Дата документу 07.07.2016
Справа № 320/351/16-ц
Провадження № 2з/320/25/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про забезпечення позову

07 липня 2016 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Бахаєва І.М.,

при секретарі Фурсовій Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Мелітополі заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, суд

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди у розмірі 12 101 гривень та моральної шкоди у розмірі 5 000 гривен, завданої внаслідок затоплення квартири.

Позивачка звернулася до Мелітопольського міськрайонного суду із заявою про забезпечення позову, мотивуючи тим, що відповідачка ОСОБА_2 жодним чином не намагається врегулювати ситуацію, та відшкодувати майнову шкоду у розмірі 12 101 гривень та моральну шкоду у розмірі 5 000 гривен, завданої внаслідок затоплення квартири, і тому просить накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 Ла Гайард у м. Мелітополі Запорізької області, що належить ОСОБА_2 або заборонити відчуження даної квартири, тому як відповідачка ухилитись від виконання рішення суду та може здійснити дії, спрямовані на відчуження належної їй квартири АДРЕСА_1 Ла Гайард у м. Мелітополі Запорізької області.

В судове засідання сторони не зявилися.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши подану заяву, суд прийшов до висновку про її необґрунтованість з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст.151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Крім того, за ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність, зокрема, полягає у тому, щоб засіб забезпечення позову відповідає предмету позову за вартістю.

Так, позивач просить накласти арешт на належне відповідачці нерухоме майно в межах суми позову. Таким чином, існує очевидна неспівмірність між засобом забезпечення позову у вигляді накладення арешту на нерухоме майно відповідачки та ціною позову.

Згідно ч. 2 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Стаття 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9(Надалі - Постанова), роз'яснює, що позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Стаття 4 Постанови роз'яснює, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Крім того, суд також враховує, що до заяви про забезпечення позову позивачем не додано будь-яких документів, які підтверджують той факт, що квартира АДРЕСА_1 Ла Гайард у м. Мелітополі Запорізької області, що належить на праві особистої власності ОСОБА_2.

Також, у заяві про забезпечення позову позивач не вказала обставин, які свідчать про те, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Так, звертаючись до суду із вимогою про накладення арешту на нерухоме майно відповідачці в межах суми позову, позивач у заяві про забезпечення позову не конкретизує, яке саме майно є у власності відповідача. Вартість будь-якого нерухомого майна, а тим більше квартири по вул. Брів Ла Гайард у м. Мелітополі Запорізької області, яку згадує позивач в своїй заяві, значно перевищує розмір заявлених вимог.

Таким чином, вказана вимога є не деталізованою, а тому задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заява задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 197, 151-153, 209, 395 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди та моральної шкоди, завданої внаслідок затоплення квартири - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ: І.М. БАХАЄВ