У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 серпня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючого судді Рожина Ю.М.,

суддів: Малько О.С., Ковалевича С.П.,

секретаря судового засідання Мельник С.Ю.,

з участю:

представника скаржника ОСОБА_1 - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Рівненської області апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Острозького районного суду Рівненської області від 13 липня 2016 року у справі за скаргою ОСОБА_1 до начальника відділу державної виконавчої служби Острозького районного управління юстиції про визнання дій незаконними, зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Острозького районного суду Рівненської області від 13 липня 2016 року відмовлено в задоволенні клопотання представника скаржника ОСОБА_2 про поновлення строку для подання до суду скарги на бездіяльність державного виконавця.

Скаргу ОСОБА_1 до начальника відділу державної виконавчої служби Острозького районного управління юстиції про визнання дій незаконними, зобов'язання вчинити певні дії залишено без розгляду.

В поданій апеляційній скарзі представник скаржника вважає ухвалу незаконною та необґрунтованою, постановленою з порушенням норм процесуального права.

Зазначає, що 29 березня 2016 року на ім'я начальника ДВС Острозького РУЮ ОСОБА_1 було надіслано скаргу, в якій просив визнати незаконними дії державного виконавця щодо стягнення сум виконавчого збору 10% від відсотків суми, що підлягає стягненню, тобто понад 19383,81 грн. та закінчити виконавче провадження №35744398, вказана скарга отримана адресатом 30 березня 2016 року. Згідно ст.82 Закону України «Про виконавче провадження» відповідь на вказану скаргу мала бути надана в десятиденний строк, а саме до 09 квітня 2016 року, а тому десятиденний строк для подання скарги до суду на бездіяльність посадової особи ДВС починає відлік з дня порушення ненадання такої відповіді, тобто з 10 квітня 2016 року, скарга подана до суду 13 квітня 2016 року, тобто в межах встановленого строку.

Доводить, що порушення прав скаржника по стягненню 10% від суми, що підлягала стягненню з нього згідно виконавчого листа, який визнаний таким, що не підлягає виконанню в частині є триваючим порушенням, що полягає в стягненні з нього сум виконавчого збору в понад встановленому Законом «Про виконавче провадження» розмірі, яке триває до цього часу, а виконавче провадження, що підлягає закінченню відповідно до п.4 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» досі відкрите внаслідок бездіяльності державного виконавця.

Звертає увагу, що в судовому засіданні 07 липня 2016 року суд розпочав слухати справу, взявши пояснення у представника скаржника, досліджував докази, відкладав розгляд справи для надання сторонами додаткових доказів, які стосувались розгляду справи по суті, однак положеннями ст.ст.383-386,72,73 ЦПК України не передбачено вирішення скарги по суті з вирішенням питання поновлення строку для подання скарги та постановлення ухвали про залишення без розгляду поданої скарги з підстав пропущення процесуального строку для подання скарги.

За викладених обставин просить ухвалу скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Судом першої інстанції встановлено, що 27 квітня 2012 року в.о. начальника відділу ДВС Острозького районного управління юстиції під час виконавчого провадження ВП №26100910 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ "Банк Фінанси та Кредит" 400186,90 грн. боргу, у зв'язку з невиконанням зазначеного рішення добровільно, на підставі ст.28 Закону України "Про виконавче провадження" винесено постанову про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору в розмірі 40018,69 грн.

У зв'язку з повним погашенням боргу 19 грудня 2012 року виконавче провадження за виконавчим листом №2-17/10 було закінчено та відкрито виконавче провадження №35744398 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору в розмірі 40018,69 грн. Станом на 06 липня 2016 року за вказаним виконавчим провадженням з боржника стягнуто 35652,41 грн.

Також судом встановлено, що з вказаними постановами ОСОБА_1 був ознайомлений, як і був ознайомлений з ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 21 травня 2014 року, за якою виконавчий лист у справі №2-17/10 про стягнення з ОСОБА_4 та ОСОБА_1 солідарно на користь ВАТ "Банк Фінанси та Кредит" 400186,90 грн. боргу визнано таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення з боржників 206348,72 грн.

Відмовляючи в задоволенні клопотання про поновлення строку для подання до суду скарги на бездіяльність державного виконавця суд першої інстанції послався на вимоги ч.1 ст.385 ЦПК України та обґрунтовано виходив з того, що з постановою в.о. начальника відділу ДВС Острозького РУЮ під час виконавчого провадження ВП №26100910 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ "Банк Фінанси та Кредит" 400186,90 грн. боргу та постановою про відкриття виконавчого провадження №35744398 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору в розмірі 40018,69 грн. від 19 грудня 2012 року ОСОБА_1 був ознайомлений, як був ознайомлений і з ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 21 травня 2014 року, за якою виконавчий лист у справі №2-17/10 про стягнення з ОСОБА_4 та ОСОБА_1 солідарно на користь ВАТ "Банк Фінанси та Кредит" 400186,90 грн. боргу визнано таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення з боржників 206348,72 грн., а тому клопотання про поновлення строку на оскарження бездіяльності державного задоволенню не підлягає, оскільки подане клопотання не вказує на поважність причин для поновлення строку для подання скарги, відповідно скаргу слід залишити без розгляду.

Колегія суддів погоджується із таким висновком місцевого суду, який побудовано на матеріалах справи, що досліджувались у судовому засіданні.

Відповідно до ч.1 ст.385 ЦПК України, скарга на рішення, дію або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби може бути подана у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод, а відповідно до частини другої зазначеної статті, пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Колегія суддів дійшла висновку, що доводами апеляційної скарги висновки місцевого суду не спростовано, не наведено підстав які б підтверджували поважність причин пропуску строку для звернення до суду про оскарження дій державного виконавця та існують наявні обґрунтовані та поважні підстави для поновлення строку для подання скарги.

Матеріали справи свідчать про те, що станом на 06 липня 2016 року за виконавчим провадженням №35744398 відкритим 19 грудня 2012 року про стягнення виконавчого збору із заробітної плати ОСОБА_1 стягнуто 35652,41 грн., що було відомо скаржнику та у встановлений ч.1 ст.385 ЦПК України строк не оскаржувалось, отже висновки місцевого суду не спростовуються доводами апеляційної скарги.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що ухвала прийнята без порушень норм матеріального і процесуального права, судом з'ясовано обставини, що мають значення для справи, в повній мірі, апеляційна скарга не містить посилань на закон, з порушенням якого прийнята ухвала, та не спростовує правильності висновків суду, а тому відсутні підстави для скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303,307,308,313,314,315,317,324,325 ЦПК України колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Острозького районного суду Рівненської області від 13 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий суддя Рожин Ю.М.

Судді Малько О.С.

Ковалевич С.П.