У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі:

Головуючого судді: Гордійчук С.О.

суддів: Буцяка З.І., Ковальчук Н.М.

секретар судового засідання: Коробчук А.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівному апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 26 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівне-Стиль" про розірвання договору купівлі-продажу, стягнення грошової суми за майно, стягнення моральної шкоди.

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Рівненського міського суду від 24 лютого 2015 року визнано між сторонами мирову угоду на наступних умовах:

1.Сторони визнають, що на підставі та у відповідності до договору купівлі-продажу від 29 серпня 2014 року, укладеного між ОСОБА_2 та товариством з обмеженою відповідальністю «Рівне-Стиль», від імені якого діяла директор ОСОБА_3, - товариство з обмеженою відповідальністю «Рівне-Стиль» продало, а ОСОБА_2 купив складські приміщення загальною площею 131,5 кв.м (літер за планом «К-1»), розташовані по АДРЕСА_1, які входять до складу об'єкта нерухомого майна (будівлі головного корпусу з усіма прибудовами), що належить товариству з обмеженою відповідальністю «Рівне-Стиль» на праві власності на підставі рішення господарського суду Рівненської області по справі № 15/399 від 24 вересня 2002 року та зареєстрованого в Рівненському міському бюро технічної інвентаризації в книзі 2, номер запису 24-113 (Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 1288442, виданий комунальним підприємством «Рівненське міське бюро технічної інвентаризації» 20 серпня 2003 року, реєстраційний номер 2343788).

2.Товариство з обмеженою відповідальністю «Рівне-Стиль» в особі ОСОБА_3 визнає, що передало у власність ОСОБА_2 складські приміщення загальною площею 131,5 кв.м (літер за планом «К-1»), розташовані по АДРЕСА_1, які входять до складу об'єкта нерухомого майна (будівлі головного корпусу з усіма прибудовами), що належить товариству з обмеженою відповідальністю «Рівне-Стиль» на праві власності, і погоджується з тим, що ОСОБА_2 прийняв ці приміщення та оплатив їх вартість у повному обсязі.

3.ОСОБА_2. визнає, що прийняв від товариства з обмеженою відповідальністю «Рівне-Стиль» складські приміщення загальною площею 131,5 кв.м (літер за планом «К-1»), розташовані по АДРЕСА_1, які входять до складу об'єкта нерухомого майна (будівлі головного корпусу з усіма прибудовами), що належить товариству з обмеженою відповідальністю «Рівне-Стиль» на праві власності, та оплатив їх вартість у повному обсязі.

4.Визнати за ОСОБА_2 право власності на складські приміщення загальною площею 131,5 кв.м (літер за планом «К-1»), розташовані по АДРЕСА_1, які входять до складу об'єкта нерухомого майна (будівлі головного корпусу з усіма прибудовами).

5.Після підписання даної мирової угоди ОСОБА_2 та товариство з обмеженою відповідальністю «Рівне-Стиль» не мають та не будуть мати у майбутньому жодних претензій матеріального чи морального характеру з приводу купівлі-продажу складських приміщень загальною площею 131,5 кв.м (літер за планом «К-1»), розташованих по АДРЕСА_1, які входять до складу об'єкта нерухомого майна (будівлі головного корпусу з усіма прибудовами)

6.Всі витрати по справі, понесені сторонами, покладаються на сторони і відшкодуванню не підлягають.

Провадження у спpавi за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Рівне-Стиль» про розірвання договору купівлі-продажу, стягнення грошової суми за майно, стягнення моральної шкоди закрито у зв'язку з укладенням мирової угоди та визнання її судом.

В поданій на ухвалу апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на її незаконність, оскільки даною ухвалою суд вирішив питання про його права та обов'язки, оскільки він є співвласником майна яке входить до складу об'єкта нерухомого майна (будівлі головного корпусу з усіма прибудовами). Вважає, що дана мирова угода суперечить закону та порушує його права.

Просить ухвалу суду скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду по суті.

В судове засідання належно повідомленні сторони не з'явились, позивач подав заяву про відкладення розгляду справи у зв'язку із його відрядженням у м. Ужгород, однак підтверджуючих документів з цього приводу не надав. За таких обставин, апеляційний суд визнає неявку сторін у судове засідання неповажною і вважає за можливе розглядати справу у їх відсутності .

Апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно зі ст. ст. 1, 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 175 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обов'язків сторін та предмета позову. Закриваючи провадження у справі, суд за клопотанням сторін може постановити ухвалу про визнання мирової угоди. Якщо умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у визнанні мирової угоди і продовжує судовий розгляд.

За змістом вказаної статті мирова угода - це складена сторонами з урахуванням інтересів усіх заінтересованих осіб, що беруть участь у справі, угода, яка затверджується судом лише після встановлення законності й обґрунтованості її умов, а також з'ясування думки усіх заінтересованих осіб щодо можливості її затвердження.

В даному випадку, затверджуючи між сторонами мирову угоду, суд не врахував, що предметом спору, що виник між сторонами, є розірвання договору купівлі-продажу, стягнення грошової суми за майно, а не спір щодо укладення договору купівлі продажу нерухомого майна, його передачу позивачу та визнання права власності на це майно за позивачем .

Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, у тому числі на підставі правочину.

Тобто, перехід права власності на нерухоме майно має свою процедуру, встановлену чинним законодавством.

Колегії суддів дійшла висновку, що умови вказаної мирової угоди не стосуються предмета позову і фактично виходять за його межі, питання про укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна його передача і визнання права власності на це майно за позивачем не було предметом судового розгляду, оскільки таких вимог не заявлялося.

Зазначене вище свідчить про порушення судом норм процесуального права, що призвело до необґрунтованого затвердження між сторонами мирової угоди, умови якої не узгоджуються із законом та можуть порушувати права інших осіб.

Враховуючи викладене, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення цієї заяви.

За таких обставин постановлена судом ухвала про затвердження мирової угоди не може вважатися законною і обґрунтованою, у зв'язку із чим її слід скасувати .

Керуючись ст.ст. 303,307, 312-315, 317 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Рівненського міського суду від 26 червня 2015 року скасувати.

В задоволенні заяви про визнання мирової угоди від 22 червня 2015 року, укладеної між ОСОБА_2 та ТОВ «Рівне-Стиль» відмовити, справу повернути до суду першої інстанції для продовження розгляду по суті.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею чинності.

Головуючий :

Судді: