АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
Справа № 22-7377 Головуючий у 1-й інстанції - Матійчук Г.О.
Доповідач - Пікуль А.А.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2016 року. Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого Пікуль А.А.

суддів Гаращенка Д.Р.

НевідомоїТ.О.

секретар Ільченко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Комунального закладу "Театрально-видовищний заклад культури "Театр пластичної драми на Печерську" на рішення Печерського районного суду м. Києва від 17 лютого 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Комунального закладу "Театрально-видовищний заклад культури "Театр пластичної драми на Печерську" про зобов'язання видати трудову книжку, стягнення середнього заробітку, надання письмового розрахунку належних при звільненні сум, зміну формулювання причин звільнення, стягнення вихідної допомоги, зайво утриманих із виплат при звільненні коштів та відшкодування моральної шкоди,-

в с т а н о в и л а:

У липні 2015 року ОСОБА_3 пред'явила позов до КП ТВЗК "Театр пластичної драми на Печерську" в Печерський районний суд міста Києва. З урахуванням уточнених позовних вимог, просила суд зобов'язати відповідача видати їй трудову книжку та стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 1 травня 2015 року по 10 листопада 2015 року у сумі 15065 грн.; зобов'язати відповідача надати їй письмовий розрахунок належних при звільненні сум і стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 1 травня 2015 року по 8 липня 2015 у сумі 4 945 грн.; змінити формулювання причини звільнення у наказі від 21 квітня 2015 року №11-ВК і вказати точну причину звільнення у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства та з посиланням на відповідну статтю (ч.3 ст.38 КЗпП України); стягнути з відповідача на її користь вихідну допомогу у розмірі не менше тримісячного середнього заробітку у сумі 6 900 грн.; стягнути з відповідача 15 000 грн. в якості відшкодування за спричинену моральну шкоду та зайво утримані із виплат при звільненні кошти у сумі 1 125 грн. 22 коп.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 17 лютого 2016 року позовні вимоги задоволені частково.

Суд: стягнув з КП ТВЗК "Театр пластичної драми на Печерську" на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 1 травня 2015 року по 10 листопада 2015 року в сумі 15 065 грн.; зобов'язав КП ТВЗК "Театр пластичної драми на Печерську" надати ОСОБА_3 письмовий розрахунок належних при звільненні сум та стягнув з КП ТВЗК "Театр пластичної драми на Печерську" на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 1 травня 2015 року по 8 липня 2015 року у сумі 4 945 грн. Суд вирішив змінити формулювання причини звільнення ОСОБА_3 у наказі від 21 квітня 2015 року №11-ВК і вказати точну причину звільнення у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства та з посиланням на відповідну статтю (ч.3 ст.38 КЗпП України), стягнув з КП ТВЗК "Театр пластичної драми на Печерську" на користь ОСОБА_3 вихідну допомогу у розмірі тримісячного середнього заробітку у розмірі 6 900 грн. та 5 000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

У задоволенні позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача зайво утриманих із виплат при звільнені кошти у сумі 1 125 грн. 22 коп. судом відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, КП ТВЗК "Театр пластичної драми на Печерську" через свого представника, Пісковенко І.А., подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до постановлення незаконного та необґрунтованого рішення, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі (а.с.153-160).

Рішення суду в частині відмови у задоволенні позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача зайво утриманих із виплат при звільнені коштів у сумі 1 125 грн. 22 коп. позивачем не оскаржується, а тому в апеляційному порядку у цій частині не перевіряється.

В суд апеляційної інстанції позивач не з'явилась, про місце та час апеляційного розгляду повідомлена належним чином, про що свідчить завірене штемпелем поштового відділення та підписом начальника відділення зв'язку зворотне повідомлення про вручення їй судової повістки 19 травня 2016 року (а.с.173).

23 травня 2016 року ОСОБА_3 подала заперечення на апеляційну скаргу, які містять заяву про розгляд справи у її відсутність (а.с.174-180).

Суд ухвалив розглядати справу у відсутність позивачки, оскільки відповідно до положень ч.2 ст. 305 ЦПК неявка сторони, належним чином повідомленої про час і місце розгляду справи, не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Заслухавши доповідь судді Пікуль А.А., пояснення представника відповідача, Пісковенко І.А., яка підтримала подану апеляційну скаргу та просила суд її задовольнити, з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з таких підстав.

При ухваленні рішення суд першої інстанції вважав встановленими наступні обставини.

З вересня 2013 року ОСОБА_3 працювала на посаді головного бухгалтера у Комунальному закладі "Театрально-видовищний заклад культури "Театр пластичної драми на Печерську".

Рішенням Київської міської ради №12/887 від 22 січня 2015 року реорганізовано Комунальний заклад "Театрально-видовищний заклад культури "Театр пластичної драми на Печерську" шляхом приєднання до театрально-видовищного закладу культури "Київський експериментальний театр "Золоті Ворота".

Розпорядженням Київської міської державної адміністрації №223 від 16 березня 2015 року утворено комісію з припинення Комунального закладу "Театрально-видовищний заклад культури "Театр пластичної драми на Печерську" та затверджено її склад.

16 квітня 2015 року ОСОБА_3 написала заяву про звільнення у зв'язку з грубим порушенням роботодавцем умов трудового договору і законодавства про працю. У заяві позивач зазначала, зокрема, що з неї було незаконно знято обов'язки головного бухгалтера.

Наказом Комунального закладу "Театрально-видовищний заклад культури "Театр пластичної драми на Печерську" №11-ВК від 21 квітня 2015 року ОСОБА_3 звільнено з посади головного бухгалтера 30 квітня 2015 року за власним бажанням, ст.38 КЗпП України.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 не було своєчасно видано трудову книжку з вини роботодавця.

При звільнені позивача з роботи їй не було вчасно здійснено відповідні виплати та не надано розрахунковий лист.

Неправомірні дії відповідача призвели до моральних страждань ОСОБА_3, компенсація на відшкодування яких визначена районним судом у розмірі 5000 грн.

За встановлених обставин суд першої інстанції дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими при вирішенні позовних вимог про зобов'язання відповідача надати позивачу письмовий розрахунок належних при звільненні сум та стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 1 травня 2015 року по 8 липня 2015 року у розмірі 4 945 грн. доведені.

Висновки суду щодо підстав для задоволення цих позовних вимог відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин у цій частині застосовані правильно.

Доводи апеляційної скарги щодо невідповідності обставинам справи висновків районного суду у цій частині не можуть бути прийняті судом апеляційної інстанції в якості підстав для скасування оскаржуваного рішення, оскільки, по-перше, у матеріалах справи відсутні докази, що позивач у день звільнення була відсутня на роботі; по-друге, відсутність коштів у роботодавця не виключає його вини в невиплаті належних звільненому працівникові коштів та не звільняє роботодавця від відповідальності, передбаченої ст.117 КЗПП України.

Враховуючи викладене, підстав для скасування оскаржуваного рішення в частині вирішення позовних вимог про зобов'язання відповідача надати позивачу письмовий розрахунок належних при звільненні сум та про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 1 травня 2015 року по 8 липня 2015 року немає.

Водночас, виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що висновки районного суду щодо наявності підстав для задоволення у повному обсязі позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, пов'язаного із затримкою видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу не в повній мірі відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

За правилом ч.4 ст.235 КЗпП України у разі затримки видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові виплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.

Задовольняючи позовні вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 1 травня 2015 року по 10 листопада 2015 року у розмірі 15065 грн. районний суд поклав у основу рішення пояснення сторони позивача у сукупності із фактом отримання позивачем трудової книжки 10 листопада 2015 року, визнаним обома сторонами, та наданий позивачем розрахунок за указаний період (а.с.10).

Відповідно до положень ст. 212 ЦПК оцінка судом доказів ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

У даному конкретному випадку, заперечуючи проти цієї частини позову, відповідач надав суду письмовий доказ - лист відповідача № 06/26/01 від 24 червня 2015 року за підписом голови Комісії з припинення Комунального закладу «ТВЗК «Театр пластичної драми на Печерську» Жиркова С.І. на адресу ОСОБА_3, у якому роботодавець повідомив позивача про необхідність прибути за трудовою книжкою до Комісії з припинення Комунального закладу «ТВЗК «Театр пластичної драми на Печерську» та роз'яснив можливість надати письмову згоду на відправлення трудової книжки поштою (а.с.28).

Цей лист отриманий позивачем 30 червня 2015 року, про що свідчить завірене штемпелем поштового відділення та підписом начальника відділення зв'язку рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.29).

Оцінка цього доказу у оскаржуваному рішенні відсутня. Підстав вважати указаний письмовий доказ недостовірним у суду апеляційної інстанції немає.

Ураховуючи значення відомостей цього доказу у сукупності із взаємопов'язаними поясненнями сторони відповідача про те, що позивач отримала указаний лист, але відповіді не надала, не зверталася до Театру за отриманням трудової книжки і не надала письмової згоди на отримання трудової книжки поштою (а.с.58), а також ураховуючи відсутність у матеріалах справи доказів, які підтверджують факт звернення позивача до роботодавця за отриманням трудової книжки і неможливість її отримання з вини роботодавця у період після 30 червня 2015 року (дата отримання вищезазначеного листа), суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність правових підстав вважати, що затримка у видачі трудової книжки у період з 1 липня 2015 року до 10 листопада 2015 року відбулася з вини власника або уповноваженого ним органу.

З огляду на викладене позовні вимоги ОСОБА_3 про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, пов'язаного із затримкою видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу підлягають задоволенню лише за період з 1 травня 2015 року по 30 червня 2015 року.

Кількість робочих днів за указаний період складає 37 днів, середньоденний заробіток позивача складає 115 грн. Таким чином, розмір середнього заробітку за означений період складає 4 255 грн. (115 грн. х 37 дн.).

Вищенаведені обставини, ураховуючи положення ст.309 ЦПК України, дають суду апеляційної інстанції підстави для зміни оскаржуваного рішення в частині вирішення позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, пов'язаного із затримкою видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу, шляхом зменшення періоду, за який проводиться нарахування, і, як наслідок, зменшення суми стягнення у цій частині з 15 065 грн. до 4 255 грн.

В частині вирішення районним судом позовних вимог ОСОБА_3 про зміну формулювання причин звільнення, стягнення вихідної допомоги апеляційним судом встановлено наступне.

За правилами ст. 215 ЦПК України у мотивувальній частині рішення суд повинен зазначити: встановлені судом обставини і визначені відповідно до них правовідносини; мотиви, з яких суд вважає встановленою наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, бере до уваги або відхиляє докази, застосовує зазначені в рішенні нормативно-правові акти; чи були порушені, не визнані або ос порені права, свободи чи інтереси, за захистом яких особа звернулася до суду, а якщо були, то ким; назви, статті, її частини, абзацу, пункту, підпункту закону, на підставі якого вирішено справу.

У даному випадку мотивувальна частина оскаржуваного рішення не містить жодного мотивування щодо вирішення судом позовних вимог ОСОБА_3 про зміну формулювання причин звільнення, крім наведення змісту ч. ч. 3,4 ст. 235 КЗпП України і встановлених судом обставин написання позивачем 16 квітня 2015 року заяви про звільнення у зв'язку з грубим порушенням роботодавцем умов трудового договору і законодавства про працю із зазначенням у цій заяві про незаконне зняття з неї обов'язків головного бухгалтера та звільнення ОСОБА_3 з посади головного бухгалтера 30 квітня 2015 року за власним бажанням, ст.38 КЗпП України, відповідно до наказу № 11-ВК від 21 квітня 2015 року.

Журнал судового засідання у справі від 11 лютого 2016 року (а.с.127-128) у позиції №52 містить вказівку на дослідження районним судом письмових доказів. Інформація про те, які конкретно письмові докази були досліджені районним судом, у журналі судового засідання відсутня.

За правилом ч.2 ст.302 ЦПК України апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку, або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено.

Ураховуючи наведені обставини у контексті положень ст. 185 та ч.2 ст.303 ЦПК України, судом апеляційної інстанції досліджено наявні у матеріалах справи: заяву про звільнення ОСОБА_3 від 16 квітня 2015 року (а.с.4,65); наказ про звільнення ОСОБА_3 №11-ВК від 21 квітня 2015 року (а.с.5,66); рішення Київської міської ради від 22.01.2015 № 12/877 «Про реорганізацію комунального закладу «Театрально-видовищний заклад культури «Театр пластичної драми на Печерську» (а.с.21); розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 16.03.2015 № 223 «Про організаційно-правові заходи, пов'язані з виконанням рішення Київської міської ради від 22 січня 2015 року №12/877» із додатком (а.с.23-24); копію постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 18 серпня 2015 року № 826/7045/15 у справі за адміністративним позовом Первинної профспілкової організації Комунального закладу «Театрально-видовищний заклад культури «Театр пластичної драми на Печерську» до Київської міської державної адміністрації про визнання незаконним розпорядження Київської міської державної адміністрації від 16.03.2015 № 223 (а.с.30-35); копії актів від 25 березня 2015 року відкриття дверей приміщення головного бухгалтера та сейфу (а.с.70-78); копію акту від 11 квітня 2015 року за результатами виїзду за місцем проживання позивача для отримання документів (а.с.79); копії актів прийому-передачі (а.с.79 звор.-80); протокол №1 засідання комісії з припинення комунального закладу культури «Театр пластичної драми на Печерську» шляхом приєднання до театрально-видовищного закладу культури «Київський експериментальний театр «Золоті ворота» від 18 березня 2015 року (а.с.81-83); заяву ОСОБА_3 від 14.04.2015 щодо факту опечатування бухгалтерії та відповідь на цю заяву (а.с.84-85); заяву голови комісії з припинення С. Жиркова директору Департаменту культури про надання дозволу на укладення цивільно-правового договору на виконання робіт, пов'язаних із виконанням нарахування заробітної плати (а.с.86).

Указані докази були у розпорядженні районного суду, однак не отримали оцінку у оскаржуваному рішенні.

Підстав для сумніву у їх достовірності у апеляційного суду немає, будь-які заяви з цього приводу у матеріалах справи відсутні.

Відповідно до обставин, якими ОСОБА_3 обґрунтувала позовні вимоги про зміну формулювання причин звільнення, позивач подала заяву про своє негайне звільнення на підставі ст.38 КЗпП України (відповідно до тексту заяви; а.с.4 звор.) із посиланням на те, що власником або уповноваженим ним органом грубо порушено умови трудового договору і законодавство про працю.

На підтвердження факту допущених роботодавцем порушень умов трудового договору і законодавства про працю ОСОБА_3 у заяві про звільнення послалась на: відсутність її згоди на переведення на іншу роботу - включення до складу комісії з припинення «Театру пластичної драми на Печерську»; здійснення нападу на бухгалтерію; зняття обов'язків головного бухгалтера; порушення вимог ст. 31 КЗпП України (відповідно до тексту заяви; а.с.4).

Відповідно до положень ч.1 ст.21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

За правилом ст.31 КЗпП України власник або уповноважений ним орган не має права вимагати від працівника виконання роботи, не обумовленої трудовим договором.

Згідно з ч.2 ст.32 КЗпП України не вважається переведенням на іншу роботу і не потребує згоди працівника переміщення його на тому ж підприємстві, в установі, організації на інше робоче місце, в інший структурний підрозділ у тій же місцевості, доручення роботи на іншому механізмі або агрегаті у межах спеціальності, кваліфікації чи посади, обумовленої трудовим договором.

У даному конкретному випадку розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 16.03.2015 № 223 «Про організаційно-правові заходи, пов'язані з виконанням рішення Київської міської ради від 22 січня 2015 року №12/877» із додатком утворено комісію з припинення комунального закладу «Театрально-видовищний заклад культури «Театр пластичної драми на Печерську» шляхом приєднання до театрально-видовищного закладу культури "Київський експериментальний театр "Золоті ворота" та затверджений її склад. ОСОБА_3 увійшла до складу комісії у якості головного бухгалтера. Пунктами 2.4. - 2.5. цього розпорядження комісії доручено провести інвентаризацію майна, за результатами якої скласти передавальний акт (а.с.23-24).

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 18 серпня 2015 року № 826/7045/15 у справі за адміністративним позовом Первинної профспілкової організації Комунального закладу «Театрально-видовищний заклад культури «Театр пластичної драми на Печерську» до Київської міської державної адміністрації про визнання незаконним розпорядження Київської міської державної адміністрації від 16.03.2015 № 223 встановлено, що оскаржуване розпорядження Київської міської державної адміністрації від 16.03.2015 № 223 винесене на виконання рішення Київської міської ради від 22.01.2015 № 12/877 прийняте Київською міською державною адміністрацією на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням обставин, що мають значення для прийняття такого розпорядження (а.с.30-35).

Відповідно до протоколу №1 засідання комісії з припинення комунального закладу культури «Театр пластичної драми на Печерську» шляхом приєднання до театрально-видовищного закладу культури «Київський експериментальний театр «Золоті ворота» від 18 березня 2015 року, під час цього засідання комісії, на якому позивач була присутня, зокрема вирішено: голова комісії приступає до виконання обов'язків з 25 березня 2015 року; ОСОБА_3 повинна передати голові комісії 25 березня 2015 року печатки, штампи та установчі документи комунального закладу «Театрально-видовищний заклад культури «Театр пластичної драми на Печерську», які після їх передачі будуть зберігатися в голови комісії з припинення; доручити членам комісії з припинення ОСОБА_3. та ОСОБА_6 забезпечити підготовку документів, необхідних для проведення інвентаризації майна комунального закладу «Театрально-видовищний заклад культури «Театр пластичної драми на Печерську» та надати їх на розгляд комісії з припинення до 15 квітня 2015 року. Протокол підписаний п'ятьма членами комісії, ОСОБА_3 від підпису відмовилася (а.с.81-83).

Після указаних подій ОСОБА_3 з 25 березня по 10 квітня 2015 року перебувала на лікарняному (а.с.8).

З актів від 25 березня 2015 року відкриття дверей приміщення головного бухгалтера та сейфу (а.с.70-78) та акту від 11 квітня 2015 року за результатами виїзду за місцем проживання позивача для отримання документів (а.с.79) убачається, що указані дії були вчинені комісією з припинення у період тимчасової непрацездатності позивача для забезпечення роботи комісії з припинення комунального закладу «Театрально-видовищний заклад культури «Театр пластичної драми на Печерську».

Крім того, у період тимчасової непрацездатності позивача - 01.04.2015, голова комісії з припинення С. Жирков подав заяву директору Департаменту культури про надання дозволу на укладення цивільно-правового договору із ОСОБА_6 на виконання робіт, пов'язаних із виконанням нарахування заробітної плати, яка була погоджена (а.с.86).

Ураховуючи положення вищенаведених статей КЗпП України у контексті обставин даної конкретної справи, які зафіксовані у вищезазначених письмових доказах, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що, по-перше, при включенні до складу комісії з припинення на позивача не було покладено інших обов'язків, крім виконання посадових обов'язків головного бухгалтера; по-друге, включення ОСОБА_3 до складу комісії з припинення не може вважатися переведенням на іншу роботу, а тому не потребувало її згоди; по-третє, у суду немає жодних підстав вважати, що відкриття дверей приміщення головного бухгалтера та сейфу 25 березня 2015 року було направлене на порушення трудових прав ОСОБА_3 та погіршення умов її праці; по-четверте, докази недопущення ОСОБА_3 до роботи у період після її виходу з лікарняного у розпорядженні суду відсутні, за квітень їй виплачена заробітна плата за 13 робочих днів (за період з 14 по 30 квітня; довідка № 01/10/15 від 01.10.2015; а.с.51).

З огляду на викладене, оскільки вказані працівником причини звільнення - порушення працедавцем трудового законодавства, не підтвердилися, підстав для звільнення позивача за ч.3 ст.38 КЗпП України немає.

Таким чином, правові підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_3 про зміну формулювання причин звільнення та стягнення вихідної допомоги при звільненні за ч.3 ст.38 КЗпП України відсутні.

І хоча роботодавець не вправі самостійно змінювати правову підставу розірвання трудового договору, суд апеляційної інстанції не має підстав для поновлення ОСОБА_3 на роботі, оскільки у рамках даної справи вимоги про поновлення на роботі позивачем не заявлені. Крім того, у заяві про звільнення ОСОБА_3 хоча і вказала на порушення роботодавцем трудового законодавства, однак заявила вимогу про розірвання трудового договору за ст.38 КЗпП України без посилання на ч.3 цієї статті. Ця обставина дала відповідачу підставу для її звільнення за ст.38 КЗпП України (а.с.5).

Указані обставини, ураховуючи положення ст.309 ЦПК України, дають суду апеляційної інстанції підстави для скасування оскаржуваного рішення в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_3 про зміну формулювання причин звільнення, стягнення вихідної допомоги та ухвалення в цій частині нового рішення про відмову у задоволенні позову.

У зв'язку з тим, що суд апеляційної інстанції прийшов до висновку про наявність правових підстав для відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про зміну формулювання причин звільнення і стягнення вихідної допомоги та про наявність правових підстав для зменшення періоду, за який проводиться нарахування середнього заробітку за час вимушеного прогулу, пов'язаного із затримкою видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу, і, як наслідок, зменшення суми стягнення у цій частині з 15 065 грн. до 4 255 грн., суд вважає, що компенсація на відшкодування моральної шкоди, яка підлягає стягненню з Комунального закладу "Театрально-видовищний заклад культури "Театр пластичної драми на Печерську" на користь ОСОБА_3, ураховуючи характер та тривалість порушення трудових прав позивача при здійсненні розрахунку при звільненні та видачі трудової книжки, підлягає зменшенню з 5000 грн. до 1000 грн.

З огляду на всі зміни оскаржуваного рішення у їх сукупності розмір судового збору, який підлягає стягненню з Комунального закладу "Театрально-видовищний заклад культури "Театр пластичної драми на Печерську" у дохід держави, підлягає зменшенню з 1 002 грн. 40 коп. до 487 грн. 20 коп. (мінімальна ставка за майновими та немайновими вимогами).

Керуючись ст.303, 307-309, 313-316 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Комунального закладу "Театрально-видовищний заклад культури "Театр пластичної драми на Печерську" задовольнити частково.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 17 лютого 2016 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_3 до Комунального закладу "Театрально-видовищний заклад культури "Театр пластичної драми на Печерську" про зміну формулювання причин звільнення, стягнення вихідної допомоги скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 17 лютого 2016 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_3 до Комунального закладу "Театрально-видовищний заклад культури "Театр пластичної драми на Печерську" про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, пов'язаного із затримкою видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу, про відшкодування моральної шкоди та в частині вирішення питання розподілу судових витрат змінити.

Абзац другий резолютивної частини рішення викласти в наступній редакції.

Стягнути з Комунального закладу "Театрально-видовищний заклад культури "Театр пластичної драми на Печерську" на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу, пов'язаного із затримкою видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу,за період з 1 травня 2015 року по 30 червня 2015 у розмірі 4 255 грн. (Чотири тисячі двісті п'ятдесят п'ять грн.).

Зменшити розмір компенсації на відшкодування моральної шкоди, яка підлягає стягненню з Комунального закладу "Театрально-видовищний заклад культури "Театр пластичної драми на Печерську" на користь ОСОБА_3, з 5000 грн. до 1000 грн. (Однієї тисячі грн.).

Зменшити розмір судового збору, який підлягає стягненню з Комунального закладу "Театрально-видовищний заклад культури "Театр пластичної драми на Печерську" у дохід держави, з 1 002 грн. 40 коп. до 487 грн. 20 коп. (Чотириста вісімдесят сім грн. 20 коп.).

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: А.А. Пікуль

Судді: Д.Р. Гаращенко

Т.О. Невідома