Справа № 128/1065/16-ц
УХВАЛА

14 березня 2016 року місто Вінниця

Суддя Вінницького районного суду Вінницької області Карпінська Ю.Ф., розглядаючи позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу в частині забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

В провадження Вінницького районного суду Вінницької області надійшла вищевказана позовна заява.

Ухвалою суду від 14.03.2016 року відкрито провадження по справі.

В прохальній частині позовної заяви позивач також просив забезпечити позов шляхом накладення арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачу.

Оглянувши матеріали, додані до позовної заяви, приходжу до такого висновку.

Згідно ст.151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч.2 ст.151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Частиною 4 статті 151 ЦПК України, крім іншого, передбачено, що до заяви додаються також її копії відповідно до кількості осіб, щодо яких просять вжити заходи забезпечення позову, та документ, що підтверджує сплату судового збору за подання заяви про забезпечення позову.

Законом України «Про судовий збір» передбачена сплата судового збору за подання до суду заяви про забезпечення позову фізичною особою в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 275,60 грн.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року № 9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Частиною 3 статті 152 ЦПК України визначено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як вбачається з матеріалів, доданих до позовної заяви, між сторонами виник спір щодо невиконання вимог укладеного між ними правочину. При цьому, позивачем в порушення вимог статті 151 ЦПК України не зазначено причини, в звязку з якими необхідно забезпечити позов, та не надано доказів на підтвердження поважності цих причин; не обґрунтовано необхідність застосування саме таких видів забезпечення позову, які просить застосувати позивач. Також до заяви про забезпечення позову не додано документ про сплату судового збору.

Згідно ч.8 ст.153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Таким чином, оскільки позивачем заява про забезпечення позову не подана окремим процесуальним документом, а лише в прохальній частині позову зазначено вимогу про забезпечення позову, тому в цій частині позовна заява підлягає поверненню.

Керуючись ст.ст.151-153 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу в частині забезпечення позову повернути позивачу.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Апеляційного суду Вінницької області протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ: Ю.Ф. Карпінська