Справа № 376/1746/15-ц Головуючий у І інстанції Клочко В. М.
Провадження № 22-ц/780/1952/16 Доповідач у 2 інстанції Касьяненко Л. І.
Категорія 22 16.08.2016
РІШЕННЯ

Іменем України

16 серпня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді: Касьяненко Л.І.,

Суддів: Іванової І.В., Гуля В.В.,

За участі секретаря: Тимошевської С.І.,

розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Сквирського районного суду Київської області від 09 жовтня 2015 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Шапіївка" до ОСОБА_2, треті особи: Реєстраційна служба Сквирського районного управління юстиції Київської області, Товариство з обмеженою відповідальністю "Агро пай" про визнання оспорюваного договору оренди землі недійсним і застосування наслідків його недійсності,-

в с т а н о в и л а :

У серпні 2015 року позивач Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Шапіївка" звернувся до суду з вказаним позовом.

Посилався на те, що 01.03.2011 року між ним як орендарем та ОСОБА_2, орендодавцем був укладений договір оренди належної останній на праві власності земельної ділянки, розташованої на території Шапіївської сільської ради Сквирського району Київської області площею 2,6647 га, та призначеної для ведення сільськогосподарського виробництва. Вказаний договір зареєстрований Сквирським районним відділом Київської обласної філії Центру державного земельного кадастру, про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 12 травня 2011 року за № 00501 і термін його дії складає 10 років.

ТОВ "АФ "Шапіївка" в повному обсязі виконує взяті на себе зобов'язання за договором оренди земельної ділянки.

Відповідачка, всупереч вимогам норм чинного законодавства України 04.06.2015 року уклала новий договір оренди землі на цю ж орендовану земельну ділянку з іншим орендарем Товариством з обмеженою відповідальністю "Агро пай", який був зареєстрований Реєстраційною службою Сквирського районного управління юстиції Київської області 04.07.2015 року.

Вважав, що даний договір є недійсним, оскільки був укладений в період дії попереднього договору оренди земельної ділянки, земля не передавалась, обробляється та використовується ними за цільовим призначенням та крім того реєстраційна служба при реєстрації спірного договору не врахувала, факту чинності договору оренди земельної ділянки від 01.03.2011 року, а тому відповідно до ст.ст.24, 27, 28, 31 Закону України "Про оренду землі", вимоги ст.ст. 215,216,236 ЦК України просив визнати недійсним спірний договір оренди, скасувати йогу державну реєстрацію, стягнути з відповідачки судові витрати та витрати на правову допомогу у розмірі 250 грн.

Рішенням Сквирського районного суду Київської області від 09 жовтня 2015 року позов задоволено частково.

Визнано договір оренди земельної ділянки б/н укладений 04.06.2015 року між ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агро пай", код ЄДРПОУ (3970523 зареєстрований 04.07.2015 року у Реєстраційній службі Сквирського районного управління юстиції недійсним.

Зобов'язано реєстраційну службу Сквирського районного управління юстиції скасувати державну реєстрацію договору оренди землі, укладену між ОСОБА_2, та ТОВ "Агро Пай", проведену 04.07.2015 року.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ "Агрфірма "Шапіївка" судові витрати у розмірі 487 грн. 20 коп.

В решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у позові, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги вважає, що вона обґрунтована та підлягає задоволенню.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог в частині визнання договору оренди недійсним суд першої інстанції, виходив із того, що договір оренди землі укладений між сторонами не припинений, не розірваний, не визнаний недійсним , а тому, укладений до закінчення строку його дії в односторонньому порядку новий договір оренди землі на цю ж орендовану земельну ділянку з іншим орендарем через недодержання в момент його вчинення сторонами вимог актів цивільного законодавства є недійсним.

Проте повністю погодитися з такими висновками суду не можна виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним та обгрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції встановлено, що 01.03.2011 року між позивачем та відповідачкою був укладений договір оренди належної останній на праві Державного акту серії НОМЕР_1 земельної ділянки, розташованої на території Шапіївської сільської ради Сквирського району Київської області площею 2,6647 га, призначеної для ведення сільськогосподарського виробництва. Вказаний договір зареєстрований Сквирським районним відділом Київської обласної філії Центру державного земельного кадастру, про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 12 травня 2011 року за № 00501 і термін його дії складає 10 років.

Також, судом встановлено, що державна реєстрація договору оренди землі від 01.03.2011 року не скасована, здійснена Сквирським районним відділом Київської обласної філії Центру державного земельного кадастру у відповідності до вимог законодавства, яке було чинним на дату відповідної реєстрації.

02.06.2015 року відповідачка направила на адресу ТОВ "АФ "Шапіївка" угоду про розірвання договору оренди земельної ділянки від 01.03.2011 року.

Проте, до отримання відповіді на вищезазначену угоду відповідачка ОСОБА_2 04.06.2015 року, тобто під час дії договору з позивачем, уклала інший договір оренди належної їй земельної ділянки із ТОВ "Агро пай", який був зареєстрований 04.07.2015 року реєстраційною службою.

Відповідно до положень ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно з ч.1. ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною(сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Положення ст. 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до положення ч. 4 ст. 10 ЦПК України, яка також покладає і на суд певні обов'язки зі створення для сторін змагального процесу, суд сприяє всебічному і повному з"ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджає про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановленим цим Кодексом.

Вирішуючи спір по суті позовних вимог, суд першої інстанції в порушення ст. ст. 212-215 ЦПК України, не встановив фактичних обставин справи, що мають суттєве значення для її вирішення, не надав належної оцінки наявним у справі доказам у їх сукупності та дійшов передчасного висновку про задоволення позовних вимог в частині визнання оспорюваного договору оренди недійсним та зобов'язання реєстраційну службу Сквирського РУЮ скасувати державну реєстрацію договору оренди, не визначившись вірно із суб'єктивним складом сторін. Визнаючи оспорюваний договір недійсним суд не звернув належної уваги на те, що договір укладений 04.07.2015 року між ОСОБА_2 та ТОВ "Агро-Пай", в той час як останнє до участі у справі залучено в якості третьої особи.

Суд першої інстанції в порушення ч.4. ст.10 ЦПК України, не сприяв всебічному і повному з"ясуванню обставин справи не роз'яснив позивачу, його права та обов'язки, зокрема на залучення в якості відповідача ТОВ "Агро-Пай", яке є стороною оспорюваного договору.

За таких обставин ухвалене рішення не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України, щодо законності й обґрунтованості спору, що в силу ст. 309 ЦПК України є підставою до скасування рішення та ухвалення нового рішення про відмову у позові.

Керуючись ст.ст. 309,316 ЦПК України, колегія суддів,-

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Сквирського районного суду Київської області від 09 жовтня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Шапіївка" до ОСОБА_2, треті особи: Реєстраційна служба Сквирського районного управління юстиції Київської області, Товариство з обмеженою відповідальністю "Агро пай" про визнання оспорюваного договору оренди землі недійсним і застосування наслідків його недійсності відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді :