Справа № 296/1563/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

заочне

"01" липня 2016 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира

у складі: головуючого судді Галасюка Р.А.,

при секретарі Могилевець В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку ч. 2 ст. 197 ЦПК України цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, з-авданої внаслідок ДТП,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Корольовського районного суду м. Житомира з позовом про стягнення з ОСОБА_2 матеріальної та моральної шкоди на загальну суму 52829,83 грн., завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ОСОБА_2, відповідач у справі, керуючи автомобілем «Аudi» 05.08.2015 в м. Житомирі по вул. Шевченка, поблизу будинку №96, в напрямку вул. Шелушкова, перебуваючи у стані алкогольного спяніння, виїхав на смугу зустрічного руху та вчинив зіткнення з автомобілем «Gееlу», власником якого є позивач у справі.

В результаті ДТП автомобіль «Gееlу» отримав механічні пошкодження. За результатами проведення ремонтних робіт позивачем сплачено вартість робіт - 18048,18 грн., вартість запчастин - 68256,48 грн., загалом 86304,66 грн.

У судове засідання позивач та його представник в судове засідання не з»явилися, представник позивача надав до суду заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Розглянувши матеріали справи суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

05.08.2015, ОСОБА_2, відповідач у справі, керуючи автомобілем «Аudi» в м. Житомирі по вул. Шевченка, поблизу будинку №96, в напрямку вул. Шелушкова, перебуваючи у стані алкогольного спяніння, виїхав на смугу зустрічного руху та вчинив зіткнення з автомобілем «Gееlу», власником якого є ОСОБА_1, позивач у справі. Право власності на автомобіль «Gееlу» підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії СХХ №588726.

В результаті ДТП автомобіль «Gееlу» отримав механічні пошкодження.

На місці скоєння дорожньо-транспортної пригоди, працівниками відділу ДАІ була складена схема дорожньо-транспортної пригоди, відібрано пояснення від учасників самої пригоди.

Вказані вище матеріали дорожньо-транспортної пригоди, постанова про закриття кримінального провадження від 14.08.2015 направлено на розгляд Корольовського районного суду м. Житомира за місцем реєстрації місця проживання ОСОБА_2

Постановою Корольовського районного суду м. Житомира від 26.11.2015 у справі №296/10755/15-п ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

З огляду на визнання правопорушником своєї вини, вказана постанова відповідачем не оскаржувалась та набрала законної сили 07.12.2015.

У відповідності до ч. 4 ст. 61 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративні правопорушення обовязкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тобто, вказана вище постанова суду по справі про адміністративне правопорушення є преюдиційним доказом, а саме обставиною яка не підлягає доказуванню.

Відповідно до проведеного ФОП ОСОБА_3 автотоварознавчого дослідження пошкодженого автомобіля, вартість проведеного дослідження складає 750 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру №1167 від 25.08.2015.

Згідно висновку експерта №1167 від 30.08.2015 вартість матеріального збитку заподіяного власнику автомобіля складає 96 597,47 грн. З них, 86347,30 грн. вартість відновлювального ремонту, а 10250,17 грн. - величина втрати товарної вартості автомобіля.

Про проведення автотоварознавчого дослідження, зокрема огляду експертом пошкодженого автомобіля відповідача було повідомлено належним чином шляхом направлення на його адресу рекомендованого листа 19.08.2015, що підтверджується квитанцією ЖД УДППЗ «Укрпошта».

На час проведення автотоварознавчого дослідження, вирішення органом досудового розслідування питання наявності в діях ОСОБА_2 складу злочину, автомобіль позивача перебував на штрафмайданчику. Загальна вартість послуг за охорону автомобіля становила 525 грн., які були оплачені позивачем 11.08.2015 у сумі 150 грн. та 26.08.2016 у сумі 375 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи квитанціями.

Цивільно-правова відповідальність відповідача на момент дорожньо- транспортної пригоди була застрахована ПАТ «Страхова компанія «Уніка» згідно полісу ОСЦПВ №АІ/8158608 від 30.04.2015.

Страховиком було розглянуто матеріали стосовно дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 05.08.2015 за участі сторін за даним позовом, та прийнято рішення щодо виплати позивачу страхового відшкодування у сумі 50 тис. грн.

За результатами проведення ремонтних робіт ФОП ОСОБА_4, позивачем сплачено вартість робіт - 18048,18 грн., вартість запчастин - 68256,48 грн., загалом 86304,66 грн., тобто більше на 36304,66 грн. за виплачену страховиком суму страхового відшкодування.

Факт проведення ремонтних робіт підтверджується копією наряду-замовлення №К від 22.01.2016, рахунком на оплату №2 від 22.01.2016 та актом надання послуг №1 від 22.01.2016.

Суд дійшов висновку, що різниця понесених позивачем витрат на ремонт автомобіля, що складає 36304,66 грн. та величина втрати товарної вартості автомобіля у сумі 10250,17 грн. з огляду на встановлення вини відповідача, підлягає стягненню з останнього.

Ст. 22 Цивільного кодексу України передбачено, що збитками, які підлягають відшкодуванню у повному обсязі, є, зокрема втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

При таких обставинах, збитки (вартість виконання робіт, необхідних для відновлення транспортного засобу) завдані позивачу, як власнику транспортного засобу, в результаті його пошкодження в дорожньо-транспортній пригоді, з вини відповідача, який керував джерелом підвищеної небезпеки з порушенням правил дорожнього руху у стані алкогольного спяніння, у відповідності до розрахунку виконаних робіт, за виключенням суми страхового відшкодування 50 тис. грн., повинні бути відшкодовані ОСОБА_2 в повному обсязі з підстав передбачених ст. ст. 22, 1166, 1187, 1188, 1192 ЦК України.

Згідно з розясненнями, викладеними в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди.

Тобто, обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Таким чином, ОСОБА_2, відповідач у справі, повинен відшкодувати позивачу витрати, які останній здійснив для відновлення первинного стану свого автомобіля «Gееlу», держ. номер НОМЕР_1, пошкодженого в ДТП, тобто витрати на його повний ремонт (за виключенням страхового відшкодування - 36304,66 грн.), величину втрати товарної вартості автомобіля (10250,17 грн.), витрати повязані із проведенням дослідження автомобіля експертом (750 грн.), у тому числі витрати понесенні за оплату послуг охорони автомобіля на час коли автомобіль перебував на штраф майданчику (525 грн.).

У відповідності до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Отже, винуватець ДТП, в даному випадку ОСОБА_5, повинен сплатити повну суму, яку визначив експерт, для відшкодування власнику авто витрат товарної вартості автомобіля.

Відповідно до п. З Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб».

Нормами ст. 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до вимог ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах - шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується виною особою. Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з нормою ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала.

Моральна шкода полягає в душевних стражданнях, яких особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням майна і відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не повязана з розміром цього відшкодування.

Судом встановлено, що протягом тривалого часу у звязку з пошкодженням автомобіля та відмовою відповідача відшкодувати завдані збитки у добровільному порядку, позивач отримував кошти на ремонт автомобіля у позику від своїх близьких родичів, чим було завдано душевних страждань.

Крім того, тривалий час після ДТП позивачу та його близьким довелося користуватися послугами громадського транспорту, що викликало суттєві незручності у пересуванні. Через втрату автомобіля, позивач не міг здійснювати деякі заплановані поїздки, що були повязані з роботою, що призвело до відсутності належного прибутку.

Внаслідок винних та неправомірних дій відповідача було завдано моральну шкоду, яка полягає в порушенні права власності на пошкоджений автомобіль, зокрема внаслідок пошкодження транспортного засобу, позивач зазнав переживань з приводу того, що особа яка пошкодила майно та повинна відповідати за свої дії майже півроку не має на меті добровільно відшкодувати заподіяні матеріальні збитки.

Вказані вище обставини, спричинили ряд негативних наслідків та моральні втрати і страждання для позивача.

У відповідності до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і

страховою виплатою (страховим відшкодування).

Розмір заподіяної моральної шкоди суд оцінює в 5 000 (пять тисяч) гривень. Ціна враховує у себе зокрема: порушення звичайного способу життя, негативного впливу на стан здоровя, а також моральних страждань, повязаних з дорожньо-транспортною пригодою.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд також стягує з відповідача на користь ОСОБА_1 судовий збір пропорційно сумі задоволених вимог.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 23, 1168 ЦК України, ст. ст. 60,88, 209, 213-215, 223, 294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, з-авданої внаслідок ДТП - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальні збитки в сумі 46554 грн. 83 коп. (сорок шість тисяч п»ятсот п»ятдесят чотри грн. 83 коп.), 5000 гтн. 00 коп. (п»ять тисяч грн. 00 коп.) моральної шкоди, 750 грн. 00 коп. (сімсот п»ятдесят грн. 00 коп.) вартість проведених експертних досліджень та 525 грн. 00 коп. (п»ятсот двадцять п»ять грн. 00 коп.) витрат за охорону автомобіля.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 551,21 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У такому випадку апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м. Житомира протягом десяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Cуддя Р. А. Галасюк