АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4676/16 Справа № 199/7394/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - Якименко Л. Г. Доповідач - Максюта Ж.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2016 року Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді: Максюти Ж.І.,

суддів: Макарова М.О., Прозорової М.Л.,

за участі секретаря: Самокиші О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро

апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк»

на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 26 січня 2016 року

у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що між Закритим акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», та відповідачем ОСОБА_2 було укладено кредитний договір від 24.09.2008 року б/н у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідно до вимог п.п. 3.2., 3.3. Умов та правил надання банківських послуг, клієнт надає свою згоду на встановлення кредитного ліміту за рішенням Банку. Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання відповідачем заяви на отримання платіжної картки ЗАТ КБ «Приватбанка», правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк» підтверджує укладання кредитного договору згідно «Умов та правил надання банківських послуг», «Правил користування платіжною карткою», з яким відповідач був ознайомлений.

У зв'язку з порушенням своїх зобов'язань за кредитним договором від 24.09.2008 року станом на 30.06.2015 року утворилась заборгованість у розмірі 13464,32 гривень, що складається з: 5274,72 грн. - заборгованість за кредитом; 9232 гривень - заборгованість по процентах за користування кредитом; 4404,75 гривень - пеня та заборгованість за комісією; 500 гривень - штраф; 617,35 гривень штраф (процентна складова) за виключенням суми у розмірі 6561,50 гривень, яка була стягнута з відповідача на підставі рішення Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 20.01.2011 року.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 26 січня 2016 року в задоволенні позову - відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «Приватбанк», посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права просить рішення суду скасувати, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позов у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, та заявлених позовних вимог, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення скарги та скасування або зміни рішення суду, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

З'ясувавши в достатньо повному об'ємі права та обов'язки сторін, обставини справи, перевіривши доводи і давши їм правову оцінку, суд постановив рішення, що відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено місцевим судом, між Закритим акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк», правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», та відповідачем ОСОБА_2 було укладено кредитний договір від 24.09.2008 року б/н у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідно до вимог п.п. 3.2., 3.3. Умов та правил надання банківських послуг, клієнт надає свою згоду на встановлення кредитного ліміту за рішенням Банку. Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання відповідачем заяви на отримання платіжної картки ЗАТ КБ «Приватбанка», правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк» підтверджує укладання кредитного договору згідно «Умов та правил надання банківських послуг», «Правил користування платіжною карткою», з яким відповідач був ознайомлений.

У межах строку позовної давності позивач звернувся до Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська та рішенням суду від 20.01.2011 року за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське фінансове агентство «Верус», ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 була стягнута заборгованість за кредитним договором від 24.09.2008 року у розмірі 6561,50 гривень, та 10.03.2011 року було виданий виконавчий лист.

Постановою від 22.06.2011 року було відкрито виконавче провадження №27243457 про примусове виконання виконавчого листа №2-5976/201 від 10.03.2011 року, яким Жовтневим районним судом міста Дніпропетровська стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» сума 6561,50 гривень в рахунок боргу.

Однак, як вбачається з поданої представником позивача постанови про повернення виконавчого документ стягувачу від 27.12.2012 року, ВП №27243457 було закрито на підставі заяви стягувача, якою він заперечував проти реалізації майна боржника та просив повернути виконавчий лист, що відповідає вимогам п.1 .1 ст. 47, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», та роз'яснено стягувачу про право повторного пред'явлення виконавчого документу у продовж строку до 27.12.2013 року, що відповідає вимогам ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження», а у разі пропущення строку для пред'явлення виконавчого документу до виконання у позивача вникає право регламентоване ст. 371 ЦПК України на звернення до суду із заявою про поновлення такого строку.

Місцевий суд, вирішуючи спір, дійшов обґрунтованого висновку, що з моменту набрання законної сили рішення Жовтневого районного суду міста Дніпропетровську від 20.01.2011 року по цивільній справі за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське фінансове агентство «Верус», ОСОБА_2, ОСОБА_3, про стягнення заборгованості, яким позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитним договором від 24.09.2008 року б/н з ОСОБА_2 у розмірі 6561,50 гривень були задоволені, відповідно кредитний договір від 24.09.2008 року б/н є розірваний, а тому подальше нарахування заборгованості за кредитом, пені та штрафів є безпідставним, оскільки відповідно до вимог ст. 653 ЦК України, у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються, а якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з таким висновком суду першої інстанції, як з таким, що зроблений у відповідності до норм матеріального та процесуального права.

Вищевказаним також спростовуються доводи апеляційної скарги про те, що зобов'язання відповідача перед банком не припинені, а договір між банком та відповідачем діє до повного виконання зобов'язання.

Окрім цього, суд також обґрунтовано зазначив, що доказів ухилення відповідачів від виконання рішення суду від 20.01.2011 року позивачем суду не надано, як вбачається виконавчий лист відкликаний позивачем та повторно до виконання до ДВС не пред'являвся, на виконанні не перебуває, що свідчить про відсутність наміру позивача стягувати кошти у примусовому порядку.

На думку колегії суддів, вищевказані добровільні дії Банку призвели до створення штучної заборгованості за тілом кредиту та нарахування процентів та штрафних санкцій, незважаючи на стягнення боргу у повному об'ємі рішенням суду 20.01.2011 року, а від так задоволення таких позовних вимог призведе до подвійної відповідальності відповідача за одним і тим самим зобов'язанням, що суперечитиме ст.61 Конституції України.

Вищезазначеним також спростовуються доводи апеляційної скарги Позивача про те, що заборгованість утворилася після винесення рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 20.01.2011 року, до подачі позову станом на 30.06.2015 року.

Решта доводів апеляційної скарги в основному, зводяться лише до цитування норм діючого законодавства та переоцінки доказів по справі, хоча згідно із ст. 212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду 1 інстанції, не є суттєвими і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Таким чином, апеляційна скарга не містить нових засобів доказування, а її доводи не спростовують висновків суду першої інстанції.

Судом 1 інстанції у досить повному обсязі з'ясовані права та обов'язки сторін, доводи сторін перевірені і їм дана належна оцінка, неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування чи зміни рішення не встановлено, справа розглянута у рамках позовних вимог та на підставі наданих доказів, підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі чи підстав для виходу за межі апеляційної скарги не вбачається, тому апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду є законним і обґрунтованим, і його слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 307, 308,315,317 ЦПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» - відхилити.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 26 січня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: