Провадження № 2/761/2304/2016
27 травня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:
головуючого - судді Рибака М.А.,
при секретарі Сівоха І.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду міста Києва в залі судових засідань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Консоль ЛТД», за участю третьої особи: публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» про визнання права власності, -
У листопаді 2015 року ОСОБА_2 (далі - позивач) звернулась до Шевченківського районного суду міста Києва із позовом до ТОВ Фірма «Консоль ЛТД» (далі - відповідач) про визнання права власності,.
Позовні вимоги мотивовані тим, що між сторонами у справі було укладено договір № 1697/322-164(р) від 25.05.2004 року про спільну діяльність з пайової участі у будівництві багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_1 (далі по тексту - договір). За умовами договору, після закінчення будівництва багатоквартирного житлового будинку на АДРЕСА_1 в м. Києві позивачці мала бути передана в натурі «Частка пайовика» у вигляді 3-кімнатної квартири АДРЕСА_2 поверсі, загальною проектною площею 149,5 кв.м., а позивач в свою чергу зобов'язувалась внести грошовий внесок (пай) у розмірі еквівалентному 1400000,00 грн.; запланований строк закінчення будівництва - 1 квартал 2005 року.
Позивач умови договору виконала в повному обсязі, однак відповідач не визнає і майнові права позивачки на спірний об`єкт нерухомого майна, не завершує будівництво та не виділяє в натурі позивачу належну їй квартиру, чим не виконує належним чином свої зобов'язання за договором. У зв'язку із чим, позивач вимушена була звернутись до суду за захистом своїх прав.
Посилаючись на викладене, позивач просила суд визнати за нею право власності на майнові права на об'єкт незавершеного будівництва: трьохкімнатну квартиру АДРЕСА_1
Позивач в судове засідання не з'явилась, від її представника надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності та про ухвалення заочного рішення.
В судове засідання представник відповідача не з'явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся в порядку, передбаченому законом.
Представник третьої особи ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» в судове засідання не з'явився, в раніше поданих запереченнях просив суд відмовити у задоволенні позову у зв'язку із порушенням справи про банкрутство ТОВ Фірма «Консоль ЛТД».
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи, і це встановлено судом, 25 травня 2004 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про спільну сумісну діяльність з пайової участі в будівництві багатоквартирного житлового будинку у формі простого товариства, відповідно до п. 3.2. якого, після закінчення будівництва багатоквартирного житлового будинку на АДРЕСА_1, відповідач зобов'язувався передати позивачу в натурі 3-кімнатну квартиру АДРЕСА_1, загальною проектною площею 149,5 кв.м. (а.с. 5-8).
Відповідно до п. 3.1. договору позивач зобов'язувалась внести грошові кошти (пай) у розмірі 1400000,00 грн. вдень укладення договору.
За умови виконання позивачем зобов'язань зазначених у п. 3.1. договору, остання повністю придбаває право на пайову (дольову) участь у будівництві, а відповідач втрачає право розпоряджатись часткою пайовика, інакше, як в інтересах і за згодою позивача (п. 3.7 договору).
Достатніми підставами для підтвердження права на пайову участь позивача є: цей договір і документи, що підтверджують внесення паю у повному обсязі (п. 3.8 договору).
За умовами п. 3.4. договору запланований строк закінчення будівництва і здавання об'єкта - 1 квартал 2006 року.
Судом встановлено, що свої зобов'язання за договором позивач виконала в повному обсязі, шляхом внесення грошових коштів відповідно до п. 3.1. договору, що підтверджується відповідною квитанцією від 28.05.2004 року (а.с. 9).
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ч. 1 ст. 190 ЦК України майном як особливим об'єктом вважаються окрема сукупність речей, а також майнові права та обов'язки. Згідно з ч. 2 ст. 190 ЦК України майнові права визнаються речовими правами.
За змістом ч. 2, 3 ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).
Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.
Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.
До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).
Згідно з п. 2 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 461 від 13 квітня 2011р., прийняття в експлуатацію об'єктів, що належать до І - III категорії складності, та об'єктів, будівництво яких здійснено на підставі будівельного паспорта, проводиться шляхом реєстрації Державною архітектурно-будівельною інспекцією та її територіальними органами поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації.
Частина 3 ст.16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначає, що разом із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень у паперовій формі подаються оригінали документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень, їх копії, засвідчені в установленому порядку.
Відповідно до п.п. 7 і 8 п. 50 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою КМ України від 17 жовтня 2013р. № 868, у разі коли завершення будівництвом об'єкта містобудування та державна реєстрація прав на такий об'єкт за особами, які брали участь в інвестуванні (фінансуванні) об'єкта будівництва, здійснюється після 1 січня 2013р., особа, що залучала кошти фізичних та юридичних осіб (замовник будівництва), після прийняття такого об'єкта в експлуатацію подає: документ, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на земельну ділянку (крім випадків реконструкції об'єктів нерухомого майна без зміни зовнішніх геометричних розмірів їх фундаментів у плані); документ, що підтверджує виникнення, перехід та припинення права власності на такий об'єкт до проведення реконструкції (у разі проведення реконструкції об'єкта нерухомого майна); документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта; документ, що підтверджує присвоєння об'єкту нерухомого майна адреси (крім випадку, коли в результаті реконструкції об'єкта нерухомого майна його адреса не змінилася); затверджений такою особою перелік фізичних та юридичних осіб, кошти яких залучалися на інвестування (фінансування) об'єкта будівництва.
Документи, подані особою, що залучала кошти фізичних та юридичних осіб (замовником будівництва), після виготовлення електронних копій шляхом сканування та розміщення у Державному реєстрі прав, повертаються такій особі.
Моментом виникнення майнових прав у їх носія вважається загально прийнятий момент набуття права власності, визначений статтею 328 ЦК України на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
Верховний Суд України у своєму рішенні від 02 жовтня 2013р. у справі № 6-98цс13 висловив таку правову позицію - виконання грошових зобов'язань за інвестиційною угодою, а саме повна сплата вартості об'єкта інвестування (стовідсоткова передоплата), свідчить про вчинення дій, спрямованих на виникнення юридичних фактів, необхідних і достатніх для отримання права вимоги переходу права власності на об'єкт будівництва або набуття майнових прав на цей об'єкт.
Згідно зі ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» майновими правами визнаються будь-які права пов'язані з майном, відмінні від права власності у тому числі права, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права (право на провадження діяльності, використання природних ресурсів тощо).
Згідно із Правовою позицією Верховного Суду України, висловленої під час розгляду справи у справі за № 6-1858цс15: «За правилами статті 392 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) позов про визнання права власності може бути пред'явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності.
Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Отже, ураховуючи, що відповідно до статті 328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов'язує виникнення в особи суб'єктивного права власності на певні об'єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об'єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, передбаченому статтею 392 ЦК України».
Таким чином, невизнання відповідачем майнових прав позивача, не ґрунтується на жодних правових підставах та суттєво порушує законні права позивача, суд приходить до висновку, що діями відповідача порушені майнові права позивача на своєчасне отримання у власність нерухомого майна, за яке нею повністю сплачені кошти.
Заперечення третьої особи щодо порушення відносно позивача справи про банкрутство не спростовують її права на визнання належного їй права власності.
Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, та виходячи з того, що позивач позбавлена права отримати необхідні документи для реєстрації права власності, а тому з метою захисту прав позивача, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.
Керуючись ст. ст. 8, 10, 11, 57, 60, 88, 179, 208, 209, 211 - 215, 218, 223, 294 ЦПК України; ст. ст. 19, 41 Конституції України; ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; ст. 10 Загальної декларації прав людини; ст. ст. 190, 319, 321, 328, 331, 509, 525, 526, 530, 627, 638 ЦК України; ст. ст. 4, 7 Закону України «Про інвестиційну діяльність», ст. 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», суд, -
Позов ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Консоль ЛТД», за участю третьої особи: публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» про визнання права власності - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_3 майнові права на об'єкт незавершеного будівництва: трьохкімнатну квартиру буд. АДРЕСА_1
Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Консоль ЛТД» на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 6090,00 грн.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі строк, протягом якого розглядалася заява, не включається до строку на апеляційне оскарження рішення.
Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ М.А. РИБАК