У х в а л а

18 травня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Охрімчук Л.І.,

Сімоненко В.М.,

Яреми А.Г.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України ухвали Апеляційного суду Сумської області від 26 січня

2016 року та ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до комунального закладу «Охтирська міська стоматологічна поліклініка», третя особа - головний лікар комунального закладу «Охтирська міська стоматологічна поліклініка» Корабельська Валентина Григорівна, про визнання наказу незаконним, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и л а :

Охтирський міськрайонний суд Сумської області рішенням

від 29 грудня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 26 січня 2016 року, в задоволенні позову відмовив.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою від 30 березня 2016 року касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилила, ухвалені у справі судові рішення залишила без змін.

4 травня 2016 року ОСОБА_4 звернулася до Верховного Суду України із заявою про перегляд ухвали Апеляційного суду Сумської області від 26 січня 2016 року та ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2016 року з передбаченої

пунктом 1 частини першої статті 355 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права, а саме статті 235 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України).

Обґрунтовуючи підставу подання заяви про перегляд зазначених судових рішень, передбачену пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, заявниця посилається на ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 березня, 9 квітня,

8 липня та 23 грудня 2015 року, в яких, на її думку, по-іншому застосовано вказані норми матеріального права.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження необхідно відмовити з огляду на таке.

За положеннями пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України підставою для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

При цьому під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де тотожними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодились суди апеляційної та касаційної інстанцій, виходив з того, що позивачка, працюючи на посаді головного бухгалтера, вчинила одноразове грубе порушення трудових обов'язків, безпідставно нарахувавши заробітну плату. При цьому суд зважив на ту обставину, що відповідач, при звільненні позивачки, врахував її попередню роботу, а порушення, яке слугувало підставою звільнення позивача на підставі пункту першого статті 41 КЗпП України, носить разовий, а не тривалий характер.

Разом з тим у наданих для порівняння ухвалах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ містяться такі висновки:

- в ухвалі від 11 березня 2015 року суд касаційної інстанції, скасувавши рішення суду апеляційної інстанції та залишивши в силі рішення суду першої інстанції, вказав на те, що наказ про звільнення позивача не має конкретних посилань на порушення ним трудового чи іншого законодавства, а містить лише загальні обставини;

- в ухвалах від 9 квітня та 8 липня 2015 року суд касаційної інстанції, залишивши без змін ухвалені у справі судові рішення, дійшов висновку, що роботодавці не довели вчинення працівниками одноразових грубих порушень трудового законодавства, а тому підстави для їх звільнення за пунктом 1 частини першої статті 41 КЗпП України відсутні;

- в ухвалі від 23 грудня 2015 року суд касаційної інстанції, скасувавши рішення суду апеляційної інстанції та направивши справу на новий розгляд, указав на порушення норм матеріального та процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, порівняння наведених судових рішень із судовим рішенням, про перегляд якого подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції під час розгляду двох чи більше справ з тотожними предметами спору, підставами позову та аналогічними обставинами й однаковим регулюванням норм матеріального права у спірних правовідносинах дійшов протилежних висновків щодо заявлених вимог.

Ураховуючи наведене, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження Верховного Суду України необхідно відмовити.

Керуючись частиною другою статті 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_4 до комунального закладу «Охтирська міська стоматологічна поліклініка», третя особа - головний лікар комунального закладу «Охтирська міська стоматологічна поліклініка» Корабельська Валентина Григорівна, про визнання наказу незаконним, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за заявою ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України ухвали Апеляційного суду Сумської області від 26 січня 2016 року та ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2016 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Л.І. Охрімчук

В.М. Сімоненко

А.Г. Ярема