справа №619/1218/16-ц
провадження №2/619/823/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2016 року Дергачівський районний суд

Харківської області

у складі: головуючого судді Жорняк О.М.

за участі секретаря судового засідання Булах С.М.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дергачі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна, суд -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Дергачівського районного суду Харківської області з позовом до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя та стягнення грошової компенсації належної їй частки у спільному майні подружжя в розмірі 97500 гривень.

В обгрунтування позову ОСОБА_1 посилається на те, що 29 листопада 2003 року між нею та відповідачем, ОСОБА_3, у відділі реєстрації актів громадянського стану Ленінського районного управління юстиції м. Харкова було зареєстровано шлюб, актовий запис № 529.

Від шлюбу є двоє дітей - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням Харківського районного суду м. Харкова від 08 грудня 2015 року по справі № 635/8238/15-ц шлюб між відповідачем ОСОБА_3 та позивачем ОСОБА_1 було розірвано.

Під час перебування у шлюбі ними було набуте спільне майно - автомобіль: Нуundai Н1 2008 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1. При цьому, вищезазначений автомобіль був зареєстрований на ім'я відповідача.

Відповідач категорично відмовляється вирішувати спір щодо поділу майна мировим шляхом, заявляючи, що автомобіль був придбаний ним та належать йому, в зв'язку з чим вона змушена звернутися з даним позовом до суду за захистом своїх порушених прав.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1. позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_3- ОСОБА_2 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала ,посилаючись на його необґрунтованість.

Всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши обставини на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази в сукупності, суд приходить до наступного.

Згідно зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З представлених доказів, наявних у матеріалах справи, вбачається, що 29 листопада 2003 року між нею та відповідачем, ОСОБА_3, у відділі реєстрації актів громадянського стану Ленінського районного управління юстиції м. Харкова було зареєстровано шлюб, актовий запис № 529.

Рішенням Харківського районного суду м. Харкова від 08 грудня 2015 року по справі № 635/8238/15-ц шлюб між відповідачем ОСОБА_3 та позивачем ОСОБА_1 було розірвано.

За змістом ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один із них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частиною 1 ст. 61 СК України передбачено, що об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Згідно з ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не значено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Статтею 71 Сімейного кодексу України передбачено, майно, яке є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Згідно до ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна,. що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим, співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості частки. Таке ж право співвласників передбачено і ч. 3 ст. 358 ЦК України.

Як вбачається з матеріалів справи під час перебування у шлюбі сторонами 02.08.2014 року було набуте спільне майно - автомобіль: Нуundai Н1 2008 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1., який був зареєстрований на ім'я відповідача ОСОБА_3

Згідно наданих Територіальним сервісним центром №6341 даних спірний автомобіль Нуundai Н1 2008 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1., згідно довідки-рахунку № ААЕ570138 від 18.11.2015.року - 20.11.2015 року був перереєстрований на ОСОБА_6, а 01.12.2015 року на ОСОБА_7

Аналізуючи пояснення позивача ОСОБА_1, що відповідачем ОСОБА_3 спірний автомобіль був реалізований без її згоди, а отримані від його реалізації кошти витрачені відповідачем на його потреби,суд находить безпідставними та такими, що не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Крім того позивачем ОСОБА_1 в судовому порядку визнання такої угоди недійсною не порушувалося.

За таких обставин,з урахуванням наданих сторонами доказів, суд не находить підстав для задоволення заявленого ОСОБА_1 позову.

На підставі ст. ст. 60,70, 71 Сімейного кодекс України, Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» , керуючись ст.ст. 10,11, 57,60 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку в судову палату по цивільних справах апеляційного суду Харківської області через Дергачівський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О. М. Жорняк