РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2016 року м. Кремінна

Справа № 414/1493/16-ц

Провадження № 2-о/414/143/2016

Кремінський районний суд Луганської області в складі головуючого:

судді: Акулова Є.М.

секретаря: Дегтяренко Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кремінна цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Кремінський районний сектор Управління державної міграційної служби України в Луганській області про встановлення факту, що має юридичне значення

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулася до суду з заявою в якій вказує, що вона з 26 березня 1956 року по теперішній час мешкає в с. Невське Кремінського району Луганської області.

При підготовці документів для призначення пенсії з»ясувалося, що вона проживає без паспорта громадянина України та не маючи реєстрації в будинку, який знаходиться за адресою: вул. Центральна, 167, с. Невське Кремінського району Луганської області. Кремінський районний сектор Управління державної міграційної служби України в Луганській області відмовив їй у видачі паспорту та реєстрації за вищевказаною адресою.

Без встановлення даного факту вона позбавлена можливості отримати громадянство України, яке дуже бажає отримати. Крім того, це створює їй перешкоди у оформленні документів для отримання пенсії. Тому просить суд встановити факт, що вона постійно проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, Україна з 26 березня 1956 року по теперішній час.

У судовому засіданні заявник та її представник уточнили заявлені вимоги та просять визнати факт постійного проживання на території України, саме ОСОБА_2, оскільки вона народилася та проживала разом з батьками до 1973 року у селі Новолюбівка, по досягненню 16 річного віку отримала паспорт, який виданий 20.08.1973 року Кремінським РВ МВС у Луганській області. 01.09.1973 року вибула на навчання у Луганський державний педінститут ім.Т.Г. Шевченка. В 1977 році повернулася в село, уклала шлюб з ОСОБА_3, але паспорт не змінювала. А 24.01.1989 року шлюб розірвала.

Представник заінтересованої особи у судовому засіданні проти задоволення заявлених вимог не заперечував.

Свідок ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснили, що знають ОСОБА_2 більше тридцяти років та вказали, що вона постійно проживає все життя в с. Невське Кремінського району Луганської області. Виїздила на навчання, але повернулася після його закінчення, виходила заміж, але згодом шлюб розірвала.

Вислухавши заявника та її представника, представника заінтересованої особи, свідків, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог заявника з наступних підстав.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про громадянство», громадянами України є: 1) усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України;

2) особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України "Про громадянство України" (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав;

3) особи, які прибули в Україну на постійне проживання після 13 листопада 1991 року і яким у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року органами внутрішніх справ України внесено напис "громадянин України", та діти таких осіб, які прибули разом із батьками в Україну і на момент прибуття в Україну не досягли повноліття, якщо зазначені особи подали заяви про оформлення належності до громадянства України;

4) особи, які набули громадянство України відповідно до законів України та міжнародних договорів України.

Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлено факт постійного проживання заявника на території України, станом на 24.08.1991 року та на момент набуття чинності Закону України «Про громадянство» оскільки він підтверджується довідкою Невської сільської ради Кремінського району Луганської області від 25.08.2016 року (а.с.19), відповідно до якої заявниквсе своє життя проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, Україна.

Заявник ОСОБА_2 народилася 26 березня 1956 року в с. Новолюбівка Кремінського району Ворошиловградської області (а.с.6), 01.09.1973 року вибула на навчання у Луганський державний педінститут ім.Т.Г. Шевченка. В 1977 році повернулася в село (а.с.9), уклала шлюб з ОСОБА_3, але паспорт не змінювала, а 24.01.1989 року шлюб розірвала (а.с.11).

Таким чином, у судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт проживання ОСОБА_2 в с. Невське, Кремінського району Луганської області Україна з березня 1956 року по теперішній час, тому заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.212-215, ч2 ст256, 259 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити.

Вважати встановленим факт постійного проживання ОСОБА_2, яка народилася 26 березня 1956 року в с. Новолюбівка Кремінського району Ворошиловградської області, в с. Невське, Кремінського району Луганської області Україна з 26 березня 1956 року по теперішній час та станом на 24.08.1991 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення, протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Є.М. Акулов