У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

ЛеванчукаА.О., Парінової І.К., Ступак О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про зміну розміру аліментів, за касаційною скаргою ОСОБА_4, подану представником ОСОБА_6, на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 18 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24 листопада 2004 року з ОСОБА_5 стягнуто на її користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_7, 2002 року народження, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян, починаючи з 22 жовтня 2004 року і до досягнення дитиною повноліття. Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 1 серпня 2014 року змінено розмір аліментів, що був встановлений рішенням суду від 24 листопада 2004 року в 1/4 частині від заробітку (доходу) на розмір аліментів у твердій грошовій сумі 800 грн щомісяця, з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Позивач ОСОБА_4 вважала, що аліменти визначені судом у розмірі 800 грн підлягають збільшенню у зв'язку із значною зміною (покращенням) матеріального становища відповідача. У зв'язку з цим ОСОБА_4 просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дочки ОСОБА_7, 2002 року народження, у твердій грошовій сумі по 1 500 грн щомісяця, до досягнення дитиною повноліття, з дотриманням вимог про індексацію грошових доходів населення, починаючи стягнення з 4 серпня 2015 року.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26 листопада 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 18 лютого 2016 року, у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, із ухваленням нового рішення у справі про задоволення позову.

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно з ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Перевіривши матеріали справи та доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції вважає, що, ухвалюючи оскаржувані у справі судові рішення, суди першої та апеляційної інстанцій з дотриманням вимог ст. ст. 213, 214, 303, 315 ЦПК України правильно визначилися з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню та дійшли обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_4 з огляду на те, що остання не надала суду належних і допустимих доказів на підтвердження своїх доводів щодо покращення матеріального стану відповідача та у зв'язку з цим збільшення розміру аліментів.

Такий висновок судів відповідає встановленим у справі обставинам та ґрунтується на вимогах закону.

Наведені в касаційній скарзі доводи заявника є безпідставними і правильність вищезазначених висновків судів не спростовують та не дають підстав для висновку про порушення судами норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи. За таких обставин рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду слід залишити без змін.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, подану представником ОСОБА_6, відхилити, рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 18 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

А.О. Леванчук І.К. Парінова О.В. Ступак

Колегія суддів: