Справа №2/489/1465/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2016 р. Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі: головуючого судді Губницького Д.Г., при секретарі Наумкіній І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2016 р. позивачка звернулася до суду із позовом, яким просила визнати за нею право власності на 17/25 часток земельної ділянки по вул. Кобера, 4, в. м. Миколаєві, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, який помер 08 вересня 2014р. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спадкодавцю на праві власності належало 17/25 часток житлового будинку № 4 по вул. Кобера у м. Миколаєві з відповідною часткою господарських та побутових споруд, і земельна ділянка, призначена для обслуговування житлового будинку. За життя, спадкодавець, у 1995 року подарував частку від цілого житлового будинку, а саме 8/25 частки своєму синові, ОСОБА_2, а в 2006 році склав заповіт, яким заповів на випадок своєї смерті належну йому частку житлового будинку - дружині, ОСОБА_1. Позивачка отримала Свідоцтво про право на спадщину на будинок, проте в оформленні спадкових прав на землю їй було відмовлено, оскільки відсутній документ, що встановлює право власності спадкодавця на частку земельної ділянки,яка є пропорційною його праву на частку житлового будинку, при наявності іншого співвласника будинку - ОСОБА_2. Останнім поданий зустрічний позов з проханням визнати право власності на 8/25 часток земельної ділянки по вул. Кобера, 4, в. м. Миколаєві, оскільки в договорі дарування йому зазначеної частки будинку, не визначено, що також передається й відповідна частка земельної ділянки.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник позовні вимоги підтримала, та проти задоволення зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 не заперечували.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні проти позовних вимог вимоги позивачки ОСОБА_1 не заперечував, свій зустрічний позов підтримав.

Відповідач ОСОБА_3 проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1П та зустрічного позову ОСОБА_2 не заперечував.

Суд, заслухавши пояснення осіб, що брали участь у справі, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Між ОСОБА_4 та ОСОБА_4 (до укладення шлюбу - Юскевич) ОСОБА_5 укладений шлюб 26 квітня 1949 року (а.с. 8). ОСОБА_4 і ОСОБА_2 є дітьми ОСОБА_4 та ОСОБА_1 (а.с. 30-31).

Спадкодавцю ОСОБА_4 на підставі Договору на право будівництва будинку та безстрокового користування земельною дільницею від 18 квітня 1955 року належав будинок № 4 по вул. Кобера у м. Миколаєві (а.с. 20).

Земельна ділянка площею 1000 м2 для обслуговування житлового будинку за вказаною адресою, на підставі рішення Миколаївської міської ради від 20 вересня 1994 року передана у власність ОСОБА_4, відповідний Державний акт на право приватної власності на землю виданий 06 грудня 1994 року, і зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1302, кадастровий номер земельної ділянки :05:016:0011 (а.с. 14-18).

За Договором дарування, посвідченого 11 грудня 1995 року державним нотаріусом Другої Миколаївської державної нотаріальної контори, ОСОБА_4 подарував ОСОБА_2 8/25 частки житлового будинку з відповідною частиною побутових споруд за адресою: м. Миколаїв, вул. Кобера, 4 (а.с. 119).

На випадок своєї смерті ОСОБА_4 склав заповіт, яким заповів належну йому частку житлового будинку № 4 по вул. Кобера у м.Миколаєві з відповідною часткою господарських та побутових споруд; земельну ділянку, яку надано для обслуговування житлового будинку, яка знаходиться за адресою: м. Миколаїв, вул. Кобера, 4, дружині ОСОБА_1 (а.с. 12).

ОСОБА_4 помер 08 вересня 2014р. (а.с. 7).

Як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ОСОБА_1 належить на праві спільної часткової власності 17/25 частин будинку № 4 по вул. Кобера, у м. Миколаєві , на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_4, виданого 29 вересня 2015р. Першою миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області (а.с. 112,10).

У відповідності до копії технічного паспорту на житловий будинок № 4 по вул. Кобера у м. Миколаєві, ОСОБА_1 належить 17/25 часток житлового будинку, ОСОБА_2 8/25 часток (а.с. 23).

Постановою державного нотаріуса Першої миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області від 20 вересня 2015р. було відмовлено ОСОБА_1 в оформленні спадкових прав за заповітом на земельну ділянку № 4 по вул. Кобера у м. Миколаєві, оскільки правовстановлюючий документ не відповідає вимогам законодавства в звязку з чим неможливо встановити склад спадкового майна (а.с. 19).

Згідно статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входить усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У відповідності до частини 4 статті 120 Земельного кодексу України (в діючій редакції) в разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду кільком особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності житлового будинку, будівлі або споруди.

Аналогічна норма закону діяла і на момент дарування 11 грудня 1995 року ОСОБА_2, 8/25 часток будинку № 4 по вул. Кобера, у м. Миколаєві.

Так, статтею 30 Земельного кодексу України, в редакції 1990 року, визначено, що при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими обєктами переходить у розмірах, передбачених статтею 67 цього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення. При переході права власності громадян на жилий будинок і господарські будівлі та споруди до кількох власників, а також при переході права власності на частину будинку в разі неможливості поділу земельної ділянки між власниками без шкоди для її раціонального використання земельна ділянка переходить у спільне користування власників цих обєктів.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 належить 8/25 часток будинку № 4 по вул. Кобера, у м. Миколаєві на підставі Договору дарування від 11 грудня 1995 р., а ОСОБА_1 набула право власності на 17/25 часток зазначеного будинку в порядку спадкування за заповітом, Свідоцтво про право на спадщину видано 29 вересня 2015р.

Тому, виходячи із наявних доказів та зазначених норм Земельного кодексу України, за ОСОБА_2 слід визнати право власності на 8/25 часток, а за ОСОБА_1 17/25 часток земельної ділянки загальною площею 1000 м2 по вул. Кобера, 4, у м. Миколаєві.

Таким чином, позов ОСОБА_1 та зустрічний позов ОСОБА_2 підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом та зустрічний позов ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 17/25 часток земельної ділянки загальною площею 1000 м2 по вул. Кобера, 4, в. м. Миколаєві в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, який помер 08 вересня 2014р.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 8/25 часток земельної ділянки загальною площею 1000 м2 по вул. Кобера, 4, в. м. Миколаєві.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - в тому ж порядку і в той самий строк, який обраховується з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Д.Г. Губницький