АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

[1]

12 серпня 2016 року суддя Апеляційного суду м. Києва Немировська О.В., вивчивши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «АІСЕ Україна» про визнання дій незаконними, визнання нарахованої заборгованості незаконною та стягнення моральної шкоди, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 23 червня 2016 року,

в с т а н о в и в:

заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 23 червня 2016 року в задоволенні позову було відмовлено. Не погоджуючись з вказаним рішенням, представник позивача подав до суду апеляційну скаргу.

Однак, при подачі апеляційної скарги апелянтом не було надано квитанції про сплату судового збору та зазначено, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

З 1 вересня 2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких» законодавчих актів України щодо сплати судового збору», яким змінено ставки судового збору за подання до суду процесуальних документів і перелік суб'єктів, які звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх інстанціях, тощо.

Зі змісту змін до ст. 5 Закону України «Про судовий збір», які прийняті пізніше, ніж Закон України «Про захист прав споживачів», вбачається, що з 01 вересня 2015 року споживачі - за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав, не відносяться до суб'єктів, які звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх інстанціях, а тому посилання апелянта на положення ст. 22 Закону Украйни «Про захист прав споживачів» не можуть бути взяті до уваги.

Частиною 3 ст. 6 закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру, а у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. В даному випадку позивачем при зверненні до суду було пред'явлено дві вимоги немайнового характеру - про визнання дій незаконними та стягнення моральної шкоди..

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду по вимогам немайнового характеру ставка судового збору становить 110 % ставки, яка підлягала сплаті при поданні позовної заяви, що на момент звернення до суду становило 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.

У зв'язку з цим, апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з встановленням апелянту строку для усунення зазначеного недоліку - надання оригіналу документа про сплату через банківську установу судового збору в сумі 1 071 грн. 84 коп. на розрахунковий рахунок № 0010 ГУ ДКСУ у м. Києві, отримувач коштів - УДКС у Солом'янському районі м. Києва, код банку отримувача - 820019, код отримувача - 38050812.

Керуючись ст.ст. 295-297,121 ЦПК України,

у х в а л и в:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 23 червня 2016 року залишити без руху.

Встановити апелянту п'ятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення недоліку апеляційної скарги, зазначеного в мотивувальній частині ухвали.

Роз'яснити апелянту, що в разі не усунення недоліку у встановлений строк, його апеляційна скарга буде вважатись неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

№ справи: 761/32507/15-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/11760/2016

Головуючий у суді першої інстанції: Макаренко І.О.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.