АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого: Невідомої Т.О.

суддів: Гаращенка Д.Р., Пікуль А.А.

секретар: Ільченко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 17 квітня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

№ апеляційного провадження: №22-ц/796/6993/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Панченко О.М.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Невідома Т.О.

в с т а н о в и л а :

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 17 квітня 2016 року задоволено позов Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (далі по тексту - ПАТ «Дельта Банк») до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість у розмірі 45 786,75 грн., з яких тіло кредиту в розмірі 44 926,04 грн., заборгованість за відсотками в розмірі 860,71 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1 218,00 грн.

Не погодившись із таким рішенням суду ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Зазначає, що ПАТ «Дельта Банк» не надало суду оригінал договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитним договором №82005 від 06 березня 2013 року, чим в свою чергу позбавило ОСОБА_2 можливості пересвідчитися у тому, що ПАТ «Дельта Банк» є належним позивачем у даній справі. Також зазначає, що ПАТ «Дельта Банк» не має права вимагати дострокового повернення всієї сумі кредиту, оскільки це не передбачено умовами кредитного договору.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити з наведених в ній підстав.

АстафєваІ.В. в інтересах ПАТ «Дельта Банк» проти задоволення апеляційної скарги заперечувала, вважала, що спір вирішений судом правильно.

В судове засідання особисто ОСОБА_2 не з'явилась, про час та місце апеляційного розгляду справи повідомлена належним чином, забезпечила явку в судове засідання свого уповноваженого представника, а тому, колегія суддів відповідно до вимог ч. 2 ст. 305 ЦПК України вважала за можливе слухати справу за її відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явилися в суд апеляційної інстанції, з'ясувавши обставини справи та оговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 06 березня 2013 року між ОСОБА_2 та ПАТ «Астра Банк» було укладено кредитний договір №82005, за умовами якого банк надав ОСОБА_2 кредит у розмірі 62 450,00 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 12,99 % річних та кінцевим терміном погашення кредиту до 06 березня 2020 року включно (а.с.7-13).

Відповідно до п. 2.5 кредитного договору, погашення кредиту, нарахованих процентів здійснюється позичальником щомісячно до «6» числа кожного місяця протягом строку дії цього договору, починаючи з місяця, наступного за місяцем підписання цього договору. При цьому, розмір щомісячних платежів позичальника складає 1 136,00 грн.

ПАТ «Астра Банк» свої зобов'язання по вказаному кредитному договору виконало належним чином та надало ОСОБА_2 кредитні кошти в розмірі 62 450,00 грн.

02 грудня 2013 року між ПАТ «Астра Банк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, за умовами якого ПАТ «Астра Банк» продало (відступило) ПАТ «Дельта Банк» права вимог за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» змінило ПАТ «Астра Банк» як кредитора (стало новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок передачі від ПАТ «Астра Банк» до ПАТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до ПАТ «Дельта Банк» перейшло (відступилося) право вимагати від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами (а.с.25-28).

ОСОБА_2 зобов'язання за кредитним договором №82005 від 06 березня 2013 року належним чином не виконувала, у зв'язку з чим утворилася прострочена заборгованість, яка відповідно до наданих позивачем розрахунків станом на 31 липня 2015 року становила 4 149,00 грн., з яких 3 195,24 грн. - прострочена заборгованість за кредитом та 953,76 грн. - прострочена заборгованість за процентами. При цьому, строкова заборгованість за кредитним договором становила 50 021,62 грн. (а.с.17).

У вересні 2015 року ПАТ «Дельта Банк» звернулося до суду з позовом про дострокове стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором №82005 від 06 березня 2013 року у розмірі 54 170,62 грн. на підставі ст.1050 ЦПК України.

Суд першої інстанції дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог ПАТ «Дельта Банк», стягнувши з ОСОБА_2 на користь банку заборгованість за кредитним договором станом на 10 березня 2016 року в розмірі 45 786,75 грн.

При цьому суд виходив з того, що ОСОБА_2 сплатила штрафні санкції, відсотки та пеню за договором.

Проте, колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 527 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк(термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вбачається з розрахунку заборгованості, наданого ПАТ «Дельта Банк», на момент ухвалення рішення ОСОБА_2 погасила заборгованість по тілу кредиту, сплатила штрафні санкції, відсотки та пеню за кредитним договором (а.с.110-111).

Крім того, як вбачається з наявної в матеріалах справи копії кредитного договору №82005 від 06 березня 2013 року, умовами вказаного договору було передбачено право банку вимагати дострокового повернення кредиту в повній сумі, сплати нарахованих процентів та можливих штрафних санкцій, лише якщо позичальник протягом трьох робочих днів від дати отримання вимоги кредитора про надання додаткового забезпечення виконання зобов'язання, згідно з п.3.2.2 цього договору, не надасть такого забезпечення (шляхом укладення відповідного договору) або запропоноване забезпечення не влаштує кредитора.

Інших випадків, за наявності яких кредитор має право достроково вимагати повернення всієї суми кредиту договором не передбачено.

В суді апеляційної інстанції представником ПАТ «Дельта Банк» вказана обставина спростована не була.

При цьому, рішенням Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року №15-рп/2011 у справі №1-26/2011 встановлено право споживача не бути примушеним достроково повернути суму споживчого кредиту у разі незначних порушень договору.

Таким чином, враховуючи, що на момент вирішення спору по суті, наявна заборгованість за кредитним договором була погашена ОСОБА_2 в повному обсязі, порушення умов договору були усунуті, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ПАТ «Дельта Банк» та стягнення достроково суми кредиту та процентів, що залишилися.

При цьому, відмова ПАТ «Дельта Банк» в задоволені вимоги про дострокове стягнення суми кредиту не позбавляє банк права на отримання платежів у строки та порядку передбачених умовами договору.

Таким чином, рішення Деснянського районного суду м. Києва від 17 квітня 2016 року, ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в позові ПАТ «Дельта Банк».

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 314, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 17 квітня 2016 року скасувати та ухвалити нове про відмову в позові.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили, шляхом подання касаційної скарги до цього суду.

Головуючий: Т.О. Невідома

Судді: Д.Р. Гаращенко

А.А.Пікуль