом з тим, відхилення апеляційної скарги і залишення без змін ухвали суду першої інстанції від 19 липня 2016 року не позбавляє позивача права звертатися до суду першої інстанції у передбаченому законом порядку з клопотанням про скорочення наданого для примирення строку з обґрунтуванням поважності вирішення такого питання за умови надання відповідних доказів на підтвердження цих обставин.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Оскільки ухвала суду першої інстанції відповідає вимогам закону, то апеляційна скарга підлягає відхиленню, а ухвала суду про зупинення провадження у справі - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Старобільського районного суду Луганської області від 19 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів після її проголошення.

Головуючий

Судді: