Справа № 487/1254/16-ц
Провадження № 2/487/1123/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

14.04.2016 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді - Нікітіна Д.Г., при секретарі - Оцабера М.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

10.03.2016 року ОСОБА_1 звернулась до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом до ОСОБА_2, в якому просила суд визнати за нею право користування квартирою №10, по вул. Рюміна, 2 в м. Миколаєві.

Позивач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити та не заперечував проти розгляду справи за відсутності відповідача в порядку заочного провадження.

Відповідач в судове засідання не зявився, причину неявки суду не повіломив, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 є невісткою відповідача, так як була одружена з її сином ОСОБА_3, який помер 14 липня 2006 року. Від шлюбу у них є повнолітній син ОСОБА_4, який є рідним онуком відповідача.

Після смерті чоловіка через півтора роки позивачка одружилася знову, але сімейні відносини не склалися і з 2010 року вона стала постійно проживати зі згоди відповідача у її квартирі АДРЕСА_1.

Весь цей час позивачка доглядає за квартирою, веде з відповідачем спільне господарство, допомагає відповідачу, так як вона є людиною похилого віку.

Крім того безпосередньо позивачка сплачує квартирну плату та визначені законом комунальні платежі, робе поточні ремонті роботи та інше, але на даний час відповідач стала виганяти мене з квартири, перешкоджати у проживанні.

Відповідно до положень ст. 64 та ст. 65 Житлового кодексу України - члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

Відповідно до положень Конституції України про гарантування громадянам свободи пересування і вільного вибору місця проживання, сама по собі наявність чи відсутність прописки не може бути підставою, як для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка вселилася до наймача, так і для відмови.

Відповідно до ч. 1 ст. 405 Цивільного кодексу України - члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його в ласником.

Пунктом 39 ППВССУ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» передбачено, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом із ним, мають право користування цим житлом відповідно до закону (особистий сервітут, ч. 1 ст. 405 ЦК України). Таким законом не може бути ЖК УРСР, а застосуванню підлягають норми, передбачені главою 32 ЦК України. Тому стосовно права членів сім'ї власника житлового приміщення на користування ним застосовуються положення статті 405 ЦК України.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України п.15 від 1 листопада 1996 р. № 9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя", наявність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сімї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому. Однак відсутність письмової згоди членів сім'ї наймача на вселення сама по собі не свідчить про те, що особи, які вселилися, не набули права користування жилим приміщенням, якщо за обставинами справи безсгіірно встановлено, що вони висловлювали таку згоду.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що вимоги позову обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. ст.ст. 14, 209, 212-215 ЦПК України, , суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати право користування квартирою №10, по вул. Рюміна, 2 в м. Миколаєві заОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення вступає в законну силу через 10 днів після його проголошення та може бути оскаржено до Апеляційного суду Миколаївської області через Заводський райсуд м. Миколаєва в порядку, встановленому ст.ст.294,296 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Д.Г.Нікітін