З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Запоріжжя 14 березня 2016 року
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя
у складі: головуючого судді Зарютіна П.В.
при секретарі Чернишовій І.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа П'ята Запорізька державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування за законом,-
Позивач звернувся до суду зі своїм вищезгаданим позовом.
В позові вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер чоловік позивачки - ОСОБА_4, після його смерті відкрилась спадщина на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1.
Спадкоємцями першої черги є позивач, син позивачки ОСОБА_2, та донька позивачки ОСОБА_5
06.08.2015 року позивачка звернулась до П'ятої Запорізької державно нот контори із заявою про прийняття спадщини, однак 14.08.2015 року нотаріус відмовив у видачі свідоцтва, пославшись на наявність арешту майна, зареєстрованого Першою Севастопольською державною нот конторою у 2007 році.
Державний нотаріус П'ятої Запорізької нот контори не може вчинити заходи щодо отримання будь-якої інформації щодо ідентифікації арешту ОСОБА_4, оскільки на теперішній час м. Севастополь АР Крим є тимчасово окупованою територією.
Відповідачі відповідно до рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя вже набули право власності на своє спадкове майно.
На підставі викладеного позивачка просить суд визнати за нею право власності на 1/3 частину спадкового майна, яке складається з 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 що належала померлому ОСОБА_4.
Оскільки відповідачі не надали суду інформації щодо їх адреси, відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України судові повістки разом із розписками та копіями відповідних документів були надіслані відповідачам поштою рекомендованими листами із повідомленнями за адресою їх місць проживання, зареєстрованими у встановленому законом порядку.
Статтею 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги.
В судове засідання сторони не явилися, позивач не заявляв суду проти заочного розгляду справи.
В порядку ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд ухвалив розглянути справу заочно.
Всебічно з'ясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер чоловік позивачки - ОСОБА_4, після його смерті відкрилась спадщина на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1.
Спадкоємцями першої черги є позивач, син позивачки ОСОБА_2, та донька позивачки ОСОБА_5
Позивач прийняв спадщину фактично, проживаючи зі спадкодавцем разом.
Крім того, 06.08.2015 року позивачка звернулась до П'ятої Запорізької державно нот контори із заявою про прийняття спадщини, однак 14.08.2015 року нотаріус відмовив у видачі свідоцтва, пославшись на наявність арешту майна, зареєстрований Першою Севастопольською державною нот конторою у 2007 році.
Так, в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна міститься запис про арешт майна, який зареєстровано Першою Севастопольською державною нотаріальною конторою 15.02.2007 року, на підставі листа 1047-СО, 18.12.2002, СБУ України у м. Севастополі; об'єктом обтяження є невизначене майно, гараж НОМЕР_1 у ГК «Волна» у м. Севастополі, лінія 14, власником якого є ОСОБА_4.
Вище перелічені обставини були підтверджені: постановою держаного нотаріуса свідоцтвом про смерть, свідоцтвом про шлюб, копією витягу про реєстрацію у спадковому реєстрі, копією свідоцтва про право власності, копією технічного паспорту, письмовими поясненнями позивача, яким у суду немає підстав не довіряти, оскільки вони узгоджуються із вище переліченими доказами.
Крім того, із вище названої постанови слідує, що арешт стосується не спірної квартири боржника, а гаражу.
На підставі викладеного, суд доходить до висновку про обґрунтованість заявленого позову.
Керуючись ст.ст. 28, 392, 1216-1220, 1221, 1222, 1223, 1261, 1268, 1296 ЦК України, ст.ст. 57-60, 88, 208, 209, 212-215, 224-226, 256 ЦПК України, суд -
Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/9 частину квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя П.В. Зарютін