Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі :

головуючого судді - Шимківа С.С.

суддів: - Бондаренко Н.В., Шеремет А.М.

секретар судового засідання - Пиляй І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 23 березня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" про захист прав споживача та стягнення грошових коштів, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 23 березня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено.

Стягнуто з публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" на користь ОСОБА_3 депозитний вклад у сумі 8 830 (вісім тисяч вісімсот тридцять доларів США) 70 центів, 3 % річних у сумі 319 (триста дев'ятнадцять) доларів США 78 центів, а також 605 (шістсот п'ять) доларів США 76 центів - пені, що згідно курсу НБУ станом на 3 листопада 2014 року становить 7844,59 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У поданій апеляційній скарзі ПАТ "Дельта Банк" покликається на порушення та неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що після спливу строку дії депозитного договору, 26 травня 2014 року ОСОБА_3 були повернуті його кошти шляхом перерахування на поточний рахунок № НОМЕР_1, отже між сторонами виникли правовідносини банківського рахунку.

Після зарахування банком коштів на поточний рахунок вони перебували у власності позивача, а не у власності ПАТ "Дельта Банк". Набувачем та власником коштів є саме ОСОБА_3. Вищенаведене відповідає правовій позиції Верховного Суду України, яка висловлена ним у постанові від 02.09.2014 року у справі № 3-80гс14.

Таким чином стягнення коштів з ПАТ "Дельта Банк" призведе до подвійного стягнення коштів з відповідача.

Окрім того, безпідставними є позовні вимоги в частині стягнення з відповідача пені та 3 % річних від суми простроченого грошового зобов'язання.

Додає, що судом першої інстанції залишено поза увагою ту обставину, що згідно

_______________________________________________________________________________________________________________________

Справа № 569/17665/14-ц Головуючий в суді І інстанції - Крижова О.Г.

Провадження № 22-ц/787/927/2016 Суддя-доповідач - Шимків С.С.

постанови НБУ від 02.03.2015 року № 150 "Про віднесення публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до категорії неплатоспроможних" з 03 березня 2015 року у ПАТ "Дельта Банк" запроваджено тимчасову адміністрацію.

Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" під час тимчасової адміністрації не здійснюється, зокрема, задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку.

Отже, з моменту введення тимчасової адміністрації в ПАТ "Дельта Банк" відсутні будь-які правові підстави для задоволення майнових вимог позивача в судовому порядку.

Просить суд скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 25 листопада 2013 року між ПАТ "Дельта Банк" та ОСОБА_3 укладено договір № 014-17517-251113 банківського вкладу (депозиту) "Найкращий від Миколая" у доларах США, за умовами якого банк прийняв від вкладника грошові кошти в сумі 23000 дол. США на строк із моменту зарахування вкладу на вкладний (депозитний) рахунок № НОМЕР_2 та по 24 травня 2014 року включно (а.с. 5).

25 листопада 2013 року ОСОБА_3 було внесено 23000 дол. США на його вкладний (депозитний) рахунок № НОМЕР_2, що підтверджується квитанцією № 28921922 від 25.11.2013 року (а.с. 6).

30 січня 2013 року між ПАТ "Дельта Банк" та ОСОБА_3 укладено договір № 005-17503-300113 банківського рахунку фізичної особи з випуском платіжної картки, згідно умов якого банк відкрив клієнту поточний рахунок у доларах США № НОМЕР_1 (а.с. 7).

25 вересня 2014 року ОСОБА_3 звернувся до ПАТ "Дельта Банк" з заявою про повернення його коштів з поточного рахунку в сумі 8991,11 дол. США (а.с. 15).

Листом від 30.09.2014 року вих. № 05-2406579 ПАТ "Дельта Банк" повідомило, що згідно постанови Національного Банку України № 540 від 29.08.2014 року "Про введення додаткових механізмів для стабілізації грошово-кредитного та валютного ринків України" діє обмеження у видачі (отриманні) готівкових коштів в іноземній валюті з поточного та депозитних рахунків клієнтів через каси та банкомати у межах до 15000 гривень на добу на одного клієнта в еквіваленті за офіційним курсом Національного банку України (а.с. 16).

За період з 26.05.2014 року по 30.10.2014 року ПАТ "Дельта Банк" лише частково повернув кошти позивачу, у зв'язку з чим у ПАТ "Дельта Банк" виникла заборгованість перед ОСОБА_3.

Згідно п. 1.10 договору банківського вкладу № 014-17517-251113 від 25.11.2013 року вклад виплачується по закінченню строку розміщення вкладу, зазначеного в п. 1.3. договору, шляхом зарахування на поточний рахунок вкладника з використанням платіжної картки № НОМЕР_1 , який відкритий в установі банку (а.с. 5).

Відповідно до статті 1066 ЦК України за договором банківського рахунку банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами. Банк зобов'язаний укласти договір банківського рахунка з клієнтом, який звернувся з пропозицією відкрити рахунок на оголошених банком умовах, що відповідають закону та банківським правилам (частини перша, друга статті 1067 ЦК України).

Згідно з положеннями частин першої, другої статті 1070 ЦК України за користування грошовими коштами, що знаходяться на рахунку клієнта, банк сплачує проценти, сума яких зараховується на рахунок, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка або законом. Сума процентів зараховується на рахунок клієнта у строки, встановлені договором, а якщо такі строки не встановлені договором, - зі спливом кожного кварталу. Проценти, передбачені частиною першою цієї статті, сплачуються банком у розмірі, встановленому договором, а якщо відповідні умови не встановлені договором, - у розмірі, що зазвичай сплачується банком за вкладом на вимогу.

Отже, по закінченню 24 травня 2014 року строку розміщення вкладу між сторонами виникли правовідносини, що випливають з договору банківського рахунка та регулюються положеннями глави 72 ЦК України.

Крім того, згідно з правовою позицією Верховного Суду України від 10 червня 2015 року, викладеною у постанові № 6-36цс15, яка, відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для усіх судів України, закінчення строку дії договору банківського вкладу і невиконання зобов'язань не припиняє зобов'язальні правовідносини, а трансформує їх в охоронні, що містять обов'язок відшкодувати заподіяні збитки, які встановлені договором чи законом.

Як убачається з матеріалів справи, на підставі постанови Правління Національного банку України від 02.03.2015 року № 150 "Про віднесення публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до категорії неплатоспроможних", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.03.2015 року № 51 "Про запровадження тимчасової адміністрації у публічному акціонерному товаристві "Дельта Банк", згідно з яким у ПАТ "Дельта Банк" з 03.03.2015 року по 02.06.2015 року включно запроваджено тимчасову адміністрацію.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 71 від 08.04.2015 року продовжено строк дії тимчасової адміністрації у ПАТ "Дельта Банк" до 02 вересня 2015 року включно, а рішенням № 147 від 03 серпня 2015 року продовжено такий строк до 02 жовтня 2015 року включно.

Відповідно до постанови Правління НБУ від 02 жовтня 2015 р. № 664 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02 жовтня 2015 року № 181 "Про початок процедури ліквідації АТ "Дельта Банк" та делегування повноважень ліквідатора банку".

Статтею 1074 ЦК України встановлено, що обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом.

Тобто, випадки обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, можуть бути передбачені в спеціальному законі.

Згідно з пунктом 16 статті 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" тимчасова адміністрація - це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до пункту 6 статті 2 цього Закону ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Отже, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у таких правовідносинах.

Статтею 36 вищезазначеного Закону врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації у банку.

Зокрема, згідно з п. 1 ч. 5 ст. 36 Закону під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку.

Разом з тим, частино 6 даної статті Закону встановлено, що вищезазначене обмеження не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України. Вклади в іноземній валюті перераховуються в національну валюту України за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком України до іноземних валют на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до цієї статті.

Відповідно до п. 2 частини другої статті 46 цього Закону з дня призначення уповноваженої особи Фонду банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню чи збільшений ліквідаційної маси.

Місцевий суд ці положення Закону не врахував, не звернув уваги на те, що станом на момент ухвалення оскаржуваного рішення у ПАТ "Дельта Банк" вже було запроваджено тимчасову адміністрацію, що унеможливило стягнення коштів у будь-який інший спосіб, аніж це передбачено Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Зазначене відповідає правовій позиції Верховного Суду України, яка викладена у його постанові від 20 січня 2016 року у справі №6-2001цс15 та відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для усіх судів України.

Як встановлено у судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_3отримав 12 червня 2015 року гарантовану Фондом гарантування вкладів суму відшкодування коштів за його рахунком у ПАТ "Дельта Банк" у розмірі 200000 грн, що підтверджується копією заяви на виплату переказу.

Таким чином, права ОСОБА_3, як вкладника ПАТ "Дельта Банк" захищено у порядку, встановленому Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

З огляду на вищевикладене, колегія суддів апеляційного суду прийшла до висновку про помилкове застосування судом першої інстанції до правовідносин, які виникли між сторонами загальних норм ЦК України, оскільки дані правовідносини повинні бути врегульовані виходячи з положень спеціального закону, яким є Закон України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Ураховуючи те, що судом неповно з'ясовано фактичні обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального права, постановлене ним рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_3 у повному обсязі.

На підставі ст.ст. 1066, 1067, 1070, 1074 ЦК України, ст. 36, п. 2 ч. 2 ст. 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", керуючись ст.ст. 303, 309, 313-314, 316-317 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" задовольнити.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 23 березня 2015 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" про захист прав споживача та стягнення грошових коштів відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів із дня набрання ним чинності.

Головуючий-суддя С.С. Шимків

Судді: Н.В. Бондаренко

А.М. Шеремет