Справа № 127/6073/14-ц Провадження № 22-ц/772/398/2016Головуючий в суді першої інстанції Романчук Р. В.
Категорія 44Доповідач Береговий О. Ю.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області в складі:

головуючого судді Берегового О.Ю.,

суддів Іванюка М.В., Рибчинського В.П.,

за участі секретаря Топольської В.О.,

представника позивача ОСОБА_2, представника третьої особи ОСОБА_3, відповідача ОСОБА_4, представника відповідача ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_4, які діють в свої інтересах та в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_8, ОСОБА_9, треті особи на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області та служби у справах дітей Вінницької міської ради, про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення та зняття з реєстрації, за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на заочне рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 18 грудня 2015 року,

встановила:

Публічне акціонерне товариство "Універсал Банк" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_4, які діють в свої інтересах та в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_8, ОСОБА_9 про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення та зняття з реєстрації, мотивуючи позовні вимоги тим, що 20.05.2008 року між ВАТ "Банк Універсальний", правонаступником якого є ПАТ "Універсал Банк" та ОСОБА_6 було укладено кредитний договір № 037-2008-1574.

Ним передбачалось надання позивачем відповідачу ОСОБА_6 грошових коштів (кредит) у тимчасове платне користування на наступних умовах (п.п. 1.1 п. 1 кредитного договору), а саме сума кредиту - 51 000 швейцарських франків, термін кредиту - 156 місяців, дата погашення кредиту - 10 травня 2021 року, базова процентна ставка - 9,95 % процентів річних.

Відповідно до п. 2.4. кредитного договору відповідач ОСОБА_6 зобов'язана здійснювати погашення основної суми кредиту та сплачувати проценти не пізніше 10-го числа наступного за звітнім місяцем.

Відповідно до п. 2.5. кредитного договору сплата відповідачем ОСОБА_6 заборгованості по кредиту здійснюється відповідно до графіку погашення заборгованості по кредиту (додаток №2), який є невід'ємною частиною кредитного договору.

Однак, ОСОБА_6, в порушення своїх зобов'язань, визначених п. 2.4.-2.5 кредитного договору, не сплачено плату за користування кредитом (процентів) та заборгованість по кредиту в порядку та на умовах, встановленими кредитним договором. У зв'язку із невиконанням нею своїх зобов'язань за кредитним договором, позивач звертався до Бершадського районного суду Вінницької області із позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором.

27.09.2010 року рішенням Бершадського районного суду Вінницької області у справі № 2-517/2010 року позов було задоволено та стягнуто з відповідача ОСОБА_6 та поручителя солідарно на корить позивача по кредитному договору № 037-2008- 1574 від 20.05.2008 року, забезпеченим договором поруки № б/н від 20.05.2008 року заборгованість в сумі 423 659 грн. 05 коп., з яких 371 925 грн. 55 коп. - заборгованість по кредиту, 47 730 грн. 52 коп. - сума несплачених процентів, 4 002 грн. 98 коп. - сума підвищених процентів за користування кредитом, судовий збір у розмірі 1950 грн.00 коп.

Дане рішення набрало законної сили 13.12.2010 року. Розрахунок боргу, за яким ухвалювалось дане рішення, проводився станом на 16.04.2010 року.

21.05.2008 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_6 було укладено також і договір іпотеки, посвідчений 21.05.2008 року приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Рудик Л.В. та зареєстрований в реєстрі за № 2581.

Предметом цього договору є надання відповідачем ОСОБА_6 позивачу в іпотеку квартири АДРЕСА_1, що належить їй на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 20.05.2008 року, посвідченого 20.05.2008 року приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Рудик Л.В. та зареєстрований в реєстрі за № 2556, зареєстрованого в державному реєстрі правочинів за № 2904814, що підтверджується витягом № 5950868 від 20.05.2008 року, та зареєстровано у КП "Вінницьке обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації" 21.05.2008 року в реєстровій книзі № 455 за реєстровим № 37.

За даним договором іпотекою в повному обсязі забезпечується виконання всіх зобов'язань відповідача ОСОБА_6, що випливають та походять з кредитного договору № 037-2008-1574 від 20.05.2008 року.

Відповідач ОСОБА_6 з 12.02.2009 року, а відповідач ОСОБА_4 з 14.12.2010 року (після дати набрання рішенням суду законної сили) відмовилися погашати заборгованість по кредитному договору і розраховуватись за отриманий кредит.

Станом на 19.03.2014 року на підставі кредитного договору № 037-2008-1574 від 20.05.2008 року, укладеного між позивачем та відповідачем ОСОБА_6 розмір заборгованості становить 81 745 швейцарських франків, з яких прострочена заборгованість по сумі кредиту - 13 998,61 швейцарських франків, сума дострокового стягнення кредиту - 35 695,49 швейцарських франків, несплачені базові відсотки - 22 125,15 швейцарських франків, несплачені підвищені відсотки - 9 925,75 швейцарських франків. Даний борг в еквіваленті до національної валюти за курсом НБУ станом на 19.03.2014 р. з розрахунку 11,3847 грн. за 1 швейцарський франк становить - 930 642 грн. 30 коп. з яких прострочена заборгованість по сумі кредиту - 159 369 грн. 98 коп., сума дострокового стягнення кредиту - 406 382 грн. 45 коп. несплачені базові відсотки - 251 888 грн. 20 коп., несплачені підвищені відсотки - 113 001 грн. 69 коп.

Вважав, що оскільки зобов'язання відповідачем не виконуються, банк набуває право звернення стягнення на предмет застави. 29.03.2013 року відповідачам була надіслана письмова вимога добровільно звільнити житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання вимоги. Однак відповідачі житлове приміщення не звільнили. Оскільки наявність осіб, зареєстрованих та мешкаючих у квартирі АДРЕСА_1 , на яку звертається стягнення, перешкоджатиме реалізації предмета іпотеки, є необхідність виселення відповідачів із квартири та зняття їх з реєстраційного обліку.

Зважаючи на викладене, просив звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 09.08.2007 року, укладеним між Відкритим акціонерним товариством "Універсал Банк" та ОСОБА_6, посвідчений 21.05.2008 року приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Рудик Л.В. та зареєстрований в реєстрі за № 2581, а саме на квартиру АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_6 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 20.05.2008 року, посвідченого 20.05.2008 року приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Рудик Л.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 2556; зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів за № 2904814, та зареєстрованого в КП "Вінницьке обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації" 21.05.2008 року в реєстровій книзі № 455 за реєстровим № 37, для задоволення вимог ПАТ "Універсал Банк", що виникли на підставі кредитного договору № 037-2008-1574 від 20.05.2008 року, укладеного між ВАТ "Універсал Банк" та ОСОБА_6, в розмірі 81 745,00 швейцарських франків, з яких прострочена заборгованість по сумі кредиту - 13 998,61 швейцарських франків, сума дострокового стягнення кредиту - 35 695,49 швейцарських франків, несплачені базові відсотки - 22 125,15 швейцарських франків, несплачені підвищені відсотки - 9 925,75 швейцарських франків. Весь борг в еквіваленті до національної валюти за курсом НБУ станом на 19.03.2043 р. з розрахунку 11,3847 грн. за 1 швейцарський франк становить - 930 642 грн. 30 коп. з яких прострочена заборгованість по сумі кредиту - 159 369 грн. 98 коп., сума дострокового стягнення кредиту - 406 382 грн. 45 коп. несплачені базові відсотки - 251 888 грн. 20 коп., несплачені підвищені відсотки - 113 001 грн. 69 коп., у тому числі для задоволення вимог по рішенню Бершадського районного суду Вінницької області від 27.09.2010 року по справі № 2-517/2010 р. на загальну суму 425 609 грн. 05 коп. Предмет іпотеки реалізувати шляхом проведення прилюдних торгів; за відсутності пріоритету та розміру вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; за початковою ціною, що буде визначена згідно незалежної експертної оцінки при виконанні даного рішення. Виселити та зняти з реєстраційного обліку ОСОБА_6, ОСОБА_9, ОСОБА_4, ОСОБА_9, ОСОБА_9 Стягнути з відповідачів на користь позивача понесені судові витрати.

Заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 18 грудня 2015 року позов публічного акціонерного товариства "Універсал Банк" до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_4, які діють в свої інтересах та в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_8, ОСОБА_9, треті особи на стороні позивача, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області та служба у справах дітей Вінницької міської ради про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення та зняття з реєстрації задоволено частково.

Звернуто стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 09.08.2007 року, укладеним між Публічним акціонерним товариством "Універсал Банк" та ОСОБА_6, посвідчений 21.05.2008 року приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Рудик Л.В. та зареєстрований в реєстрі за № 2581, а саме на квартиру АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_6 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 20.05.2008 року, посвідченого 20.05.2008 року приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Рудик Л.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 2556; зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів за № 2904814, що підтверджується витягом № 5950868 від 20.05.2008 року, та зареєстрованого КП "Вінницьке обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації" 21.05.2008 року в реєстровій книзі № 455 за реєстровим № 37, для задоволення вимог ПАТ "Універсал Банк", що виникли на підставі кредитного договору № 037-2008-1574 від 20.05.2008 року, укладеного між ВАТ "Універсал Банк" та ОСОБА_6, в розмірі 81 745,00 швейцарських франків, з яких прострочена заборгованість по сумі кредиту - 13 998,61 швейцарських франків, сума дострокового стягнення кредиту - 35 695,49 швейцарських франків, несплачені базові відсотки - 22 125,15 швейцарських франків, несплачені підвищені відсотки - 9 925,75 швейцарських франків. Весь борг в еквіваленті до національної валюти за курсом НБУ станом на 19.03.2014 р. з розрахунку 11,3847 грн. за 1 швейцарський франк становить - 930 642 грн. 30 коп. з яких прострочена заборгованість по сумі кредиту - 159 369 грн. 98 коп., сума дострокового стягнення кредиту - 406 382 грн. 45 коп., несплачені базові відсотки - 251 888 грн. 20 коп., несплачені підвищені відсотки - 113 001 грн. 69 коп., у тому числі для задоволення вимог по рішенню Бершадського районного суду Вінницької області від 27.09.2010 року по справі № 2-517/2010 р. на загальну суму 425 609 грн. 05 коп. Реалізацію предмета іпотеки здійснити шляхом проведення прилюдних торгів; за відсутності пріоритету та розміру вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; за початковою ціною, що буде визначена згідно незалежної експертної оцінки при виконанні даного рішення.

Виселено ОСОБА_6, ОСОБА_9, ОСОБА_4, ОСОБА_9, ОСОБА_9 з квартири АДРЕСА_1.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В задоволені позову в іншій частині відмовлено.

Не погоджуючись з таким заочним рішенням суду, ОСОБА_4 звернувся до суду з заявою про його перегляд, яка ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 18 грудня 2015 року була залишена без задоволення.

Таким чином, ОСОБА_4 оскаржив заочне рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 18 грудня 2015 року в загальному порядку, подавши апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного:

Відповідно до ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення повинно бути законним і обґрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності, тощо), що мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правовідносини випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Умовами обґрунтованості є повне і всебічне з'ясування обставин, що мають значення для справи, доведеність тих обставин, які суд вважає встановленими, відповідність висновків суду обставинам справи.

Рішення суду першої інстанції відповідає цим вимогам.

Так, суд першої інстанції, задовольняючи позов частково виходив з того, що він є обґрунтованим, обставини, на які посилається позивач знайшли підтвердження в матеріалах справи.

Однак, заявник з такими висновками не погодився та зазначив, що судом першої інстанції, під час ухвалення судового рішення не надано належної оцінки та не застосовано до спірних правовідносин норми ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті»; не враховано, що рішенням Бершадського районного суду Вінницької області від 27 вересня 2010 року вже було стягнуто заборгованість за зазначеним кредитним договором, що призведе до подвійного стягнення.

Однак, колегія суддів не погоджується з такими доводами заявника з огляду на наступне:

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Позичальник згідно із ч. 1 ст. 1049 ЦК України зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у срок та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 590 ЦК України, ст.ЗЗ Закону України "Про іпотеку", заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. У разі часткового виконання боржником зобов'язання, забезпеченого заставою, право звернення на предмет застави зберігається в первісному обсязі.

Згідно ст.7 Закону України "Про іпотеку" іпотекодержатель має право за рахунок предмета іпотеки задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.

Відповідно до частини 1 статті 33, статті 39 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основними зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Пунктом 41 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин» роз'яснено, що при вирішенні спору про звернення стягнення на предмет іпотеки суд має дати оцінку співмірності суми заборгованості за кредитом та вартості іпотечного майна, якщо допущене боржником або іпотекодавцем, якщо він є відмінним від боржника, порушення основного зобов'язання чи іпотечного договору не завдає збитків іпотекодержателю і не змінює обсяг його прав.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 20.05.2008 року між ВАТ "Банк Універсальний", правонаступником якого є ПАТ "Універсал Банк" та ОСОБА_6 було укладено кредитний договір № 037-2008-1574, який передбачає надання позивачем відповідачу ОСОБА_6 грошових коштів (кредит) у тимчасове платне користування на наступних умовах (п.п. 1.1 п. 1 кредитного договору), а саме сума кредиту - 51 000 швейцарських франків, термін кредиту - 156 місяців, дата погашення кредиту - 10 травня 2021 року, базова процентна ставка - 9,95 % процентів річних.

21.05.2008 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_6 було укладено також і договір іпотеки, посвідчений 21.05.2008 року приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Рудик Л.В. та зареєстрований в реєстрі за № 2581.

Предметом цього договору є надання відповідачем ОСОБА_6 позивачу в іпотеку квартири АДРЕСА_1, що належить їй на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 20.05.2008 року, посвідченого 20.05.2008 року приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Рудик Л.В. та зареєстрований в реєстрі за № 2556, зареєстрованого в державному реєстрі правочинів за № 2904814, що підтверджується витягом № 5950868 від 20.05.2008 року, та зареєстровано у КП "Вінницьке обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації" 21.05.2008 року в реєстровій книзі № 455 за реєстровим № 37.

За даним договором, іпотекою в повному обсязі забезпечено виконання всіх зобов'язань відповідача ОСОБА_6, що випливають та походять з кредитного договору № 037-2008-1574 від 20.05.2008 року.

Натомість, ОСОБА_6 взяті на себе зобов'язання належним чином не виконувала, в зв'язку з чим станом на 19.03.2014 року на підставі кредитного договору № 037-2008-1574 від 20.05.2008 року, укладеного між позивачем та відповідачем ОСОБА_6 розмір заборгованості становить 81745 швейцарських франків, з яких прострочена заборгованість по сумі кредиту - 13 998,61 швейцарських франків, сума дострокового стягнення кредиту - 35 695,49 швейцарських франків, несплачені базові відсотки - 22 125,15 швейцарських франків, несплачені підвищені відсотки - 9 925,75 швейцарських франків. Даний борг в еквіваленті до національної валюти за курсом НБУ станом на 19.03.2014 р. з розрахунку 11,3847 грн. за 1 швейцарський франк становить - 930 642 грн. 30 коп. з яких прострочена заборгованість по сумі кредиту - 159 369 грн. 98 коп., сума дострокового стягнення кредиту - 406 382 грн. 45 коп. несплачені базові відсотки - 251 888 грн. 20 коп., несплачені підвищені відсотки - 113 001 грн. 69 коп.

29.03.2013 року позивачем була надіслана відповідачам вимога про звільнення квартири АДРЕСА_1 протягом одного місяця з дня отримання вимоги. Як вбачається з поштового повідомлення відповідачами дану вимогу було отримано 17.04.2013 року, однак у зазначений строк відповідачі квартиру не звільнили.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, 27.09.2010 року рішенням Бершадського районного суду Вінницької області у справі № 2-517/2010 року позов було задоволено та стягнуто з відповідача ОСОБА_6 та поручителя ОСОБА_4 солідарно на корить позивача по кредитному договору № 037-2008- 1574 від 20.05.2008 року, забезпеченим договором поруки № б/н від 20.05.2008 року заборгованість в сумі 423 659 грн. 05 коп., з яких 371 925 грн. 55 коп. - заборгованість по кредиту, 47 730 грн. 52 коп. - сума несплачених процентів, 4 002 грн. 98 коп. - сума підвищених процентів за користування кредитом, судовий збір у розмірі 1950 грн.00 коп. Дане рішення набрало законної сили 13.12.2010 року. Розрахунок боргу, за яким ухвалювалось дане рішення, проводився станом на 16.04.2010 року.

Зазначене судове рішення не виконане, що сторонами не заперечується.

Пред'являючи позов про звернення стягнення на предмет іпотеки у погашення заборгованості за кредитними договорами на загальну суму 81745 швейцарських франків, ПАТ "Універсал Банк" посилалося на те, що у результаті невиплати кредитної заборгованості після ухвалення рішення Бершадським районним судом Вінницької області, розмір заборгованості та штрафних санкцій збільшився.

Відповідно до ч. ч. 2, 5 ст. 590 ЦК України заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконане у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

У результаті прострочення кредитних договорів утворилася заборгованість і ПАТ «Універсал Банк» набуло право звернення стягнення на предмет іпотеки.

У п. 9 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» судам роз'яснено, що право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінним від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві (частина перша статті 20 ЦК, статті 3 і 4 ЦПК).

Задоволення позову кредитора про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави не є перешкодою для пред'явлення позову про стягнення заборгованості з поручителя за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду справи заборгованість за кредитом не погашена. Задоволення позову кредитора про стягнення заборгованості з поручителя не є перешкодою для пред'явлення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави з метою погашення заборгованості за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду спору заборгованість за кредитом не погашена.

Таким чином, подвійне стягнення заборгованості за кредитними договорами у зв'язку з пред'явленням позову про звернення стягнення на предмет іпотеки після ухвалення рішення про стягнення кредитної заборгованості із боржника в даному випадку не має місця, оскільки у разі невиконання рішення про стягнення кредитної заборгованості, банк має право захистити свої законні інтереси шляхом реалізації предмета іпотеки.

Як вбачається з матеріалів справи заборгованість за кредитним договором на дату звернення банку до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки ОСОБА_6 не погашена, тому існування невиконаного рішення Бершадського районного суду Вінницької області від 27.09.2010 року не є перешкодою для звернення до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки та відповідно вирішення питання про виселення осіб що там проживають.

Враховуючи викладене, посилання ОСОБА_4 не спростовують вірний висновок суду першої інстанції в цій частині.

Слід також звернути увагу на те, що судом першої інстанції враховано заперечення третіх осіб щодо задоволення позовних вимог в частині зняття відповідачів з реєстрації, так як, з резолютивної частини оскаржуваного заочного рішення суду вбачається, що саме в цій частині було відмовлено в задоволенні позову.

Разом з тим, в поданій апеляційній скарзі ОСОБА_4 заперечував проти задоволення позову ПАТ «Універсал Банк» посилаючись на ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» та порушення вимог ст.35 ЗУ «Про іпотеку», а саме недотримання порядку досудового врегулювання спору.

Однак, такі посилання не заслуговують на увагу з огляду на наступне:

Згідно з пунктом 1 Закону України від 3 червня 2014 року № 1304-VII "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" (далі - Закон № 1304-VII) не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку.

Поняття мораторій у цивільному законодавстві визначається як відстрочення виконання зобов'язання (пункт 2 частини першої статті 263 ЦК України).

Відтак установлений Законом № 1304-VII мораторій на стягнення майна, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті, не передбачає втрату кредитором права на звернення стягнення на предмет іпотеки (застави) у випадку невиконання боржником зобов'язань за договором, а лише тимчасово забороняє примусово стягувати (відчужувати без згоди власника).

Крім того, згідно з пунктом 4 Закону № 1304-VII протягом дії цього Закону інші закони України з питань майнового забезпечення кредитів діють з урахуванням його норм.

Оскільки вказаний Закон не зупиняє дію решти нормативно-правових актів, що регулюють забезпечення зобов'язань, то й не може бути мотивом для відмови в позові, а є правовою підставою, що унеможливлює вжиття органами і посадовими особами, які здійснюють примусове виконання рішень про звернення стягнення на предмет іпотеки та провадять конкретні виконавчі дії, заходів, спрямованих на примусове виконання таких рішень стосовно окремої категорії боржників чи іпотекодавців, які підпадають під дію його положень на період чинності цього Закону.

Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного суду України у справі №6-57цс15.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги носять формальний характер, не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи та не спростовують вірний висновок суду першої інстанції.

Згідно ч. 2 ст. 308 ЦПК України, не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 316, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 18 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду Вінницької області набирає законної сили з моменту її проголошення, і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підпис/ /підпис/

З оригіналом вірно: О.Ю. Береговий