РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/10144/15-ц

пр. № 2/759/329/16

17 березня 2016 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого судді Лопатюк Н.Г.,

при секретарі Фещук Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2; третя особа: ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання останньої такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Свої позовні вимоги мотивувала тим, що відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 02 липня 2009 року, їй, ОСОБА_3 та неповнолітньому ОСОБА_4 на праві приватної спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_1.

У спірному житлі, окрім співвласників, зареєстрована також відповідачка у справі - ОСОБА_2

В той же час, відповідачка фактично не проживає к вищевказаному приміщенні з 2013 року, що підтверджується відповідним Актом.

Крім того, між співвласниками житла та відповідачкою припинились сімейні відносини, оскільки згідно з рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 11.02.2005 року відповідачка позбавлена батьківських прав відносно ОСОБА_1, ОСОБА_4

Усі витрати по утриманню житла, в тому числі й погашення заборгованості, здійснює особисто вона,позивачка у справі, що підтверджується квитанціями про оплату.

Таким чином, відповідачка за місцем реєстрації не проживає, витрати по утриманню житла не несе, участі у користуванні майном не приймає.

На підставі наведенного, позивачка звернулась до суду з даним позовом та просить ухвалити рішення, яким визнати відповідачку такою, що втратила право користування житловим приміщення - квартирою АДРЕСА_1

В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позовні вимоги в повному обсязі та просили суд їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідачка проти задоволення позову заперечувала.

Третя особа в судовому засіданні категорично заперечувала проти задоволення позовних вимог.

Вислухавши пояснення позивачки, відповідачки, третьої особи, з'ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши письмові докази у їх сукупності та співставленні, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, зважаючи на наступне.

Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

В ході судового розгляду встановлено, що дійсно відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 02 липня 2009 року, квартира, яка знаходиться АДРЕСА_2, 24/100 частин належить на праві приватної часткової власності ОСОБА_5, ОСОБА_1 та ОСОБА_4, в рівних частинах (а.с.5 - копія Свідоцтва про право власності на житло).

Як вбачається з Довідки за Формою №3 від 18.03.2015 року, в спірному житлі є зареєстрованим наступні особи: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (дружина), ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (донька, без паспорта), ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 (онука) та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 (онук) (а.с.6 - копія Довідки за Формою №3).

Дійсно, рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 11 лютого 2005 року, ОСОБА_2, ОСОБА_6 позбавлено батьківських прав щодо дітей - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.15 - копія рішення суду).

Як пояснила позивачка в судовому засіданні, усі витрати по утриманню житла, в тому числі й погашення заборгованості, здійснює особисто вона, що підтверджується квитанціями про оплату.

Відповідачка в судовому засіданні пояснила, що вона може проживати у спірній квартирі лише тоді, коли проживає її матір - третя особа у справі, оскільки позивачка у справі перешкоджала їй потрапити до квартири.

В ході судового розгляду встановлено, що відповідачка у справі є хворою на туберкульоз, у зв'язку з чим майже постійно знаходиться в лікарні.

Третя особа в судовому засіданні категорично заперечувала проти задоволення позовних вимог, пояснила, що її донька, відповідачка у справі, є дуже хворою на туберкульоз, потребує лікування та майже постійно знаходиться у лікарні.

Отже, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд виходив з наступного.

Згідно ст.68 ЖК України, наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Виходячи зі змісту ст.405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Отже, позивачка просить суд визнати відповідачку такою, що втратила право користування житловим приміщенням у зв'язку з тим, що вона з 2013 року не проживає в спірному приміщенені, не несе витрати по утриманню житла, в тому числі погашення заборгованості, участь у користуванні майном не приймає.

Однак, суд не погоджується з даним твердженням позивачки, оскільки в ході судового розгляду не встановлено, що відповідачка у справі з 2013 року постійно не проживає у спірній квартирі, крім того встановлено з пояснень сторін у справі, що остання є хворою та останнім часом майже постійно перебуває у лікарні, а тому обставини, на які посилається позивачка щодо постійно непроживання відповідачки у спірній квартирі без поважних причин більше з 2013 року не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, в підтвердження вказаних обставин позивачкою не надано належних та допустимих доказів, а тому дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.68 ЖК України, ст.405 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 57-61, 208-209, 212-215, 292-294 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2; третя особа: ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Лопатюк Н.Г.