АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/792/143/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2016 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючого - судді Юзюка О.М.,

суддів: Ярмолюка О.І., Власенка О.В.,

секретар: Шевчук Ю.Г.,

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу №22-ц/792/143/16 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду від 31 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення збитків та моральної шкоди.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги,

в с т а н о в и л а :

У вересні 2014 року ОСОБА_1 звернувшись до суду з позовом до ФОП ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про виконання договірних зобов'язань та стягнення збитків у сумі 36435 грн. вказував, що в березні 2014 року він звернувсь у магазин-салон з виготовлення металопластикових вікон по АДРЕСА_1. На пропозицію працівника магазину ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу на суму 36000 грн. Він сплатив аванс у сумі 16000 грн., а на початку квітня заплатив ОСОБА_2 ще 16000 грн. Оскільки ОСОБА_2 уклав договір від імені ФОП ОСОБА_3, тому він вимагав виконання замовлення від останнього. ОСОБА_3 відмовивсь від виконання умов договору, пославшись на те, що ОСОБА_2 у нього не працює. Позивач просив зобов'язати відповідачів виконати замовлення на виготовлення вікон та передати їх йому або стягнути з відповідачів солідарно 32000 грн. оплачених ним вартості замовлення, а також 4435 грн. пені та 10000 грн. моральної шкоди.

У грудні 2014 року ОСОБА_1 подав до суду заяву про відмову від позовних вимог до ФОП ОСОБА_3 разом із заявою про уточнення вимог до ОСОБА_2 Просив стягнути з ОСОБА_2 на його користь 32000 грн. матеріальних збитків, 10000 грн. моральної шкоди, 7912,50 грн. пені та 4524 грн. інфляційних нарахувань.

______________________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції - Герчаківська О.Я. Категорія № 19, 24

Доповідач - Юзюк О.М.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 31 грудня 2014 року провадження в частині вимог ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_3 про виконання договірних зобов'язань та стягнення коштів у зв'язку з відмовою від позову, закрито.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 31 грудня 2014 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 32000 грн. матеріальних збитків, 7912,50 грн. пені, 4524 грн. інфляційних нарахувань та 1000 грн. відшкодування моральної шкоди, а всього 45436,50 грн. В решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 на ухвалу і рішення Тернопільського міськрайонного суду зазначав про свою незгоду із закриттям провадження у справі щодо ФОП ОСОБА_3, оскільки ОСОБА_2 змінив свої доводи під час написання ним апеляційної скарги і стверджував про своє перебування з ФОП ОСОБА_3 у трудових відносинах, тому просив скасувати рішення і стягнути кошти з ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_3

Ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 01.07.2015 року апеляційну скаргу відхилено, ухвалу залишено без змін.

Рішенням апеляційного суду Хмельницької області від цієї ж дати апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення задоволено частково.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду від 31.12.2014 року скасовано.

Позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 32000 грн. грошових коштів, 7904 грн. пені, а всього: 39904 грн.

У решті позову відмовлено (а. с. 181, 182).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18.11.2015 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення апеляційного суду Хмельницької області від 01.07.2015 року скасовано в частині вирішення позовних вимог щодо стягнення інфляційних втрат і справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 у вказаній частині передано на новий розгляд до суду другої інстанції.

В іншій частині рішення апеляційного суду залишено без змін.

В силу вимог ч. 4 ст. 338 ЦПК України висновки і мотиви, з яких скасовані рішення є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді справи.

Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Частина 1 ст. 14 цього Кодексу передбачає, що судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

У відповідності до ч. 1 ст. 11 даного Кодексу, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

При вирішені заявлених позовних вимог, апеляційний суд, як зазначалось, скасувавши рішення місцевого суду, ухвалив стягнути з відповідача 32000 грн. сплачених позивачем та в цій частині рішення апеляційного суду вступило в законну силу.

На неповернуті відповідачем кошти були нараховані інфляційні втрати на суму 4524 грн. згідно заяви позивача про збільшення позовних вимог поданої в суді першої інстанції, що відповідає чинному законодавству.

Із змісту договору купівлі-продажу видно, що загальна сума договору складає 36000 грн. На ньому також міститься запис про внесення завдатку 16000 + 16000 грн. (а. с. 3).

Згідно вимог ч. 1 ст. 303 ЦПК, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

В міськрайонному суді ОСОБА_1 у першій редакції позовної заяви так в заяві про збільшення вимог стверджував про неповернення для нього 32000 грн. які і просив суд стягнути. В заявах про збільшення позовних вимог адресованих апеляційному суду Хмельницької області від 5 січня і 29 лютого 2016 року ОСОБА_1 вчинив інфляційне нарахування із 36000 грн., та стверджував й про інші грошові суми.

Апеляційному суду, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 11 і ч. 1 ст. 303 ЦПК України, надано право розглядати справу в межах позовних вимог заявлених лише в суді першої інстанції, тому означені заяви про збільшення вимог прийняті бути не можуть.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 314 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду від 31 грудня 2014 року стосовно стягнення з ОСОБА_2 4524 грн. інфляційних нарахувань скасувати і ухвалити нове рішення.

Стягнути на користь ОСОБА_1 із ОСОБА_2 4524 грн. інфляційних втрат.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду О.М. Юзюк