Справа № 658/3568/15-ц
(провадження № 2/658/66/16)
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2016 року м.Каховка

Каховський міськрайонний суд Херсонської області в складі:

головуючого судді Батовріної І.Г.,

за участю секретаря Завізьон С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, м. Каховка Херсонської області, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 третя особа орган опіки та піклування Каховської районної державної адміністрації Херсонської області про визнання батьківства,

встановив:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що з 2008 року він перебував у фактичних шлюбних відносинах, проживаючи однією сімє та ведучи спільне господарство з ОСОБА_3, яка 27 серпня 2011 року народила дочку ОСОБА_4, батьком якої є він, однак відділом РАЦС Каховського району дитину зареєстровано із зазначенням батька на підставі ч. 1 ст. 135 СК України. Позивач завжди визнавав ОСОБА_4 своєю дочкою, дбав про неї, займався її вихованням, матеріальним забезпеченням. Після смерті ОСОБА_3 дитина проживає у родині відповідача в с. Софіївка Каховського району, який чинить перешкоди в вільному спілкуванні з дитиною, її догляді, вихованні. Вважає, що його батьківські права щодо малолітньої дочки порушені, тому звернувся з даним позовом та просив визнати його батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, змінити прізвище дитини з «Савчук» на «Мунтян», зобовязати Каховський районний відділ реєстрації актів цивільного стану внести зміни в актовий запис, де у відомостях про батька вказати батьком дитини ОСОБА_1 та видати нове свідоцтво про народження дитини з урахуванням вказаних змін.

Позивач в судовому засідані підтримав вимоги, пояснив, що проживав з ОСОБА_3 однією сім"єю з 2009 року, в 2011 році у них народилась донька ОСОБА_4. Відомості про батька були внесені ОСОБА_3 за їх обопільною домовленістю за для отримання більшої матеріальної допомоги від держави. Після смерті ОСОБА_3 її батьки забрали ОСОБА_4 до себе та не дозволяють приймати участь у її житті та вихованні, забороняють навіть бачитись, тому звернувся до суду та просить визнати його батьком.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги на підставах зазначених в позові, просив їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні проти позовних вимог заперечувала, просила у їх задоволенні відмовити у звязку з їх недоведеністю.Не заперечувала той факт, що ОСОБА_3 на час вагітності проживала з позивачем, що остання казала їй, що батьком дитини являється ОСОБА_1, однак не вважає його батьком дитини, так як він не займається її вихованням, розвитком та доглядом.

Представник відповідача в судовому засідання підтримав позицію свого довірителя.

В судовому засіданні представник третьої особи орган опіки та піклування Каховської районної державної адміністрації Херсонської області при вирішенні спору покладалась на розсуд суду, просила перш за все врахувати інтереси дитини.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та доводи позову, приходить до висновку, що вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 7 Конвенції «Про права дитини» - дитина, наскільки це можливо, повинна знати своїх батьків.

Згідно із ст. 52 Конституції України діти ріні у своїх правах незалежно від походження, а також того народжені вони у шлюбі чи поза ним.

У відповідності зі ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоровя про народження дружиною дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини. Незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою (ст. 141 СК України). Права та обовязки матері, батька дитини, згідно ч. 1 ст. 121 СК України, ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому ст.ст. 122, 125 СК України.

Відповідно до статей 213, 215 ЦПК України рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них.

Відповідно до п. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень , а суд згідно ст.11 ЦПК України розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Судом встановлено, що відповідно свідоцтва про народження ОСОБА_4 народилася 27 серпня 2011 року, її матірю є ОСОБА_3, батьком ОСОБА_5 (а.с. 20).

Як вбачається з актового запису про народження № 17 від 07 вересня 2011 року про народження ОСОБА_4, складеного Васильсвською сільською радою Каховського району, відомості про батька внесені на підставі заяви матері від 07 вересня 2011 року (а.с. 65).

13 липня 2015 року померла ОСОБА_3, про що 17 липня 2015 року складено відповідний актовий запис № 07 (а.с. 97).

На підставі розпорядження голови районної державної адміністрації від 28 липня 2015 року № 275 малолітній дитині ОСОБА_4 надано статус дитини-сироти (а.с. 18).

03 вересня 2015 року розпорядженням голови районної державної адміністрації № 318 над малолітньою дитиною ОСОБА_4 встановлено опіку та прзначено опікуном ОСОБА_2 - бабу дитини (а.с. 19).

Як вбачається з виданої виконавчим комітетом Василівської сільської ради Каховського району довідки від 15 вересня 2015 року, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 дійсно зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, б. № 1 (а.с. 5).

Відповідно до виданої виконавчим комітетом Василівської сільської ради Каховського району довідки від 15 вересня 2015 року, ОСОБА_1 дійсно зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, б. № 19 (а.с. 5а).

Відповідно до розяснень Верховного Суду України, викладених у преамбулі постанови Пленуму «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» № 8 від30 травня 1997 року судова експертиза як один із засобів доказування сприяє всебічному, повному й обєктивному дослідженню обставин справ, постановленню законних і обґрунтованих судових рішень.

В ході розгляду справи судом за клопотанням представника позива була призначена судово-медична молекулярно-генетична експертиза для зясування можливості батьківства позивача по відношенню до дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Про призначення даної експертизи та дату проведення відбору біологічних зразків відповідачу було відомо (а.с. 63, 66), однак як вбачається з листа заст. начальника Одеського обласного бюро судово-медичної експертизи, 12 січня 2016 року відбір біологічних зразків не проводився у звязку з неприбуттям ОСОБА_4.С. в супроводі ОСОБА_2 до експертної установи. ОСОБА_1 прибув в призначений день та знаходився в установі з 10.00 години по 14.00 годину. Крім того, експертною установою повідомлено суд про те, що експертиза може бути проведена 16 лютого 2016 року з 10.00 години по 14.00 годину при обовязковій участі ОСОБА_1 та ОСОБА_4 в супроводі ОСОБА_2, у разі якщо у зазначений день відбір біологічних зразків не відбудеться, ухвала суду буде залишена без виконання (а.с. 67).

У звязку з неявкою ОСОБА_2 разом з малолітньою ОСОБА_4 до експертної установи для відбору порівняльних зразків 12 січня 2016 року судом постановлена ухвала про застосування примусового приводу ОСОБА_2 і малолітньої дитини на проведення експертизи (а.с. 69).

15 лютого 2016 року на адресу суду відповідачем ОСОБА_2надано клопотання про перенесення проведення експертизи на іншу дату, а саме до повного одужання дитини. Клопотання мотивоване тим, що відповідно до висновку лікаря КЗ «Херсонська дитяча обласна клінічна лікарня» дитині встановлено діагноз: «Невроподозное состояние. Пародоксальное нарушения сна. Невроподозное состояния в форме инуреса» (а.с. 71, 72).

За повідомленням інспектора Каховського ВП ГУНП від 16 лютого 2016 року, виконати привід ОСОБА_2 та малолітньої дитини не вдалось можливим, оскільки як слідує з наданих письмових пояснень ОСОБА_2 її онука захворіла (а.с. 75, 76).

Повідомлень про можливість прибути до експертної установи в інші дні та часи відповідачем ні суду, ні експертній установі не надано. Тому суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 ухилилась від подання експертам необхідних матеріалів для проведення експертизи.

Відповідно до положень ст. 146 ЦПК України у разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для зясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні

Відповідно до розяснень Верховного Суду України, викладених у п.8 постанови Пленуму «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року, питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ст. 212 ЦПК , згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

Крім того, допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 надали покази про те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проживали однією сім"єю в м.Нова Каховка, в 2011 році у них народилась донька ОСОБА_4. Про те, що ОСОБА_1 офіційно не являється батьком дитини дізнались після смерті ОСОБА_3, однак сумніву, що це його дитина не мають, оскільки до смерті ОСОБА_3 вони були однією сім"єю, дитина називала їх батьком та матір"ю, інших дітей ОСОБА_1 не має. Свідок ОСОБА_8 також додав, що донька ОСОБА_4 зовні дуже схожа на ОСОБА_1

Отже, враховуючи всі вищевикладені встановлені судом факти, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 являється батьком малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Відповідно до вимог ст.145 СК України прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. Якщо мати, батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їхньою згодою. Батьки, які мають різні прізвища, можуть присвоїти дитині подвійне прізвище, утворене шляхом зєднання їхніх прізвищ. Спір між батьками щодо прізвища дитини може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Зраховуючи, що факт батьківства позивача відносно малолітньої дочки знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, у звязку з чим вимоги позивача в частині визнання батьківства та зміни прізвище дитини є доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Що стосується задоволення позовних вимог ОСОБА_1 щодо зобовязання Каховський відділ державної реєстрації актів цивільного стану внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, зазначивши батьком дитини ОСОБА_1, суд вважає, що в цій частині позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Викладаючи позовні вимоги щодо зобовязання відділу державної реєстрації актів цивільного стану внести зміни до актового запису, позивач як в позовній заяві так і під час слухання справи не заявляв клопотання про залучення вказаного органу до участі у справі, у звязку з чим відділ не є стороною по справі, а тому підстав покладати на нього зобовязання виконати певні дії у суду не має.

Крім того, ОСОБА_1 не позбавлений можливості, відповідно до ст. 134 СК України звернутися до органу державної реєстрації актів цивільного стану з рішенням суду про визнання його батьком дитини і отримати нове свідоцтво про народження дочки.

Керуючись ст. ст. 21, 52, 55, 124 Конституції України, ст.ст. 121, 122, 125, 128, 129, 134, 141 СК України, ст.ст. 3 11, 57 61, 88, 212 215, 223 226, 228 ЦПК України,

вирішив:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6, громадянина України батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Внести зміни у актовий запис № 17 від 07 вересня 2011 року, зроблений відділом реєстрації актів цивільного стану по Каховському району Каховського МРУЮ Херсонської області про народження ОСОБА_4, у графі батько замість «Савчук Сергій Вікторович» вказати «Мунтян Сергій Вікторович», змінити прізвище дитини з "Савчук" на "Мунтян".

В задоволені решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Херсонської області через Каховський міськрайонний суд Херсонської області.

Суддя І.Г. Батовріна