Справа 206/1887/16-ц
Провадження 2/206/591/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(Заочне)

"26" травня 2016 р. Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Сухоруков А.О.,

при секретарі Гуртовий В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Комунальне підприємство «Житлове господарство Самарського району» Дніпропетровської міської ради та Самарський районний відділ у м. Дніпропетровську Головне управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття її з реєстрації в цьому жилому приміщенні,

в с т а н о в и в:

04 квітня 2016р. позивачі звернулися до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом про визнання особи такою, що втратила право користуванням житловим приміщенням та зняття її з реєстрації.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 14 червня 1999 року та зареєстрованого в МБТІ за № 239л - 58 - 116 їм та ОСОБА_4 на праві приватної, спільної сумісної власності належить квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. ОСОБА_4 21 липня 2008 року помер, про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис № 727. Таким чином, з 2008 року вони є власниками квартири на праві приватної спільної власності. За згодою ОСОБА_1 у вказаній квартирі був тимчасово зареєстрований, як член сімї, її двоюрідний племінник ОСОБА_3 з 29 листопада 2005 року по 29 листопада 2008 року. Не дочекавшись закінчення строку тимчасової реєстрації відповідач виїхав на заробітки до Росії нібито у. м. Калінінград. До 2016 року вона, ОСОБА_1 користувалася пільгами при оплаті комунальних послуг. На теперішній час ці пільги скасовані, при вирішені цих питань у комунальних закладах, вона дізналася, що відповідач ОСОБА_3 зареєстрований постійно з 06 травня 2010 року, про що їх ніхто не повідомив. Відповідач ОСОБА_3 фактично з дня реєстрації по даний час в зазначеній квартирі не проживав та не зявлявся. Вони не зверталися до відповідача з проханням, щоб він самостійно виписався та знявся з реєстрації, з належної їм квартири, оскільки їм не відомо його місце проживання.

На підставі викладеного позивачі просять суд визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житлом у квартирі №8, розташованої по вул. Світанковій, буд. 15, в м. Дніпропетровську, власниками якої є ОСОБА_1 та ОСОБА_2. Зобов'язати Самарський районний відділ у місті Дніпропетровську Головне управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області знаяти ОСОБА_3 з реєстрації в квартирі № 8, по вул. Світанковій, буд. 15 в м. Дніпропетровську (а.с.2-5).

Позивач ОСОБА_1 в судовому засідання позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав викладених у позові та просила суд задовольнити. Пояснила, що позивач ОСОБА_2 не може з'явитися до суду, оскільки погано пересувається. Відповідач ОСОБА_3 не мешкає у квартирі понад десять років, він виїхав у Росію у м. Калінінград. Вона не може оформити пільги по сплаті за комунальні послуги. Він жодного разу не проживав у квартирі. Реєструвався тимчасово.

Відповідач в судове засідання на слухання по справі не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі.

Таким чином, враховуючи вищезазначені обставини, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача згідно положень ст.ст. 169, 224 ЦПК України за правилами глави 8 розділу ІІ ЦПК України та винести по справі заочне рішення.

Треті особи Комунальне підприємство «Житлове господарство Самарського району» Дніпропетровської міської ради та Самарський районний відділ у м. Дніпропетровську Головне управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області в судове засідання не з'явилися, повідомлялися належним чином, причина неявки суду невідома.

Заслухавши позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є власниками квартири АДРЕСА_2 на праві спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло від 14 червня 1999 року, виданого на підставі розпорядження від 14 червня 1999р. № 2396 (а.с.7).

ОСОБА_4 помер 21 липня 2008 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 21 липня 2008 року, серії І-КИ № 226788, актовий запис 727 (а.с.11).

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 має другу групу інвалідності, що підтверджується довідкою МСЕК № 422887 серії 12ААА (а.с.12).

Реєстрація відповідача ОСОБА_3, 1972 року в квартирі АДРЕСА_3 підтверджується довідкою Комунального підприємства «Житлове господарство Самарського району» Дніпропетровської міської ради від 22.02.2016р. № 498 та довідкою адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Дніпропетровській області (а.с.10, 22).

Також допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 пояснили, що вони є сусідами позивачів та підтвердили факт не проживання відповідача ОСОБА_3 в квартирі АДРЕСА_4 понад десять років.

Аналізуючи спірні правовідносини, співставляючи їх із здобутими в судовому засіданні доказами суд доходить наступного:

У відповідності до ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, тощо.

Так, згідно ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

В силу ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження цим майном.

Тобто в розумінні ст.ст. 316, 321, 391 ЦК України, позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є власниками квартири АДРЕСА_5, наділені правом володіння, користування та розпорядження ним.

У відповідності до ст.405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 в квартирі АДРЕСА_6 не мешкає вісім років, що перевищує строки встановлені ст. 405 ЦК України, жодних домовленостей про його тимчасову відсутність не встановлено, а отже він не проживав в домоволодінні без поважних причин.

Приймаючи до уваги викладене, беручи до уваги ту обставину, що реєстрація ОСОБА_7 в спірній квартирі носить формальний характер, позовні вимоги позивачіва підлягають задоволенню в заявлений ними спосіб.

Керуючись ст.ст. 316, 317, 321, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 64, 156 ЖК України, ст. ст. 4-8, 10, 11, 18, 57-60, 88, 169, 208, 209, 212 215, 218, 224 225 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування квартирою №8 в будинку №15 по вулиці Світанкова в м. Дніпропетровську.

Зняти ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_7.

Стягнути із ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 понесені ними судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 551,20грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя А.О. Сухоруков