Справа №591/8709/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/1386/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2016 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Левченко Т. А.,

суддів - Собини О. І. , Околота Г. М.

за участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 13 липня 2016 року

у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором

та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» про визнання кредитного договору нікчемним, -

в с т а н о в и л а:

17 лютого 2016 року ПАТ «Акцент-Банк» звернулося до суду з вищезазначеним позовом, який обґрунтовує тим, що 07 квітня 2013 року між ПАТ «Акцент-Банк» та ОСОБА_3 був укладений договір № А31YRG101470342, відповідно до якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 6927 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Так як ОСОБА_3 порушив взяті на себе зобовязання за кредитним договором ПАТ «Акцент-Банк» просив стягнути з відповідача заборгованість, яка станом на 16.12.2015 року склала 17451,49 грн. і складається з заборгованості за кредитом 6927 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 4,98 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом 623,43 грн., пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, штрафу (фіксована частина) 500 грн., штрафу (процентна складова) 807,21 грн.

22 квітня 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду із зустрічним позовом в якому просив встановити нікчемність правочину, а саме, його заяви Позичальника № A31YRG101470342 від 07 квітня 2013 року до ПАТ «Акцент-Банк» про надання кредиту. Свої вимоги мотивує тим, що ніяких коштів за кредитним договором №A31YRG101470342 від 07 квітня 2013 року ні 07.04.2013 року, ні 08.04.2013 року, ні в будь-який інший день до сьогоднішнього дня він особисто не отримував та не давав розпорядження перерахувати їх будь-кому. Перерахування банком коштів у невідомій для нього сумі ПП ОСОБА_4 не може вважатися наданням таких коштів йому за документами, на які посилається позивач.

Рішенням суду від 13 липня 2016 року позов ПАТ «Акцент-Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Акцент-Банк» заборгованість по кредитному договору від 07.04.2013 року, а саме: 6927 грн. заборгованості за кредитом, 4,98 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 623,43 грн. заборгованості по процентам, разом 7555,41 грн. У задоволенні решти позовних вимог стосовно заборгованості по кредитному договору відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Акцент-Банк» відшкодування судових витрат в сумі 1218 грн.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ПАТ «Акцент-Банк» про визнання кредитного договору від 07.04.2013 року нікчемним відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду в частині стягнення з нього судового збору у розмірі 1218 грн. В доводах апеляційної скарги посилається на те, що суд безпідставно стягнув з нього судовий збір, оскільки він як інвалід ІІ групи та підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору.

В іншій частині рішення суду сторонами не оскаржується та відповідно до положень ч. 1 ст. 303 ЦПК України колегією суддів не переглядається.

Сторони належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи. Своїм правом на участь в судовому засіданні не скористались.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи і перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються: інваліди І та ІІ груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 при повторному огляді МСЕК 22 червня 2016 року було встановлено другу групу інвалідності, що підтверджується довідкою МСЕК на а. с. 135. Зазначену довідку МСЕК ОСОБА_3 надав суду першої інстанції під час розгляду справи.

Суд першої інстанції зазначених обставин та вимог діючого законодавства не врахував та прийшов до помилкового висновку, що ОСОБА_3 не відноситься до осіб, які звільняються від сплати судового збору.

Згідно розяснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в постанові № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» (пункт 35), якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Зазначене стосується й випадку, коли рішення ухвалено на користь позивача, а відповідач звільнений від сплати судового збору.

Суд першої інстанції зазначених обставин та вимог діючого законодавства не врахував та прийшов до помилкового висновку про необхідність стягнення на користь ПАТ «Акцент-Банк» судових витрат по сплаті судового збору з ОСОБА_3, який відноситься до осіб, що звільняються від сплати судового збору.

Отже, рішення суду на підставі п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підлягає зміні в частині розподілу судових витрат по сплаті судового збору, які підлягають компенсації ПАТ «Акцент-Банк» за рахунок держави у звязку з тим, що ОСОБА_3 відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» відноситься до категорії осіб, які звільнені від сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 303; 307 ч. 1 п.3; 309 ч. 1 п. 4, 313-314, 316 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 13 липня 2016 року змінити в частині розподілу судових витрат та замість стягнення судових витрат з ОСОБА_3 компенсувати публічному акціонерному товариству «Акцент-Банк» судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1218 гривень за рахунок держави.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього часу може бути оскаржено протягом двадцяти днів у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -