Справа № 169/194/16-ц
Провадження № 2/169/102/16
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 травня 2016 року смт Турійськ
Турійський районний суд Волинської області в складі
головуючого судді Тітівалова Р.К.,
секретаря судового засідання Веремчук Л.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Кредобанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Публічне акціонерне товариство Кредобанк (далі - Банк) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позов мотивований тим, що 17 грудня 2014 року між Банком та ОСОБА_1 був укладений договір про встановлення ліміту кредитування № 2138891 згідно з умовами якого Банк надав відповідачу кредит у розмірі 3390,03 грн у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на поточний рахунок відповідача зі сплатою за користування кредитом 30% на рік. Вказуючи, що у звязку з невиконанням відповідачем належним чином умов договору у нього станом на 16 березня 2016 року виникла заборгованість в розмірі 4721,84 грн, позивач просив стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості та судові витрати.
У судове засідання представник позивача не зявилася, однак подала до суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує проти заочного розгляду справи, просила справу розглядати без її участі.
Відповідач у судове засідання не зявився, хоча в контексті положень ч. 8 ст. 76 ЦПК України про розгляд справи був належним чином повідомлений, що підтверджується довідкою Укрпошти (а.с. 26).
Враховуючи, що в судове засідання не зявилися всі особи, які беруть участь у справі, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України не здійснювалося.
За згодою представника позивача та відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України суд проводить заочний розгляд даної справи на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до повного задоволення.
Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
За змістом ст.ст. 526, 530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства та у встановлений в зобовязанні строк (термін) його виконання.
Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
Судом встановлено, що відповідно до умов договору про встановлення ліміту кредитування № 2138891 від 17 грудня 2014 року Банк надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою за користування кредитом 30% на рік терміном на 12 календарних місяців (а.с. 5-6).
На виконання взятих на себе зобовязань за договором Банк надав ОСОБА_1 кредитні кошти у розмірі 3390,03 грн, що підтверджується випискою про рух коштів по рахунку відповідача та меморіальним ордером (а.с. 12-13).
Наведені обставини свідчать про те, що між сторонами у даній справі виникли договірні зобовязання, які випливають з кредитного договору, цей договір є укладеним відповідно до вимог ст. 1054 ЦК України, оскільки передача грошей відбулася і сторонами кредитного договору було досягнуто згоди відносно всіх його істотних умов.
Відповідач ОСОБА_1 взяті на себе за договором зобовязання відповідно до вимог ст. 526 ЦК України належним чином не виконав, внаслідок чого у нього станом на 16 березня 2016 року виникла заборгованість по сплаті кредиту в розмірі 4721,84 грн з яких: заборгованість за кредитом 3390,03 грн; заборгованість по процентах за користування кредитом 804,05 грн; заборгованість по комісії 84,60 грн; заборгованість по пені 443,16 грн (а.с. 10, 11).
У звязку з невиконанням ОСОБА_1 своїх зобовязань за кредитним договором 30 листопада 2015 року відповідачу було надіслано повідомлення-вимогу про необхідність погасити прострочену заборгованість по кредитному договору і повернути кредитні кошти, яке останній отримав 05 грудня 2015 року, проте залишив без виконання (а.с. 14-15).
За таких обставин справи, які підтверджуються належними і допустимими доказами, та відповідно до зазначених норм матеріального права суд дійшов висновку про наявність передбачених законом підстав для стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором, оскільки останній порушив його умови, що виразилося у неналежному виконанні договірних зобовязань, а саме в простроченні платежів згідно з умовами договору та неповерненні кредитних коштів у визначений договором строк.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача в користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати, а саме: судовий збір в розмірі 1378 грн.
На підставі викладеного, ст.ст. 526, 530, 1054 ЦК України та керуючись ст.ст. 11, 58-60, 88, 197, 209, 213-215, 218, 224, 228 ЦПК України, суд
Позов Публічного акціонерного товариства Кредобанк задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 в користь Публічного акціонерного товариства Кредобанк судовий збір в розмірі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Волинської області через Турійський районний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги заочне рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.