Номер провадження: 22-ц/785/1422/16
Головуючий у першій інстанції Максимович Г. В.
Доповідач Заїкін А. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.02.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

- головуючого судді - Заїкіна А.П.,

- суддів: - Гірняк Л.А., Калараш А.А.,

за участю секретаря - Томашевської К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», ОСОБА_5, третя особа - публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», про визнання поруки такою, що припинена, за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 03 грудня 2015 року,

встановила:

У липні 2013 р. ОСОБА_4 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просив визнати припиненими з 20.02.2009 р. правовідносини, передбачені договором поруки № 216040, укладеним 08.07.2008 р. між ним та ПАТ «УкрСиббанк» (далі - Договір поруки), в забезпечення виконання кредитного договору № 0, укладеного 08.07.2008 р. між ПАТ «УкрСиббанк» (далі - Банк) та ОСОБА_5 (далі - Кредитний договір).

Позовні вимоги ОСОБА_4 обґрунтовував тим, що внаслідок укладення без його згоди 10.07.2009 р. між Банком та позичальником ОСОБА_5 додаткової угоди до кредитного договору збільшився обсяг його відповідальності за кредитом: - змінився графік погашення; - змінився щомісячний платіж; - змінився спосіб нарахування процентів; - подовжено кінцевий термін повернення кредиту - з 06.07.2029 р. до 06.07.2035 р.. Додаткову угоду від 10.07.2009 р. до договору поруки він не підписував.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити у повному обсязі за вказаних у позові підстав.

ПАТ «УркСиббанк» у судове засідання представника не направило. Про час і місце розгляду справи сповіщене належним чином. Причини неявки представника не повідомило. Заяв та клопотань не надало.

Представник ПАТ «Дельта Банк» у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову. Пояснила, що позивач підписав додаткову угоду до договору поруки. Крім того, зробила заяву про застосування строку позовної давності.

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 03.12.2015 р. позов ОСОБА_4 задоволено. Визнано договір поруки № 216040, укладений 08.07.2008 р. між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4, припиненим з 20.02.2009 р..

ПАТ «Дельта Банк» в апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати. Ухвалити нове рішення про відмову в позові. Посилається на те, що рішення ухвалено при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідності висновків суду обставинам справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Представник апелянта в судовому засіданні підтримала викладені в апеляційній скарзі доводи та вимоги.

Представник позивача у письмових запереченнях на апеляційну скаргу вважала необхідним скаргу відхилити, рішення залишити без змін. Посилалася на те, що згідно договору поруки Банк не вправі без згоди поручителя змінювати умови основного договору з боржником, внаслідок яких збільшується обсяг відповідальності поручителя. Про укладену спірну додаткову угоду до договору поруки, яку ОСОБА_4 не підписував, останній дізнався при розгляді іншої справи за позовом ПАТ «Дельта Банк» до нього про стягнення кредитної заборгованості, який було подано у 2013 р.. Тому, строк позовної давності не пропущено. Згідно експертного висновку ОСОБА_4 не підписував додаткової угоди до договору поруки. Жодного заперечення щодо висновку експерта Банк у суді першої інстанції не надав, будь-яких клопотань не заявив.

Представник позивача в судовому засіданні підтримала викладені в письмових запереченнях на апеляційну скаргу доводи та вимоги.

ПАТ «УкрСиббанк» представника у судове засідання не направило. Про час і місце розгляду справи сповіщене належним чином. Причини неявки представника не повідомило, заяв та клопотань не надало.

Згідно із ч. 2 ст. 305 ЦПК України, неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Відповідно до ст. 303 ЦПК колегія суддів перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні рішення, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 3) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Вказаним вимогам законодавства рішення суду першої інстанції в повній мірі не відповідає.

Ухваливши рішення про визнання договору поруки № 216040, укладеного 08.07.2008 р. між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4, припиненим з 20.02.2009 р., суд першої інстанції виходив з того, що укладеною без згоди поручителя додатковою угодою до кредитного договору було змінено графік погашення кредиту та розмір щомісячного платежу, спосіб нарахування процентів, подовжено кінцевий термін повернення кредиту - з 06.07.2029 р. до 06.07.2035 р., внаслідок чого збільшився обсяг відповідальності поручителя. Укладену 10.07.2009 р. Додаткову угоду до договору поруки ОСОБА_4 не підписував (а. с. 228 - 231).

Колегія суддів, вважає, що суд першої інстанції, на підставі наданих сторонами і досліджених у судовому засіданні доказів, дійшов правильного висновку про існування між сторонами правовідносин щодо поруки. Висновки суду в цій частині є законними та обґрунтованими, суд надав правильну оцінку наявним у справі доказам, правильно визначив характер спірних правовідносин між сторонами, зробив вірні висновки, які відповідають обставинам справи, вимогам діючого законодавства України (ст. ст. 546, 553, 554, ч. 1 ст. 559 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 179, 213 ЦПК України).

Встановлено, що 08.07.2008 р. між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк» (далі - Банк), та ОСОБА_5 укладено Договір про надання споживчого кредиту № 0 (далі - Кредитний договір) (а. с. 10 - 22).

Цього ж дня між Банком та ОСОБА_4 в забезпечення виконання кредитного договору було укладено Договір поруки № 216040 (а. с. 23 - 24), за яким останній поручився перед Банком за виконання позичальником умов кредитного договору. П. 2.1 вказаного договору поруки передбачено, що кредитор не вправі без згоди поручителя (шляхом візування змін до кредитного договору, отримання письмової згоди, обміном листами, повідомленнями або укладенням додаткової угоди) змінювати умови основного договору з боржником, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності поручителя.

20.02.2009 р. між Банком та ОСОБА_5 були укладені Додаткові угоди № 1 та № 2 до Кредитного договору (а. с. 25 - 27). За умовами вказаних додаткових угод до Кредитного договору було змінено графік погашення та щомісячний платіж, спосіб нарахування процентів та їх сплати, змінився кінцевий термін повернення кредиту - з 06.07.2029 р. до 06.07.2035 р., тобто змінилися зобов'язання боржника, внаслідок чого збільшився обсяг відповідальності останнього.

Згідно висновку експерта № 1376/03 від 13.05.2014 р. (а. с. 157 - 159), підпис від імені ОСОБА_4 у додатковій угоді № 1 від 20.02.2009 р. до договору поруки № 216040 від 06.07.2008 р. (а. с. 85 - 86) виконаний не самим ОСОБА_4, а іншою особою. Доказів протилежного Банк не надав. В суді першої інстанції клопотання про призначення додаткової або повторної експертизи не заявляв.

За правилами, передбаченими ст. ст. 546, 553, 554, ч. 1 ст. 559 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, порукою. За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Оскільки, ОСОБА_4 не підписував додаткову угоду до договору поруки, то суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що без згоди поручителя Банк змінив умови кредитного договору, які привели до збільшення відповідальності поручителя. Доводи позивача в цій частині є обґрунтованими.

Доводи апелянта про незастосування судом позовної давності, колегія суддів не приймає до уваги, виходячи з встановлених по справі обставин щодо не підписання позивачем додаткової угоди до договору поруки. Про укладену додаткову угоду до договору поруки, яку ОСОБА_4 не підписував, останній дізнався при розгляді іншої справи за позовом ПАТ «Дельта Банк» до нього про стягнення кредитної заборгованості.

Доводи апелянта про те, що поряд із згодою на внесення змін до Кредитного договору позивач уклав з Банком додаткову угоду до договору поруки, у зв'язку з укладенням додаткової угоди до кредитного договору, а висновок експерта не є належним доказом, не відповідають встановленим обставинам по справі та вимогам діючого законодавства.

Разом з тим, не можна погодитися із висновком суду про визнання договору поруки № 216040, укладеного 08.07.2008 р. між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4, припиненим з 20.02.2009 р.. Доводи та вимоги позивача в цій частині є необґрунтованими.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 16 ЦК України, право ОСОБА_4 підлягає захисту шляхом визнання поруки такою, що припинена, а не шляхом припинення договору поруки, оскільки це суперечить положенням ч. 1 ст. 559 ЦК України. Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 21.11.2012 р. у справі № 6-134цс12, яка в силу положень ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 307, п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право змінити рішення суду першої інстанції. Підставами для зміни є порушення норм матеріального та процесуального права. Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Виходячи з того, що порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи в частині визнання договору поруки № 216040, укладеного 08.07.2008 р. між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4, припиненим з 20.02.2009 р., колегія суддів вважає, що правове обґрунтування мотивувальної частини та резолютивну частину рішення суду першої інстанції необхідно змінити. В решті рішення необхідно залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 316, 317, 319 ЦПК України колегія суддів,

вирішила:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» - задовольнити частково.

Рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 03 грудня 2015 року - змінити.

Позов ОСОБА_4 до акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк», ОСОБА_5, третя особа - публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», про визнання поруки такою, що припинена - задовольнити.

Поруку ОСОБА_4 за укладеним ним з акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк»» договором поруки № 216040 від 20 липня 2008 року, визнати такою, що припинена.

В решті рішення - залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржене до касаційного суду протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: Л. А. Гірняк

А. А. Калараш