У х в а л а

іменем україни

10 лютого 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

АмелінаВ.І., Касьяна О.П., ОстапчукаД.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітньої дитини ОСОБА_8, до ОСОБА_9, ОСОБА_10, Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради про встановлення порядку користування приміщенням, зміну договору найму та зобов'язання вчинити дії; за зустрічним позовом ОСОБА_9, ОСОБА_10 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа - Суворовська районна адміністрація Одеської міської ради, про визнання осіб такими, що втратили право користування приміщенням, зміну договору найму, встановлення порядку користування приміщенням, за касаційною скаргою ОСОБА_9, ОСОБА_10 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 04 червня 2015 року та рішення апеляційного суду Одеської області від 15 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітньої дитини ОСОБА_8, звернулися до суду із зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вони займають дві кімнати площею по 11,5 кв. м кожна у чотирьохкімнатній квартирі АДРЕСА_1, наймачем якої був ОСОБА_11, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Інші дві кімнати площею 19,14 кв. м та 9,0 кв. м займають відповідачі. ОСОБА_4 є інвалідом ІІ групи, потребує постійного догляду і проживає з ОСОБА_5 в одній з кімнат площею 11,5 кв. м, тоді як іншою кімнатою площею 11,5 кв. м користується ОСОБА_6 Зазначають, що ОСОБА_7 зі своєю малолітньою дитиною має намір користуватися кімнатою площею 9,0 кв. м, яка раніше знаходилася у користуванні ОСОБА_12, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року. Посилаючись на те, що добровільно встановити порядок користування спільною квартирою їм не вдається, просили суд: змінити договір найму квартири АДРЕСА_1; зобов'язати Суворовську районну адміністрацію Одеської міської ради укласти з ОСОБА_5 окремий договір найму на ізольовані кімнати площею 11,5 кв. м, 11,5 кв. м та 9,0 кв. м квартири АДРЕСА_1; встановити порядок користування спірною квартирою, зокрема, виділити у користування: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 дві кімнати площами по 11,5 кв. м та кімнату площею 9,0 кв. м; ОСОБА_9 та ОСОБА_10 кімнату площею 19,14 кв. м; залишити у спільному користуванні кухню, коридор, ванну кімнату, туалет та чотири комори;

У квітні 2015 року ОСОБА_9, ОСОБА_10 звернулися до суду із зустрічним позовом, мотивуючи його тим, що ОСОБА_9, яка є донькою ОСОБА_11, знаходиться в першій лінії спорідненості з наймачем, а тому договір найму квартири АДРЕСА_1 має бути укладено з нею. Зазначає, що з 2009 року ОСОБА_7 взагалі не проживає у спірній квартирі. Посилаючись на наведене, просили суд, із урахуванням уточнених позовних вимог: визнати ОСОБА_7 та її малолітню дитину ОСОБА_8 такими, що втратили право користування житловим приміщенням та зняти їх з реєстрації вказаного місяця проживання; змінити договір найму, уклавши його з ОСОБА_9; встановити порядок користування спірною квартирою, а саме, виділити у користування: ОСОБА_9 та ОСОБА_10 кімнати площею 19,14 кв. м. та 9,0 кв. м, комору площею 0,5 кв.м; ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 - дві кімнати площею по 11,5 кв. м кожна, комори площею 2, 1 кв. м та 0,5 кв. м; залишити у спільному користуванні кухню, коридор, ванну кімнату та туалет.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 04 червня 2015 року у задоволені позову ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітньої дитини ОСОБА_8, та зустрічного позову ОСОБА_9, ОСОБА_10 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 15 жовтня 2015 року рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітньої дитини ОСОБА_8, скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення про задоволення позову, а в частині відмови у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_9, ОСОБА_10 рішення суду першої інстанції змінено.

Встановлено порядок користування квартирою АДРЕСА_2 та виділено у користування: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 житлові кімнати площею 11,5 кв. м з лоджією 2,3 кв. м та 11,5 кв. м з лоджією 1,3 кв. м, 9,0 кв. м з лоджією 1,3 кв. м; ОСОБА_9, ОСОБА_10 житлову кімнату площею 19,4 кв. м з лоджією 1,3 кв. м; залишено у спільному користуванні сторін інші житлові приміщення, а саме: коридор, ванну, туалет, чотири кладових приміщення.

Змінено договір найму житлового приміщення квартири АДРЕСА_3

Зобов'язано Суворовську районну адміністрацію Одеської міської ради укласти з ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9, ОСОБА_10 окремі договори найму житлового приміщення та оформити особисті рахунки на вказані вище приміщення на ОСОБА_5 та ОСОБА_9 відповідно.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_9, ОСОБА_10 відмовлено з інших підстав.

В решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_9, ОСОБА_10 просять скасувати оскаржувані судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітньої дитини ОСОБА_8, та ухвалюючи в цій частині нове рішення про задоволення позову, апеляційний суд обґрунтовано виходив із доведеності позову.

Змінюючи рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_9, ОСОБА_10 апеляційний суд виходив з того, що у задоволенні позову слід відмовити з інших підстав, оскільки суд першої інстанції без згоди позивачів змінив підставу позову.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що судами правильно встановлено та належно перевірено обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, судові рішення ухвалено із додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для їх зміни чи скасування немає.

Докази та обставини, на які посилається заявник в касаційній скарзі, були предметом дослідження судів першої та апеляційної інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів попередніх інстанцій, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваних рішень.

Керуючись ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_9, ОСОБА_10 відхилити.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 04 червня 2015 року та рішення апеляційного суду Одеської області від 15 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.І. Амелін О.П. Касьян Д.О. Остапчук