Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/1785/16 Головуючий у суді І-ї інстанції Рачкелюк Ю. В.
Доповідач Авраменко Т. М.
УХВАЛА

27.07.2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючої судді Авраменко Т.М.,

суддів: Суржика М.М., Суровицької Л.В. ,

секретар Гусак А.О.

за участю представника ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 23 червня 2016 року у справі за поданням державного виконавця Новгородківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Братухіна О.Ю. про обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу ОСОБА_2.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які прибули в судове засідання, дослідивши матеріали справи, колегія суддів,

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2016 року державний виконавець Новгородківського районного відділу державної виконавчої служби Братухін Олександр Юрійович звернувся в суд із поданням про обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу ОСОБА_2.

Зазначав, що у відділі на виконанні перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого 30 грудня 2010 року Новгородківським районним судом Кіровоградської області про стягнення з засудженого ОСОБА_2 на користь держави в особі Новгородківського відділення Кіровоградської міжрайонної державної податкової інспекції грошових коштів в сумі 291655 грн. Боржником рішення в повному обсязі не виконується.

Державним виконавцем вжито усіх, передбачених чинним законодавством заходів примусового виконання рішень, однак боржник ухиляється від виконання покладених на нього зобов'язань.

Просив тимчасово обмежити ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання своїх зобов'язань, покладених на нього рішенням суду.

Ухвалою Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 23 червня 2016 року подання державного виконавця задоволено, оскільки судове рішення не виконано, не дивлячись на те, що державним виконавцем вжито всіх, передбачених законодавством заходів примусового виконання рішення, але боржник ухиляється від його виконання.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, постановлену з порушенням норм діючого законодавства. Зазначає, що суд не взяв до уваги, що невиконання боржником самостійно зобов'язань не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду обов'язків. Умисне ухилення боржника від виконання обов'язків має місце лише в тому випадку, коли в боржника є реальні можливості його виконати (наявність майна, грошових коштів, заробітної плати та ін.), однак він ухиляється від цього. Матеріали ж виконавчого провадження свідчать про відсутність у нього будь-якого рухомого та нерухомого майна, відсутність заробітної плати, доходу, тобто відсутність реальної можливості виконувати судове рішення.

В засіданні апеляційного суду представник ОСОБА_2 підтримала доводи апеляційної скарги, зазначила, що відкривши виконавче провадження 19 квітня 2016 року, вже в червні 2016 року державний виконавець звернувся з поданням про обмеження виїзду, закордонного паспорту ОСОБА_2 не має, за кордон виїхати не планує, факт ухилення його від виконання судового рішення відсутній, в 2011 році за цим виконавчим документом продано належний боржнику автомобіль за 37279 грн., кошти від продажу перераховано на рахунок державної виконавчої служби, проте обставини щодо часткового виконання судового рішення не зазначені у поданні державного виконавця.

В письмовому запереченні на апеляційну скаргу державний виконавець просив відхилити апеляційну скаргу, оскільки ухвала постановлена судом з дотриманням вимог чинного законодавства, а боржник тривалий час не виконує судове рішення, та розглянути справу за його відсутності (а.с. 50-55).

Неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи (ч.2 ст.305 ЦПК України).

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п.9 ч.3 ст.129 Конституції України однією із основних засад судочинства є обов'язковість судових рішень. Судові рішення, що набрали законної сили , обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Разом з тим, згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та Законами України. Дії державного виконавця під час здійснення виконавчого провадження повинні проводитися у відповідності до вимог чинного законодавства.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст.313 ЦК України фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок врегульовано Законом України від 21 січня 1994 року «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» (зі змінами), яким визначено випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України та встановлено порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Матеріалами справи підтверджується, що 30 грудня 2010 року Новгородківським районним судом видано виконавчий документ про стягнення з ОСОБА_2 на користь держави 291655 грн.(а.с.5).

19 квітня 2016 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження (а.с.8) та викликано боржника до державного виконавця 25 квітня 2016 року з 9 год. до 12 год. (а.с.6), за викликом боржник з'явився (а.с.7).

З інформаційної довідки, витягу з Державного реєстру вбачається, що на все рухоме та нерухоме майно боржника накладено арешт та заборона на його відчуження (а.с.13-16).

Державним виконавцем отримані відомості, що боржник не працює, доходів не отримує, транспортних засобів не має, має у власності земельну ділянку площею 0,12 га для ведення особистого підсобного господарства та земельну ділянку площею 0,10 га для дачного будівництва (а.с.9-11,17-20).

Факт часткового виконання судового рішення підтверджується документами, наданими представником боржника в засідання апеляційного суду (а.с.58-60).

Задовольняючи подання державного виконавця, суд першої інстанції виходив із того, що наявність у боржника невиконаних зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, є підставою для обмеження його у праві виїзду за межі України, крім того, він ухиляється від виконання судового рішення.

З таким висновком суду погодитися не можна, оскільки Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» (п.5 ч. 1 ст. 6) передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання.

Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у праві виїзду за кордон, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Пунктом 18 частини 3 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» державному виконавцю у процесі здійснення виконавчого провадження надано право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатись до суду з таким поданням.

Між тим, застосування визначених ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України» обмежень може мати місце лише у виключних випадках і повинно використовуватись лише як крайній захід після реалізації всіх можливих та передбачених законом засобів примусового виконання судового рішення, оскільки стосується гарантованого ст. 33 Конституції України та ст. 313 ЦК України особистого майнового права особи вільно залишати територію України та права на свободу пересування, передчасне і безпідставне обмеження яких є неприпустимим.

Особа, що має невиконані зобов'язання, не може вважатись винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежного.

Відповідно до положення ч.2 ст.10 ЦПК України наявність умислу або обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Задоволення подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

Поняття «ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Державний виконавець в поданні не вказав обставини, які б свідчили про ухилення боржника від виконання зобов'язань за виконавчим документом, обмежившись фактом невиконання судового рішення, а документи виконавчого провадження, додані до вказаного подання, не містять об'єктивних даних, що підтверджують ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішеннями судів, а містять лише інформацію про наявність невиконаних зобов'язань. Не надано доказів ухилення боржника від виконання зобов'язань і в суді.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції безпідставно задовольнив подання державного виконавця і необґрунтовано встановив щодо боржника тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, оскільки наведені у поданні обставини і додані до нього документи не свідчать про умисне ухилення боржника від виконання судових рішень в контексті положень ст. 377-1 ЦПК України, ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» та ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду підлягає скасуванню як така, що не відповідає вимогам закону, з постановленням нової ухвали про відмову в задоволенні подання державного виконавця .

Керуючись п.2 ч.2 ст.307, п.2 ч.1 ст.312, п.6 ч.1 ст.314, ст. 315 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити .

Скасувати ухвалу Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 23 червня 2016 року.

В задоволенні подання державного виконавця Новгородківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Братухіна О.Ю. про обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу ОСОБА_2 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуюча суддя Т.М.Авраменко

Судді: М.М.Суржик

Л.В.Суровицька