Справа № 307/1641/15-ц
Провадження № 2/307/52/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2016 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі

головуючого: судді Ляшко С.М.

при секретарі: Пальонна М.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тячів цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до відділу державної виконавчої служби Тячівського РУЮ, Державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, державної виконавчої служби ГУЮ Закарпатської області, ОСОБА_2 де третя особа є приватний нотаріус Тячівського районного нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання електронних торгів та протоколу недійсним,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовною заявою до відділу державної виконавчої служби Тячівського РУЮ, Державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, державної виконавчої служби ГУЮ Закарпатської області, ОСОБА_2 де третя особа є приватний нотаріус Тячівського районного нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання електронних торгів та протоколу недійсним.

В своїй позовній заяві позивач просить суд визнати електронні торги із реалізації майнового комплексу з надвірний спорудами, який складається з будівель та споруд (літ.Б, літ.В, літ.Г, літ.Д, літ.Ж, літ.З, літ.І, літ.Г, огорожі №1), загальною площею даних приміщень 1840,23 кв.м., що розташовані за адресою Закарпатська область, Тячівський район, с.Бедевля, вул.Гіллі, будинок 20/33 та відбулися 26.01.2015 року недійсними.

Визнати недійсним та скасувати протокол № 73114 проведення електронних торгів із реалізації майнового комплексу з надвірний спорудами, який складається з будівель та споруд (літ.Б, літ.В, літ.Г, літ.Д, літ.Ж, літ.З, літ.І, літ.Г, огорожі №1), загальною площею даних приміщень 1840,23 кв.м., що розташовані за адресою Закарпатська область, Тячівський район, с.Бедевля, вул.Гіллі, будинок 20/33 від 15.04.2015 року.

Визнати недійсним акт про реалізацію предмету іпотеки затверджений начальником відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Закарпатській області ОСОБА_4 24.04.2015 року;

Визнати недійсним свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів від 27.04.2015 року, виданого приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстрованого в реєстрі за №184, на майновий комплекс з надвірний спорудами, який складається з будівель та споруд (літ.Б, літ.В, літ.Г, літ.Д, літ .Ж, літ.З, літ.І, літ.г, огорожі №1), загальною площею даних приміщень 1840,23 КВ.М., що розташовані за адресою Закарпатська область,Тячівський район, с.Бедевля, вул.Гіллі, будинок 20/33.

Скасувати державну реєстрацію у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та визнати недійсним витяг № 37268086 від 08.05.2015 року про реєстрацію права власності за ОСОБА_2

Свої вимоги мотивує тим, що 26.01.2015 року Державним підприємством «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України були проведені електронні торги із реалізації майнового комплексу з надвірний спорудами , який складається з будівель та споруд ( літ.Б, літ.В, літ.Г, літ.Д, ліг.Ж, літ.З, літ.І, літ.Г ,огорожі №1), загальною площею даних приміщень 1840,23 кв.м.. що розташовані за адресою Закарпатська область, Тячівський район, с.Бедевля, вул.Гіллі, будинок 20/33.

Торги були проведені в межах виконавчого провадження відкритого Відділом державної виконавчої служби Тячівського районного управління юстиції.

В результаті проведення даних торгів переможцем став учасник № 10 ОСОБА_2, що підтверджується протоколом №73114 проведення електронних торгів.

Він, ОСОБА_1 був зареєстрованим учасником даних торгів під № 12.

Вважає, що торги проведені з порушенням норм чинного законодавства, що полягає в наступному.

Згідно Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, що затверджено наказом міністерства юстиції України 16.04.2014 року за № 427/25204, учасником електронних торгів визнається фізична особа, що має повну дієздатність, та юридична особа в особі представника, уповноваженого виступати від її імені, яка сплатила гарантійний внесок та допущена Організатором до участі в електронних торгах відповідно до вимог Порядку.

Згідно абз.2 розділу IV вищевказаного порядку для участі в електронних торгах учасник проходить процедуру реєстрації на Веб-сайті, сплачує гарантійний внесок у розмірі 5% від стартової ціни лота на рахунок Організатора, подає заявку на участь в електронних тортах за формою, розміщеною на Веб-сайті, та виконує інші вимоги, визначені цим Порядком Згідно п.9 розділу IV вищевказаного порядку у разі невідповідності заявки на участь в електронних торгах вимогам, визначеним цим Порядком, зазначення відомостей не в повному обсязі, ненадходження гарантійного внеску на вказаний в інформаційному повідомленні про електронні торги рахунок Організатора Система не реєструє заявника на участь в електронних торгах із зазначенням відповідної підстави.

Станом на 26.01.2015 року на час початку проведення торгів згідно інформації з сайту проведення торгів «Сетам» учасниками, що сплатили гарантійний внесок рахувалися учасник №12 та № 13. Інші учасники гарантійного внеску не сплатили. Даний факт підтверджується листом Державної виконавчої служби України № В-993; В-1913 від 20.03.2015 року надісланого на його імя, згідно якого йому повідомлено, що на момент проведення торгів, сума сплаченого гарантійного внеску надійшла від учасника № 12 та №13.

Таким чином всі інші учасники, в тому числі і учасник № 10 ОСОБА_2, який визначений переможцем торгів не мали права бути допущені до участі в торгах.

Незважаючи на це учасник № 10 був допущений до участі в торгах як і інші учасники, що не сплатили гарантійного внеску та визначений переможцем торгів.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на доводи, викладені у позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_5 в судовому засіданні проти позову заперечив та просить в позові відмовити.

Представник відділу державної виконавчої служби Тячівського районного управління юстиції Закарпатської області будучи належним чином повідомлений про час, день та місце розгляду справи в судове засідання не зявився, не повідомив суд про причини неявки, тому суд вважає, що справу слід розглянути у його відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Представник державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України будучи належним чином повідомлений про час, день та місце розгляду справи в судове засідання не зявився, не повідомив суд про причини неявки, тому суд вважає, що справу слід розглянути у його відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Представник відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Закарпатській області будучи належним чином повідомлений про час, день та місце розгляду справи в судове засідання не зявився, не повідомив суд про причини неявки, тому суд вважає, що справу слід розглянути у його відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Третя особа - приватний нотаріус Тячівського районного нотаріального округу ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в позові слід відмовити з наступних міркувань.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Цивільним процесуальним Кодексом.

Пленум Верховного Суду України у п.11 постанови "Про судове рішення у цивільній справі" від 18 грудня 2009 року № 11 роз'яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів.

Судом встановлено, що відповідно до протоколу №73114 від 15.04.2015р. проведення електронних торгів з реалізації майнового комплексу з надвірними спорудами, який складається з будівель та споруд (літ. Б, літ. В, літ. Г, літ. Д, літ. Ж, літ. З, літ. І., літ.І, огорожі №1) загальною площею 1840,23 кв.м., що розташовані за адресою: Закарпатська область, Тячівський район, с. Бедевля, вул. Гіллі, будинок 20/33, переможцем торгів, що відбулися 26 січня 2015 року, став відповідач у справі ОСОБА_2

Згідно акту державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки від 24.04.2015р., затвердженого начальником відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Закарпатській області ОСОБА_4 26.01.2015р. державним підприємством «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України проведено електронні торги з реалізації арештованого майна боржника, а саме: реєстраційний номер лота 33775 майнового комплексу (домоволодіння) з надвірними спорудами: літ. Б ковбасний цех загальною площею 146,46 кв.м., літ. В цех по розливу безалкогольних напоїв загальною площею 1512,03 кв.м., літ. Г - насосна, літ. Д - сторожка, літ. Ж - сарай, літ. З - убиральня, літ. І. адмінбудинок (незавершений будівництвом), літ.І соковарний цех, №1 огорожа, місцезнаходження майна: Закарпатська область, Тячівський район, с. Бедевля, вул. Гіллі, будинок 20(33), переможець торгів учасник 10 ОСОБА_2.

Відповідно до свідоцтва від 27.04.2015р., виданого приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстрованого в реєстрі за №184, відповідач ОСОБА_2 є власником майнового комплексу з надвірними спорудами який складається з будівель та споруд (літ. Б, літ. В, літ. Г, літ. Д, літ. Ж, літ. З, літ. І., літ.І, огорожі №1) загальною площею 1840,23 кв.м., що розташовані за адресою: Закарпатська область, Тячівський район, с. Бедевля, вул. Гіллі (Комарова), №20 (33), вартістю 426 933,00 грн..

Право власності відповідача ОСОБА_2 на зазначене майно, придбане за результатами електронних торгів, зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується витягом №37268086 від 08.05.2015р.

Право власності є абсолютним правом, яке включає право володіння, користування та розпорядження майном, якого ніхто не може бути позбавлений, крім випадків, передбачених законом (стаття 41 Конституції України, статті 316 - 319 ЦК України).

У відповідності до ч.2 ст.325 ЦК України фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За правилами ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Отже, Законом презюмується правомірність набуття права власності та правомірність правочину.

Відповідно до ч.1 ст.388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Частиною 2 статті 388 ЦК України передбачено, що майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Закон України "Про виконавче провадження" визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Відповідно до частини 1 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Частиною 2 цієї ж статті Закону передбачено, що державний виконавець: здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Згідно ст. 6 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ст. 82 Закону України "Про виконавче провадження", рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду.

Примусова реалізація майна як стадія виконавчого провадження є сукупністю правовідносин (урегульованих Законом України "Про виконавче провадження", Цивільним кодексом України (далі - ЦК України) та іншими нормативно-правовими актами), що в процесі примусового виконання виникають і реалізуються між органами й посадовими особами, які здійснюють примусову реалізацію судових рішень, та особами, які беруть участь у виконавчому провадженні чи залучаються до проведення виконавчих дій відповідно до Закону.

Порядок реалізації арештованого майна передбачено Законом України "Про виконавче провадження", Інструкцією про проведення виконавчих дій, затвердженою наказом Міністерства юстиції України № 74/5 від 15 грудня 1999 року (далі - Інструкція).

Разом із тим, аналіз положень Закону України "Про виконавче провадження" й Інструкції № 74/5 від 15 грудня 1999 року свідчить про те, що вони не встановлюють порядку та правил проведення прилюдних торгів, а лише закріплюють, як і ст. 650 ЦК України, такий спосіб реалізації майна, як його продаж на прилюдних торгах, і відсилають до інших нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України та Міністерства юстиції України, якими повинен визначатися порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна (ст. 62 Закону України "Про виконавче провадження", п.п.5.11, 5.12 Інструкції № 74/5 від 15 грудня 1999 року).

Відповідно до положень указаних правових норм державний виконавець здійснює лише підготовчі дії з метою проведення прилюдних торгів, а самі прилюдні торги з реалізації нерухомого майна організовують і проводять спеціалізовані організації, з якими державною виконавчою службою укладається відповідний договір. (п. 5.11 Інструкції № 74/5 від 15 грудня 1999 року).

Згідно розпорядження Кабінету міністрів України від 01 квітня 2014 року №332-р "Про проведення експерименту із запровадженням реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів", наказом міністерства юстиції України від 16 квітня 2014 року №656/5затверджено Тимчасовий порядок реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, який діяв на час реалізації спірного майна (далі по тексту - Тимчасовий порядок).

За п.1 Розділу І Тимчасового порядку електронні торги - прилюдні торги (аукціон), що здійснюються в електронній формі в Системі.

Система - інформаційна система, що забезпечує здійснення в електронній формі процесів подання й обробки заявок на участь в електронних торгах, проведення електронних торгів з реалізації арештованого державними виконавцями майна, обробку інформації про електронні торги;

Учасник електронних торгів - фізична особа, що має повну дієздатність, та юридична особа в особі представника, уповноваженого виступати від її імені, яка сплатила гарантійний внесок та допущена Організатором до участі в електронних торгах відповідно до вимог цього Порядку.

Організатор електронних торгів - державне підприємство, яке належить до сфери управління Міністерства юстиції України та уповноважене відповідно до законодавства на забезпечення здійснення заходів із створення та супроводження програмного забезпечення Системи, технологічного забезпечення, збереження та захисту даних, що містяться у Системі, здійснення організації та проведення електронних торгів, забезпечення збереження майна, виконання інших функцій, передбачених цим Порядком.

Гарантійний внесок - грошовий завдаток, зарахований на рахунок Організатора, який за одним лотом сплачує фізична або юридична особа - учасник електронних торгів, розмір якого визначений, виходячи зі стартової ціни лота, та дорівнює сумі винагороди організатору електронних торгів (далі - Організатор) за надані ним послуги з реалізації майна.

Згідно з абзацом 17 п.1 Розділу І "Система - це інформаційна система, що забезпечує здійснення в електронній формі процесів подання й обробки заявок на участь в електронних торгах, проведення електронних торгів з реалізації арештованого державними виконавцями майна, обробку інформації про електронні торги."

Як зазначено у абзаці другому п. 1 Розділу І Тимчасового порядку , "арештоване маймо - це рухоме або нерухоме майно боржника, на яке звернуто стягнення і яке підлягає примусовій реалізації."

Організатор проводить електронні торги протягом тридцяти календарних днів з дати внесення інформації про лот у Систему (п. 3 Розділу ІІІ Тимчасового порядку").

Відповідно до п. 2 розділу ІV Тимчасового порядку для участі в електронних торгах учасник проходить процедуру реєстрації на Веб-сайті, сплачує гарантійний внесок у розмірі 5% від стартової ціни лота на рахунок Організатора, подає заявку на участь в електронних торгах за формою, розміщеною на Веб-сайті, та виконує інші вимоги, визначені цим Порядком.

Пунктами 4-5 розділу IV Тимчасового порядку визначено, що заявка на участь в електронних торгах подається через Веб-сайт в електронному вигляді. Заявка на участь в електронних торгах подається виключно по обраному лоту.

Прийом заявок на участь в електронних торгах починається з моменту розміщення інформаційного повідомлення і закінчується не раніше ніж за три дні до початку проведення електронних торгів. Кінцевий строк подачі заявок на участь в електронних торгах з реалізації предмета іпотеки визначається не раніше ніж за одну годину до початку проведення електронних торгів, при цьому заявник забезпечує сплату гарантійного внеску для участі в цих електронних торгах не пізніше ніж за одну добу до початку проведення електронних торгів ( п.8 розділу IV Тимчасового порядку ).

Система перевіряє відповідність заявки на участь в електронних торгах вимогам, визначеним цим Порядком, виконання розміщених в інформаційному повідомленні про електронні торги вимог до учасника надходження гарантійного внеску на вказаний в інформаційному повідомленні про електронні торги рахунок Організатора. У разі відповідності заявки зазначеним вимогам Система автоматично реєструє заявника як учасника електронних торгів.

У разі невідповідності заявки на участь в електронних торгах вимогам, визначеним цим Порядком, зазначення відомостей не в повному обсязі, ненадходження гарантійного внеску на вказаний в інформаційному повідомленні про електронні торги рахунок Організатора Система не реєструє заявника на участь в електронних торгах із зазначенням відповідної підстави (п. 9 розділу IV Тимчасового порядку).

Тобто, наслідком невідповідності заявки учасника на участь в електронних торгах вимогам, визначеним цим Порядком, або несплати гарантійного внеску на вказаний в інформаційному повідомленні про електронні торги рахунок Організатора, є відсутність факту реєстрації такого учасника Системою електронних торгів.

Матеріалами справи встановлено, що всі учасники електронних торгів по лоту №33775: майновий комплекс з надвірними спорудами, який складається з будівель та споруд (літ. Б, літ. В, літ. Г, літ. Д, літ. Ж, літ. З, літ. І., літ.І, огорожі №1) загальною площею 1840,23 кв.м., розташований за адресою: Закарпатська область, Тячівський район, с. Бедевля, вул. Гіллі, будинок 20(33), в тому числі відповідач ОСОБА_2, що визнаний переможцем електронних торгів, були зареєстровані Системою електронних торгів у відповідності з вимогами Тимчасового порядку арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 16.04.2014р. № 656/5, та допущені до участі у торгах.

Належних і допустимих доказів того, що Система електронних торгів не зареєструвала будь-якого з учасників торів по лоту №33775, в тому числі і відповідача ОСОБА_2, під час розгляду справи не встановлено.

З письмових пояснень організатора торгів - державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, викладених у запереченні на позовну заяву та клопотанні про про доручення до справи копій банківських виписок, вбачається, що учасники електронних торгів по лоту №33775 в Системі електронних торгів з реалізації арештованого майна підтвердили сплату гарантійного внеску персональним електронним цифровим підписом, та гарантійні внески від учасників торгів по лоту №3775 фактично надійшли на рахунок організатора.

Частиною 1 ст.61 ЦПК України передбачено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Крім цього, зі змісту до протоколу №73114 від 15.04.2015р. проведення електронних торгів вбачається, що переможець торгів повинен перерахувати на рахунок органу державної виконавчої служби грошову суму 405 586,35 грн., що складає різницю між ціною продажу майна на електронних торгах 426 933,00 грн. та розміром гарантійного внеску, сплаченого відповідачем ОСОБА_2, у сумі 21 346,65 грн.

Пунктом 2 розділу V Тимчасового порядку передбачено, що електронні торги розпочинаються у визначений в інформаційному повідомленні про електронні торги день.

Електронні торги проводяться протягом одного робочого дня з 9-ї до 18-ї години.

Згідно із п. 3 розділу V Тимчасового порядку усі учасники, що були зареєстровані Організатором, мають доступ до ходу електронних торгів. Учасники висувають свої цінові пропозиції по лоту. Цінова пропозиція подається через Веб-сайт електронних торгів з кроком підвищення ставки, зазначеним у повідомленні про електронні торги. Перша цінова пропозиція може бути рівною стартовій ціні лота. Кожна наступна цінова пропозиція має містити ціну, на встановлений Організатором крок вищу за попередню. Моментом подачі цінової пропозиції вважається зафіксований Системою момент відправки учасником цінової пропозиції засобами Системи.

У разі коли ціна лота становить від 100 000 грн. і більше, цінова пропозиція повинна бути підписана за допомогою електронного цифрового підпису учасника, що запропонував її. Моментом подачі цінової пропозиції вважається зафіксований Системою момент підпису цінової пропозиції засобами електронного цифрового підпису.

Пунктом 5 Розділу V Тимчасового порядку визначено, що переможцем електронних торгів визнається учасник, від якого на момент завершення електронних торгів надійшла найвища цінова пропозиція. Якщо один із учасників запропонував придбати майно за стартовою ціною і пропозицій щодо купівлі майна від інших учасників не надійшло, майно продається за стартовою ціною.

Таким чином, електронні торги є видом прилюдних торгів, за яких переможцем стає той учасник, від якого надійшла найвища цінова пропозиція.

Як зазначив Верховний Суд України під час розгляду справи № 6-116 цс 12, предметом якої був спір про визнання прилюдних торгів недійсними, що правова природа процедури реалізації майна на прилюдних торгах полягає у продажу майна, тобто у забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - переможця прилюдних торгів.

Враховуючи особливості, передбачені законодавством, складання за наслідками проведення прилюдних торгів відповідного акта, є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на прилюдних торгах, а отже є правочином.

Таким чином, враховуючи, що відчуження майна з прилюдних торгів належить до договорів купівлі-продажу, такий договір може визнаватися недійсним на підставі норм цивільного законодавства про недійсність правочину (статті 203, 215 ЦК України).

Відповідно до ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Окрім того, пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06 листопада 2009 року про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними, розяснено, що правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом. У разі якщо під час розгляду спору про визнання правочину недійсним як оспорюваного та застосування наслідків його недійсності буде встановлено наявність підстав, передбачених законодавством, вважати такий правочин нікчемним, суд, вказуючи про нікчемність такого правочину, одночасно застосовує наслідки недійсності нікчемного правочину.

Так, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд не знаходить підтвердження недодержання будь-якою стороною вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою ст. 203 ЦК України.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України у справі № 6-116 цс12, оскільки виходячи зі змісту ч.1 ст. 215 ЦК України підставами недійсності укладеного за результатами прилюдних торгів правочину є недодержання вимог закону в момент його укладення, тобто безпосередньо за результатами прилюдних торгів, то підставами для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених саме Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна.

В ході розгляду справи позивачем не доведено належними та допустимими доказами наявність порушень правил проведення торгів встановлених Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна.

Щодо доводів позивача ОСОБА_1 про порушення у процесі електронних торгів його прав як у учасника торгів, суд констатує наступне.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно вимог ст. 15 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

У відповідності до положень ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки ОСОБА_4 або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно абз. 2 п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 "Про судове рішення у цивільній справі"визначено, що оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (частини перша та друга статті 3 ЦПК, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

Статтею 4 ЦПК України регламентовано, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до вимог ч.ч.1, 2 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як встановлено під час розгляду справи, позивач ОСОБА_1 був зареєстрований учасником електронних торгів по лоту №33775: майновий комплекс з надвірними спорудами, який складається з будівель та споруд (літ. Б, літ. В, літ. Г, літ. Д, літ. Ж, літ. З, літ. І., літ.І, огорожі №1) загальною площею 1840,23 кв.м., розташований за адресою: Закарпатська область, Тячівський район, с. Бедевля, вул. Гіллі, будинок 20(33), під номером 12.

Поряд з цим, в ході розгляду справи встановлено, і позивачем не оспорюється той факт, що протягом торгів по лоту №33775, які тривали з 09:00 год. до 18:00 год. 21 січня 2015 року, позивач не висловлював жодної цінової пропозиції.

Тобто, позивач, як і інші учасники торгів, мав можливості під час торгів висловлювати свої цінові пропозиції, що свідчило б про його намір придбати майно, яке реалізовувалося на електронних торгах, однак таких дій не вчиняв.

Участь позивача у електронних торгах створює для нього право придбати майно, що реалізується, запропонувавши за нього найвищу цінову пропозицію, проте сама по собі така участь не свідчить про порушення прав та законних інтересів позивача.

Доводи позивача про те, що під час проведення електронних торгів 26.01.2015р. Система блокувала його цінові пропозиції, жодними належними і допустимими доказами не підтверджені, натомість спростовуються відомостями, викладеними у протоколі №73114 від 15.04.2015р. проведення електронних торгів, згідно яких інші учасники торгів висловлювали цінові пропозиції.

Даних про те, що позивач протягом електронних торгів висловлював свої цінові пропозиції, протокол №73114 від 15.04.2015р. не містить.

Доказів будь-якого несанкціонованого втручання в роботу Системи електронних торгів під час проведення електронних торгів 26.01.2015р. по лоту №33775 позивачем не надано та під час розгляду справи судом не здобуто.

Як розяснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 30 Постанови від 07.02.2014р. №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», застосовуючи положення частини другої статті 388 ЦК про те, що майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень, суд повинен мати на увазі, що позов власника про витребування майна в особи, яка придбала його в результаті публічних торгів, проведених у порядку, встановленому для виконання судових рішень, підлягає задоволенню лише в тому разі, якщо торги були визнані недійсними, оскільки відповідно до частини першої статті 388 ЦК власник має право витребувати майно, яке вибуло з володіння поза його волею, і в добросовісного набувача.

Під час розгляду позову про визнання публічних торгів недійсними і витребування майна в особи, яка придбала його на торгах, суд має дати оцінку тому, чи є порушення, на які посилається позивач, суттєвими та чи вплинули вони на результат торгів. У зв'язку із цим позов про визнання публічних торгів недійсними, пред'явлений особою, права і законні інтереси якої не були порушені внаслідок відступлення від встановленого законом порядку проведення торгів, і обґрунтовані такими обставинами позовні вимоги власника про витребування проданого на торгах майна задоволенню не підлягають.

Як зазначається в правових позиціях Верховного Суду України по справі №6-116цс12, при вирішенні справ про визнання електронних торгів недійсними судам необхідно встановлювати такі факти: чи мало місце порушення Тимчасового положення та інших норм при проведенні електронних торгів; чи вплинули ці порушення на результати торгів; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивачів, які оспорюють результати торгів.

При цьому суд зазначає, що підставою для визнання електронних торгів недійсними є одночасна наявність двох факторів: порушення норм закону при проведенні торгів і порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює.

Позивач не довів суду, чим саме результати електронних торгів порушують його законні майнові права та інтереси.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що реалізація арештованого майна - майнового комплексу з надвірними спорудами який складається з будівель та споруд (літ. Б, літ. В, літ. Г, літ. Д, літ. Ж, літ. З, літ. І., літ.І, огорожі №1) загальною площею 1840,23 кв.м., що розташовані за адресою: Закарпатська область, Тячівський район, с. Бедевля, вул. Гіллі (Комарова), №20 (33), на час проведення електронних торгів 26 січня 2016 року проведена відповідно до Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 16 квітня 2014 № 656/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 16 квітня 2014 року за № 427/25204, на підставі статті 62 Закону України "Про виконавче провадження" та розпорядження Кабінету Міністрів України від 01 квітня 2014 року №332-р "Про проведення експерименту із запровадження нової системи реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів", а тому в задоволенні позовних вимог позивача про визнання електронних торгів, які відбулися 26.01.2015р., недійсними; визнання недійсним та скасування протоколу №73114 проведення електронних торгів від 15.04.2015р.; визнання недійсним акту про реалізацію предмету іпотеки, затверджений начальником відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного управління юстиції у Закарпатській області у Закарпатській області ОСОБА_4 24.04.2015р., визнання недійсним свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів від 27.04.2015р., виданого приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстрованого в реєстрі за №184, на майновий комплекс з надвірними спорудами, який складається з будівель та споруд (літ. Б, літ. В, літ. Г, літ. Д, літ. Ж, літ. З, літ. І., літ.І, огорожі №1) загальною площею даних приміщень1840,23 кв.м., що розташовані за адресою Закарпатська область, Тячівський район, с. Бедевля, вул. Гіллі, будинок 20/33; скасування державної реєстрації у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та визнання недійсним витягу №37268086 від 08.05.2015р. про реєстрацію права власності за ОСОБА_2, слід відмовити.

Виходячи з викладеного, на підставі ст.ст. 6, 11, 62, 82 Закону України "Про виконавче провадження", Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 16 квітня 2014 року №656/5, Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 15 грудня 1999 року № 74/5 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 15 грудня 1999 року за № 865/4158, ст. 43 Закону України "Про іпотеку", та керуючись ст.ст. 3,11, 6-8, 10, 15, 30, 60, 61, 62, 64, 88, 154, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 203, 215 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В позові ОСОБА_1 до відділу державної виконавчої служби Тячівського РУЮ, Державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, державної виконавчої служби ГУЮ Закарпатської області, ОСОБА_2 де третя особа є приватний нотаріус Тячівського районного нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання електронних торгів та протоколу недійсним, - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Тячівського

районного суду: ОСОБА_6