Семенівський районний суд Полтавської області
Справа №547/772/16-ц
Провадження №2/547/403/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про залишення позовної заяви без руху

02 вересня 2016 року смт. Семенівка

Суддя Семенівського районного суду Полтавської області Литвин М. М. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Приватного сільськогосподарського підприємства «Оболонь» про визнання права власності на нежитлову будівлю,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Семенівського районного суду Полтавської області із позовом до ПСП «Оболонь» про визнання права власності на нежитлову будівлю.

Вказана позовна заява підлягає залишенню без руху у звязку з невідповідністю її вимогам ст. ст. 119-120 ЦПК України, виходячи з наступного.

Встановлено, що до позовної заяви не додано документ, що підтверджує сплату судового збору, натомість позивач прохає відстрочити сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до ч. 5 ст. 119 ЦПК України, до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до положень ст.82 ЦПК України та ст. 8 Закону України № 3674-VI від 8 липня 2011 року «Про судовий збір» суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, повязаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

Згідно з пунктом 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сімї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сімї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Проте, позивач не надав жодного належного доказу на підтвердження неможливості сплати судового збору у визначеному розмірі, а тому суддя приходить до висновку, що вимога позивача про відстрочення сплати судового збору не підлягає задоволенню.

Таким чином, позивачу необхідно надати суду документи, що підтверджують сплату судового збору.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.119 ЦПК України позовна заява повинна містити:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) імя (найменування) позивача і відповідача, а також імя представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів звязку, якщо такі відомі;

3) зміст позовних вимог;

4) ціну позову щодо вимог майнового характеру;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги;

6) зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування;

7) перелік документів, що додаються до заяви.

Як вбачається із змісту позовної заяви, позивач заявив вимогу про визнання права власності на нежитлову будівлю, та в обґрунтування заявлених позовних вимог послався на те, що необхідно визнати за ним як покупцем, який належним чином виконав всі умови договору купівлі-продажу, право власності на нежитлову будівлю. Проте, з позовної заяви вбачаються певні неузгодженості між її змістом та вимогами, оскільки, посилаючись на ст. 220 ЦК України, керуючись ст.ст. 321, 358, 392 ЦК України і зазначаючи, що між сторонами фактично був укладений договір купівлі-продажу нежитлової будівлі, від нотаріального посвідчення якого ухиляється відповідач і який за рішенням суду повинен бути визнаний дійсним, позивач при цьому просить суд визнати за ним право власності на нежитлову будівлю та не зазначає докази ухилення відповідача від нотаріального посвідчення договору, укладеного між позивачем та відповідачем. Попри це, як вбачається з листа-відповіді приватного нотаріуса ОСОБА_2 №414/01-16 від 29.08.2016 року відповідач ПСП «Оболонь» в особі директора ОСОБА_3 звертався 29.08.2016 року із заявою про оформлення та посвідчення договору купівлі-продажу нежитлової будівлі скважини, проте йому було відмовлено в оформленні та посвідченні відповідного договору у звязку з тим, що ним не надано оригіналів документів, які б підтверджували право власності ПСП «Оболонь» на нежитлову будівлю-скважину, та рекомендовано для вирішення цього питання звернутися до суду.

Відповідно до ч.1 ст.121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Відповідно до ч.2 ст.121 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, позовна заява повинна бути залишена без руху для усунення названих недоліків.

Керуючись статтями 119, 120, 121 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного сільськогосподарського підприємства «Оболонь» про визнання права власності на нежитлову будівлю - залишити без руху.

Надати позивачу термін для усунення недоліків який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Розяснити позивачу, що у разі невиконання ухвали суду в зазначений строк позовна заява вважається неподаною та повертається позивачу зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М. М. Литвин