Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" серпня 2016 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Мирошниченка Ю. М. , при секретарі Ковальовій О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до відкритого акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта»» про стягнення страхового відшкодування,

В С Т А Н О В И В:

09 червня 2016 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтовував тим, що 26 квітня 2013 року сталася ДТП, внаслідок якої його автомобіль НОМЕР_1 отримав механічні пошкодження з вини водія ОСОБА_2, відповідальність якого застрахована ПАТ НАСК «Оранта». Просив стягнути з відповідача страхове відшкодування в сумі 12784, 96 грн., ., пеню за невиконання зобовязань за період з 10.08.2015 року по 10.08.2016 року в сумі 5518,19 грн., інфляційні втрати за період з 09.09.2013 року по 10.08.2016 року в сумі 11491, 53 грн. та 3 % річних за період з 10.08.2013 року по 10.08.2016 року в розмірі 1121, 22 грн., а також суму сплаченого судового збору в розмірі 551, 20 грн.

Відповідач просить відмовити в задоволенні позову, застосувавши правила позовної давності. Вказує, що транспортна пригода сталась 26.04.2013 року, а тому перебіг строку позовної давності розпочався 27.04.2013 року та закінчився 26.04.2016 року.

Позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з постановою Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 28.05.2013 року ОСОБА_2 визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення та накладено стягнення за ст. 124 КУпАП в розмірі 400 грн. за те, що він, керуючи автомобілем ОСОБА_3 державний номер НОМЕР_2 ОСОБА_2 26.04.2013 року о 13 год. 40 хв., рухався по пр. Ілліча в Іллічівському районі м. Маріуполя, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, при здійсненні зміни напрямку руху праворуч не переконався в безпеці свого маневру, не надав переваги в русі автомобілю, що рухався в паралельному напрямку, в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем Ford Fiesta, державний номер НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_1

Цивільно-правова відповідальність за заподіяння шкоди третім особам під час ДТП за участю забезпеченого автомобіля «Рено Магнум» д.н. НОМЕР_2 застрахована НАСК «Оранта», що підтверджується полісом № АВ/9191212 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 26.10.2012 року.

10 червня 2013 року позивач звернувся до ПАТ «НАСК «Оранта» з заявою про страхове відшкодування. Не дочекавшись страхового відшкодування позивач за власні кошти і в повному обсязі здійснив відновлювальний ремонт пошкодженого автомобіля. В травні 2016 року відповідач письмово повідомив позивача про відмову в надані акта авто-товарознавчого дослідження.

Стаття 979 ЦК України визначає, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

В порядку ст. 36.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон № 1961-IV) страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його.

Суд не приймає до уваги твердження відповідача про те, що перебіг строку позовної давності почався 27.04.2013 року, тобто наступного дня після дорожньо-транспортної пригоди, оскільки право особи на звернення до суду з вимогою про захист свого цивільного права виникає (та відповідно перебіг позовної давності починається) з моменту, коли право цієї особи порушене (особа довідалася про порушення свого права), тобто з моменту відмови страховика у виплаті страхового відшкодування (правова позиція Верховного Суду України, висловлена у постанові № 6-192цс16 від 29 червня 2016 року). Надана представником відповідача постанова Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року регулює регресні відносини за договором добровільного страхування, а тому не підлягає застосуванню до правовідносин за даним позовом.

На цей час ПАТ НАСК «Оранта» виплату страхового відшкодування не здійснила.

За висновком авто-товарознавчого дослідження № АН4231ЕТ-20.06/1 від 20.06.2013 року розмір матеріального збитку завданого власнику автомобіля Форд Фиеста, держномер АН 4231 ЕТ його пошкодженням складає 12784, 96 грн.

Відповідно до статті 12 Закону № 1961-IV страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

З урахування наведеного суд стягує з НАСК « Оранта» страхове відшкодування в сумі 12274, 96 грн. (12784, 96 грн. сума франшизи 510, 00 грн.)

Згідно зі статтею 992 ЦК України, у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов'язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом.

Відповідно до п. 36.5. ст. 36 Закону № 1961-IV за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Пеня за несвоєчасну виплату повинна бути нарахована за період з 10.08.2015 року по 10.08.2016 року з урахуванням розміру подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в цей період. Так, з 10.08.2015 по 27.08.20154 року була встановлена облікова ставка на рівні 30%, з 28.08.2015 р. по 24.09.2015 р. 27 %, з 25.09.2015 р. 29.10.2015 р. 22%, з 30.10.2015 р. по 17.12.2015 р. - 22%, з 18.12.2015 р. по 28.01.2016 р. 22 %, з 29.01.2016 р. по 03.03.2016 р. 22 %, з 04.03.2016 р. по 21.04.2016 р. 22 %, з 22.04.2016 р. по 26.05.2016 р. 19 %, з 27.05.2016 р. по 23.06.2016 р. 18 %, з 24.06.2016 р. по 09.08.2016 р. складає 16,50%. Таким чином, розмір пені, яка підлягає стягненню, становить 5286, 96 грн. (розмір страхового відшкодування х подвійну облікову ставку, що діяла в кожний з періодів х кількість днів прострочення : 100 = 5286, 96 грн.).

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України).

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» положення статті 625 ЦК не застосовуються до відносин з відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, оскільки відшкодування шкоди є відповідальністю, а не грошовим зобов'язанням, яке виникає з договірних зобов'язань. Винятком є відповідальність страховика (стаття 992 ЦК).

З огляду на викладене, суд вважає вимоги позивача про стягнення індексу інфляції, 3 % річних обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Три відсотки річних за період з 09.09.2013 року по 10.08.2016 року складають 1076, 50 грн. (сума боргу х процентну ставку : 100% : 365 днів х кількість днів).

Розмір збитків від інфляції рахується за формулою: сума боргу х індекс інфляції : 100% - сума боргу. Підсумковий індекс інфляції за період з 09.09.2013 року по 10.08.2016 року складає 189,693%, тому інфляційні втрати за час прострочення зобовязання складають 11009 грн. 82 коп. (12274, 96 х 189,693 % : 100% - 12274, 96 грн.)

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Отже з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір (95, 90 % від 551, 20 грн. = 528, 60 грн.).

Керуючись ст.ст. 88, 303, 309 ч.1 п.3,4, 316, 317, 319 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до відкритого акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта»» про стягнення страхового відшкодування задовольнити частково.

Стягнути з відкритого акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта»» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування в розмірі 12274 грн. 96 коп., пеню за невиконання зобовязань з 10.08.2015 р. по 10.08.2016 р. в розмірі 5286 грн. 96 коп., інфляційні втрати за час прострочення зобовязання з 09.09.2013 р. по 10.08.2016 р. в розмірі 11009 грн. 82 коп. та 3 % річних з 09.09.2013 р. по 10.08.2016 р. в розмірі 1076 грн. 50 коп.

Стягнути з відкритого акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта»» на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 528 грн. 60 коп.

На рішення може бути подана апеляція в апеляційний суд Донецької області через Іллічівський районний суд м. Маріуполя потягом десяти днів з дня його проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

З повним текстом рішення можна ознайомитись в канцелярії суду 30 серпня 2016 року.

Суддя: Ю. М. Мирошниченко