У х в а л а

1 вересня 2016 року м. Київ
Суддя Верховного Суду України Сімоненко В.М., розглянувши заяву ОСОБА_1,

в с т а н о в и л а:

17 травня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду України із зазначеною заявою.

Заява про перегляд судового рішення не відповідала вимогам статей 357, 358 ЦПК України, а саме: у порушення вимог статті 357 ЦПК України у заяві про перегляд судових рішень не було зазначено норми права, які неоднаково застосовані судом касаційної інстанції; у порушення вимог пункту 3 частини першої статті 358 ЦПК України до заяви не було додано копії різних за змістом судових рішень касаційного суду, якщо заява подається з підстав, передбачених пунктами 1, 2 частини першої статті 355 ЦПК України. Також заявником не було зазначено, яке судове рішення суду касаційної інстанції підлягає перегляду Верховним Судом України.

Крім того, до заяви не було додано документ про оплату судового збору.

Ухвалою Верховного Суду України від 25 травня 2016 року заявнику надано строк до 29 червня 2016 року для усунення недоліків заяви.

На виконання ухвали Верховного Суду України від 25 травня 2016 року ОСОБА_1 надіслав доповнення до заяви, в якому просив звільнити його від сплати судового збору на підставі пункту 3 статті 22 Закону України "Про захист прав споживачів".

Ухвалою судді Верховного Суду України від 4 липня 2016 року ОСОБА_1 продовжено строк для усунення недоліків заяви.

4 липня 2016 року ОСОБА_1 повторно надіслав доповнення до заяви, в якому просить не стягувати з нього судовий збір на підставі пункту 3 статті 22 Закону України "Про захист прав споживачів".

Оскільки першорядним нормативно-правовим актом національного законодавства, який регулює порядок справляння судового збору, є Закон України "Про судовий збір", то саме правові приписи, закріплені в наведеному законі, застосовуються при обчисленні судового збору, його сплаті, а також звільненні осіб від його сплати у випадках, визначених у статті 5 цього Закону.

За змістом змін до статті 5 Закону України "Про судовий збір", які прийняті пізніше, ніж Закон України "Про захист прав споживачів", убачається, що з 1 вересня 2015 року споживачі - за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав, не відносяться до суб'єктів, які звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх інстанціях, тому посилання заявника на положення Закону України "Про захист прав споживачів" не були взяті до уваги.

До того ж, відповідно до частини третьої статті 22 Закону України "Про захист прав споживачів" споживачі звільняються від сплати судового збору саме за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

Таким чином, оскільки у Законі України "Про захист прав споживачів" не передбачено звільнення споживачів від сплати судового збору за подання заяв про перегляд судових рішень Верховним Судом України, то і вимога заявника про застосування до цивільно-процесуальних правовідносин щодо справляння судового збору саме правових приписів, закріплених у частині третій статті 22 Закону України "Про захист прав споживачів" не зумовлює звільнення його від сплати судового збору за подання заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України у даній справі.

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 359 ЦПК України заява повертається заявнику, якщо заяву подано без додержання вимог статей 357 та 358 цього Кодексу, і заявник не усунув недоліки протягом установленого строку.

Ураховуючи те, що ОСОБА_1 не усунув в повному обсязі вимоги ухвал протягом установленого ухвалами Верховного Суду України строку, заява підлягає поверненню заявнику.

Керуючись статтями 357, 358, 359 ЦПК України,

у х в а л и л а :

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання заяви про перегляд судових рішень відмовити.

Заяву ОСОБА_1 вважати неподаною та повернути заявнику.

Роз'яснити, що відповідно до частини п'ятої статті 359 ЦПК України повернення заяви з підстав, передбачених частиною четвертою цієї статті, не перешкоджає повторному зверненню в разі належного оформлення заяви, а також дотримання вимог статті 356 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України В.М. Сімоненко