Справа № 524/2550/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.08.2016 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області у складі:

Головуючого - судді Савічева В.О.,

при секретарі Богдановій Ю.А. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2016 року позивач звернувся до суду із позовною заявою про визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, просив визнати останню такою, що втратила право користування жилим приміщенням за адресою АДРЕСА_1 в зв»язку з відсутністю в ньому понад шість місяців без поважних причин.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, на адресу суду надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд розглянути справу без його участі.

Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання не з'явилась, про час і місце розгляду справи повідомлялась у відповідності до положень ст. 74 ЦПК України за адресою місця проживання чи місця перебування фізичної особи, зареєстрованої у встановленому законом порядку. Згідно ч.5 ст. 74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Так відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, з якої слідує, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

А тому, суд розглядає зазначену цивільну справу та приймає відповідне рішення у відсутності сторін на підставі тих доказів, які маються у матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозвязку, обєктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяв по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач по справі є власником квартири АДРЕСА_2 на підставі договору дарування від 25.03.1999 року. В даній квартирі він був зареєстрований разом з колишньою дружиною ОСОБА_2. 21.09.2015 року шлюб між подружжям розірвано.

З цього часу колишня дружина не проживає в даній квартирі, в квартирі речі, що їй належать, відсутні, що підтверджується наявним в матеріалах справи актом ТОВ «Житлорембудсервіс» №434 від 06.06.2016 року.

Відповідач з реєстраційного обліку за місцем реєстрації в добровільному порядку, незважаючи на факт не проживанням не знявся та залишається бути зареєстрованим, що спричиняє власнику незручності та додаткові витрати на комунальні послуги.

Відповідно ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 71 Житлового кодексу УРСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Згідно зі ст. 72 вищевказаного Кодексу визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку.

Згідно ст. 7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення.

На підставі встановлених в судовому засіданні обставин та підстав, беручи до уваги відсутність відповідача в спірній квартирі понад 6 місяців, суд прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 317, 391 ЦК України, ст.ст. 71, 72 Житлового кодексу УРСР, ст.ст. 14, 57, 60, 61, 208, 209, 212-215, 218, 223, 228-233 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою АДРЕСА_1 в зв»язку з відсутністю в ньому понад шість місяців без поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Полтавської області через Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя :