Справа № 466/5201/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 серпня 2016 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Ковальчука О.І.

при секретарі Ваврин М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Третя Львівська державна нотаріальна контора про усунення від права на спадкування,-

встановив:

06.06.2016 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 третя особа Третя Львівська державна нотаріальна контора та просила суд ухвалити рішення, яким усунути ОСОБА_3 від права на спадкування після смерті ОСОБА_4, яка померла 08.02.2009 року.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 07 серпня 2008 року бабця позивачки ОСОБА_4 склала заповіт, яким все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося заповідала позивачці ОСОБА_1, тобто своїй онуці. Заповіт був посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_5 08 лютого 2009 року її бабця ОСОБА_4 померла. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається із 1/2 житлового будинку по вулиці Моха, 8 у місті Львові, земельної ділянки площею 3,6967 га, розташованої в адміністративних межах Аврамівської сільської ради Монастирищенського району Черкаської області та грошових коштів на компенсаційний рахунках у Ощадбанку. Вкладаючись у передбачений законодавством шестимісячний термін, позивачка звернулась до Третьої Львівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_4 Нотаріусом було заведено спадкову справу у спадковому реєстрі №47198909, № у нотаріуса 512.

Крім позивачки, спадкоємцем після смерті ОСОБА_4 на підставі ч.1 ст. 1241 ЦК України, як непрацездатна дочка спадкодавця має обов'язкову частку до спадкування майна відповідачка по справі - ОСОБА_3

Відповідачка спочатку від своєї обов'язкової частки відмовилась, проте згодом свою відмову відкликала і на даний час претендує на оформлення своєї обов'язкової частки у майні померлої ОСОБА_4

Бабця ОСОБА_1 - ОСОБА_4 померла у віці 90 років. До смерті вона з 2007 року була паралізованою та лежачою, потребувала сторонньої допомоги та опіки. Заповіт складений ОСОБА_4 07.08.2008 року на користь позивачки був підписаний замість бабці ОСОБА_6 та посвідчений у присутності двох свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на дому по вулиці Моха, 8 у м.Львові у зв'язку із похилим віком заповідачки та тим, що вона сама не може прочитати і підписати заповіт, що підтверджує безпорадний стан ОСОБА_4

Таким чином, ОСОБА_9 через похилий вік і тяжку хворобу була у безпорадному стані, потребувала постійного піклування, сторонньої допомоги, догляду та матеріальної підтримки.

До дня смерті ОСОБА_4 опікувалась нею лише позивачка по справі. Вона надавала їй допомогу та опіку у питаннях харчування, особистого догляду та забезпечувала всім необхідним у побуті.

Мати ОСОБА_1, - відповідачка по справі ніколи за її бабцею, своєю матір'ю не доглядала, фактично самоусунулася від її догляду, переклавши все це на позивачку. Відповідно до вимог ст. 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Враховуючи вищенаведені доводи, просить позов задовольнити.

В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, покликаючись на підстави та мотиви викладені в позовній заяві. Просила позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 та її представник в судовому засіданні позов визнали. Крім того, на адресу суду надійшла заява ОСОБА_2 про визнання позову.

Представник третьої особи Третьої Львівської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, однак надіслав на адресу суду заяву, в якій просить провести розгляд справи без участі їх представника.

Заслухавши пояснення сторін, зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно свідоцтва про смерть, 08 лютого 2009 року у віці 89 років померла ОСОБА_4, яка являлася бабцею позивачки та матірю відповідачки ОСОБА_2

07 серпня 2008 року померла ОСОБА_4 склала заповіт, яким все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося заповіла позивачці по справі - ОСОБА_1

Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, а саме 1/2 частини житлового будинку по вулиці Моха, 8 у місті Львові, земельної ділянки площею 3,6967 га, розташованої в адміністративних межах Аврамівської сільської ради Монастирищенського району Черкаської області та грошових коштів на компенсаційний рахунках у Ощадбанку. У передбачений законодавством шестимісячний термін, позивачка звернулась до Третьої Львівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_4

Крім позивачки, спадкоємцем після смерті ОСОБА_4, на підставі ч.1 ст. 1241 ЦК України, є дочка спадкодавця - відповідачка по справі - ОСОБА_3, яка спочатку від своєї обов'язкової частки відмовилась, проте згодом свою відмову відкликала і на даний час претендує на оформлення своєї обов'язкової частки у майні померлої ОСОБА_4

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 з 2007 року до смерті була паралізованою та лежачою, потребувала сторонньої допомоги та опіки. Заповіт складений ОСОБА_4 07.08.2008 року на користь позивачки був підписаний замість померлої ОСОБА_6 та посвідчений у присутності двох свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на дому по вулиці Моха, 8 у м.Львові у зв'язку із похилим віком заповідачки та тим, що вона сама не могла прочитати і підписати заповіт, що підтверджує безпорадний стан ОСОБА_4 Таким чином, ОСОБА_9 через похилий вік і тяжку хворобу була у безпорадному стані, потребувала постійного піклування, сторонньої допомоги, догляду та матеріальної підтримки.

До дня смерті ОСОБА_4, нею опікувалась позивачка по справі. Вона надавала їй допомогу та опіку у питаннях харчування, особистого догляду та забезпечувала всім необхідним у побуті.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ч. 5, 6 ст. 1224 ЦК України, за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через тяжку хворобу був у безпорадному стані. Положення цієї статті поширюється на всіх спадкоємців, у тому числі й на тих, хто має право на обов'язкову частку у спадщині.

В судовому засіданні відповідач визнав позов. Статтею 61 ЦПК України передбачено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

На підставі вищенаведеного, суд вважає, що позов є підставним та підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 8, 10, 11, 57, 58, 60, 61, 88, 209, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 15, 1223, 1224, 1241, ЦК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Усунути ОСОБА_3 від права на спадкування після смерті ОСОБА_4, яка померла 08.02.2009 року.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м.Львова шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_10