Справа №2-4791/2006 26.05.2016 26.05.2016 26.05.2016
Провадження №22-ц/784/992/16
Категорія:5 Головуючий у суді першої інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач апеляційного суду ОСОБА_2
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2016 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого Шаманської Н.О.,

суддів Данилової О.О., Лівінського І.В.,

із секретарем судового засідання Лівшенко О.С.,

за участю: представника позивачки ОСОБА_3, апелянта - ОСОБА_4 та її представника ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

ОСОБА_4

на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 12 жовтня 2006 р. по справі за позовом

ОСОБА_6

до

Миколаївської філії

Спеціалізованого державного підприємства «Укрспецюст»

(далі Миколаївська філія СДП «Укрспецюст»)

про визнання права власності,

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2006 р. ОСОБА_6 звернулася з позовом до СДП «Укрспецюст» про визнання права власності на житлові приміщення блоки: № 629-630, загальною площею 34,3 кв.м. по вул. Космонавтів, 128 в м. Миколаєві.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначала, що вказані приміщення вона купила з прилюдних торгів 7 жовтня 2006 р. 1 листопада 2005 р. ОСОБА_7 було видано акт про проведення прилюдних торгів. Проте, нотаріус відмовляє їй у видачі свідоцтва про право власності, оскільки відсутній виділ частки у майні, що є спільною власністю.

Посилаючись на вказані обставини, позивачка просила про задоволення її позовних вимог.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 12 жовтня 2006 р. позов задоволено. За ОСОБА_7 визнано право власності на житлові приміщення блоки № 629-630, загальною площею 34,3 кв.м, які складаються з житлової кімнати літ. № 331, загальною площею 11,7 кв.м., житлової кімнати літ. № 332, загальною площею 16,9 кв.м., ? частину коридору літ. № 333, загальною площею 4,4 кв.м., вбиральні літ. № 334, загальною площею 1,4 кв.м по вул. Космонавтів, 128 в м. Миколаєві.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просила рішення суду скасувати, посилаючись на те, що вона проживає в спірних житлових приміщеннях, які знаходяться у гуртожитку, а тому дане рішення порушує її житлові права, оскільки до участі у справі її не було притягнуто.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у розгляді справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню на підставі наступного.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивачка є добросовісним набувачем, а тому за нею слід визнати право власності на вказане нерухоме майно.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції погодитись не можна, виходячи з наступного.

Особа, право власності якої порушено, має право на його захист способами, передбаченими ст. 16 ЦК України.

Такі ж права, відповідно до приписів ст. 392 ЦК України має особа, право власності якої оспорюється, не визнається, та в разі безповоротної втрати можливості отримання правовстановлюючого документа про право власності.

З матеріалів справи вбачається, що 7 жовтня 2005 р. ОСОБА_6 придбала на прилюдних торгах житлові приміщення блоки № 629-630, загальною площею 34,3 кв.м, які складаються з житлової кімнати літ. № 331, загальною площею 11,7 кв.м., житлової кімнати літ. № 332, загальною площею 16,9 кв.м., ? частину коридору літ. № 333, загальною площею 4,4 кв.м., вбиральні літ. № 334, загальною площею 1,4 кв.м, по вул. Космонавтів, 128 в м. Миколаєві, про що свідчить протокол проведення прилюдних торгів по реалізації майна № 5150098/1375 від 7 жовтня 2005 р. 1 листопада 2005 р. позивачці було видано акт про проведення прилюдних торгів

Звертаючись до суду з позовом до Миколаївської філії СДП «Укрспецюст», ОСОБА_6 посилалась на те, що нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право власності, оскільки відсутній виділ частки у майні, що є спільною власністю.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Особливим видом правочину є угода про набуття права власності на майно, яке реалізується на прилюдних торгах. Невідємними елементами такої угоди є протокол та акт про проведення прилюдних торгів, на підставі яких, відповідно до правил, передбачених п.п. 6.1., 6.5 Тимчасового положення «Про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна» (затверджених наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 р. № 68/5) нотаріусом має бути видане свідоцтво про право власності.

Проте, в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що після проведення торгів позивачка взагалі зверталася до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право власності, як цього вимагають положення пунктів 6.1., 6.5 Тимчасового положення «Про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна» або їй було відмовлено у видачі такого свідоцтва.

Таким чином, позивачкою не надано доказів, які б давали підстави, передбачені ст. 392 ЦК України, для визнання за нею права власності.

Не можна погодитись і з висновком суду про те, що добросовісність набувача майна є правовою підставою набуття права власності, оскільки добросовісність набувача майна є обставиною, встановлення якої має значення для випадків витребування майна його власником з чужого володіння, а не для визнання права власності.

Крім того, суд першої інстанції розглянув позов до Миколаївської філії СДП «Укрспецюст», при цьому не перевіривши чи є філія належним відповідачем, тоді як відповідно до ст.80 ЦК України позивачем та відповідачем у суді може бути лише наділена цивільною правоздатністю і дієздатністю юридична особа.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції не можна вважати законним та обґрунтованим, а тому зазначене рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову на підставі вищезазначених обставин.

При цьому, колегія суддів приймає до уваги, що рішенням апеляційного суду Миколаївського області від 3 квітня 2014 р. визнано недійсними протоколи прилюдних торгів та акти проведення прилюдних торгів з продажу частину гуртожитку по вул. Космонавтів, 128 в м. Миколаєві, які відбулися 7 жовтня 2005 року по продажу частини приміщень ОСОБА_6

Отже, зазначеним рішенням взагалі скасовані правові підстави набуття права власності на майно, придбане з торгів.

Посилання представника позивачки на те, що права ОСОБА_4 зазначеним рішенням не порушені, оскільки остання зареєстрована в спірному приміщенні лише 9 червня 2007 року, тобто після ухвалення судового рішення, колегія суддів не може прийняти до уваги

Так, з матеріалів справи вбачається, що мати позивачки, ОСОБА_8 була зареєстрована в кімнаті № 630 по вул. Космонавтів, 128 в м. Миколаєві з 4 вересня 2003 року, про що свідчить довідка сектору АДР УДМС України в Миколаївській області.

На час реєстрації ОСОБА_8 в спірній квартирі, її донька ОСОБА_4 була неповнолітня.

Відповідно до ч. 3 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від 10 до 14 років є місце проживання її батьків, або одного з них, з ким вона проживає.

Згідно пояснень свідків, наданих у суді апеляційної інстанції, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_8, ОСОБА_4 з серпня 1993 року до досягнення нею повноліття, постійно проживала разом зі своєю матірю ОСОБА_8 за адресою: м. Миколаїв, вул. Космонавтів, 128 кім. 628, а в подальшому була переселена в кімнату № 630, після чого була зареєстрована за вказаною адресою відповідно до вимог чинного на той момент законодавства.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про те, що оскаржуваним рішенням, права ОСОБА_4, як мешканця спірної кімнати, яка на час ухвалення рішення була неповнолітньою, були порушені, а тому її апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_11 підлягають стягненню 606 грн. 33 коп. судових витрат.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 12 жовтня 2006 р. скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_6 про визнання права власності відмовити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 606 грн. 33 коп. судових витрат.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але протягом двадцяти днів цього часу може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Н.О. Шаманська

Судді: О.О. Данилова

ОСОБА_12