Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.08.2016 року м. Бар

Барський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого, судді Хитрука В.М.

при секретарі Лозінській В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бар Вінницької області цивільну справу за заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, заінтересована особа Барський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

Свої вимоги до суду заявники мотивували тим, що батьки ОСОБА_1 за національністю були поляками. Вона відносить себе до польської національності та бажає відновити та підтвердити свою дійсну польську національність. ОСОБА_2 є дочкою ОСОБА_1 та внучкою ОСОБА_5 та ОСОБА_6. Вона також відносить себе до польської національності, її мати була полькою і на даний час вона бажає відновити та підтвердити свою дійсну національність. ОСОБА_3 є дочкою ОСОБА_2, внучкою ОСОБА_1 та правнукою ОСОБА_5 та ОСОБА_6. Вона також відносить себе до польської національності і бажає відновити та підтвердити свою дійсну національність. ОСОБА_4 є сином ОСОБА_2 та правнуком ОСОБА_5 та ОСОБА_6. Він теж відносить себе до польської національності і бажає відновити та підтвердити свою дійсну національність. При зверненні до Барського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Вінницькій області їм розяснили про неможливість у внесенні змін до актових записів у зв'язку з відсутністю підтверджуючих документів. Факт національності для заявників має юридичне значення, оскільки вказує на їх національну приналежність.

У судовому засіданні заявники та їх представник ОСОБА_7 заявлені вимоги підтримали повністю, наполягали на їх задоволенні.

Представник заінтересованої особи Барського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Вінницькій області у судове засідання не з'явився, їх явка є не обовязковою.

Суд, заслухавши пояснення заявників, представника заявника, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, вважає, що заява доведена та обґрунтована і її необхідно задовольнити частково. До такого висновку суд дійшов з наступного.

В дусі поваги до свого історичного походження, відновлення своєї корінної польської приналежності для заявника має велике значення національність батиків та її справжня національність.

В радянський період, родина не мала змоги вільно та відкрито виражати своє походження та віросповідання, так як боялася політичних переслідувань, а щоб уникнути гонінь зі сторони влади приховували свою приналежність до польської національності. В зв'язку з чим, до документів матері та батька були внесені актові записи про українське громадянство та національність. На даний час родина заявниці підтримує дух польської національності віросповідуючи успадковану католицьку віру, живучи традиціями польської культури.

Відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи, зокрема, на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі. Кожна сторона, згідно ст. 10 ЦПК України, повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_5 та ОСОБА_6, про що свідчить копія свідоцтва про народження, про що у Книзі реєстрації народжень 07 жовтня 1950 року зроблено відповідний актовий запис за №43.

Відповідно до акту про подружжя Антонюк (дошлюбне прізвище) ОСОБА_8 «українка» за національністю взяла шлюб із ОСОБА_9, «українцем» за національністю.

Як вбачається з архівної довідки №07-180/5 від 30.07.2015 року, виданої Державним Архівом Вінницької області, в документах колишнього ОСОБА_10 у Вінницькій області є слідча справа за 1937-1938 рр. на ОСОБА_11 (Вікентійовича) 1906 року р.н. поляка за національністю, першого чоловіка мами ОСОБА_1, який до арешту мешкав у селі Польові Бирлинці Копайгородського району (нині село Польове Барського району Вінницької області). Склад сімї на час арешту: дружина ОСОБА_8, полька за національністю, син ОСОБА_12, 1 р. Таким чином, дана довідка вказує на той факт, що мама ОСОБА_1 - ОСОБА_6 була полькою за національністю.

З іншої архівної довідки № 07-2440/7 від 31.07.2015 року в метричній книзі про народження по Снітківському римо-католицькому костелу за 1904 рік є запис за № 111 про хрещення 31 жовтня 1904 року сина на імя ОСОБА_13, який народився 28 жовтня 1904 року в містечку Снітків. Яких батьків: селян Казимира та Розалії з (Ковальчуків) Марцинюків. Національність у метричних книгах не вказувалась. Таким чином, дана довідка вказує на той факт, що батько ОСОБА_1 - ОСОБА_13 був поляком за національністю.

ОСОБА_1 своє прізвище «Марценюк» змінила на «Гетманчук» в результаті укладення шлюбу, про що було внесено актовий запис № 9 від 10.08.1969 року виконавчим комітетом Снітківської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області.

Батько та мати ОСОБА_1 були за національністю поляками, сповідували римо-католицьку віру і проживали на території України, дотримуючись традицій цієї національності.

ОСОБА_1 також виховувалася відповідно до польських традицій, сповідає римо-католицьку віру, підтримує стосунки зі своїми родичами - поляками, які проживають на території ОСОБА_14, святкує польські свята та вважає себе поляком.

ОСОБА_1 відносить себе до польської національності, її батьки були поляками і на даний час вона бажає відновити та підтвердити свою дійсну національність, як це передбачено ст. 11 Закону України «Про національні меншини в Україні».

07 жовтня 1950 року ОСОБА_1 було видано Свідоцтво про народження та складеного актовий запис № 43, у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Мурованокуриловецького управління юстиції Вінницької області, в якому не було зазначено ані її національності, ані національності її батьків. В жодному документі, в тому числі і паспорті громадянина України, які їй видавались, не вказано її національності, даних про їх існування в неї немає, єдиним документом, який підтверджує народження в сімї польських римо-католиків є: архівна довідка 07-180/5 від 30.07.2015 року, архівна довідка № 07-2440/7 від 31.07.2015 року, отримані Заявником 1, на запит в Державному архів Вінницької області.

В радянський період, родина ОСОБА_1 не мала змоги вільно та відкрито виражати своє походження та віросповідання, так як боялася політичних переслідувань, оскільки першого чоловіка мами ОСОБА_1 було засуджено до розстрілу, тому щоб уникнути гонінь зі сторони влади приховували свою приналежність до польської національності. В зв'язку з чим, до документів матері та батька були внесені актові записи про українське громадянство та національність. На даний час родина підтримує дух польської національності віросповідуючи успадковану католицьку віру, живучи традиціями польської культури.

Чинним законодавством України не передбачений порядок зміни чи встановлення факту реєстрації національності відділами РАЦС, що підтверджується листом Міністерства юстиції України N В-350-35 від 13.07.1999 року, однак заявник зверталась до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Барського районного управління юстиції Вінницької області про внесення змін до актового запису №43 від 07.10.1950 року, однак 30.06.2016 року, Заявнику було видано висновок про неможливість задоволення прохання та відмовлено у внесенні змін до актового запису про народження та відмовлено у внесенні змін в актовому записі про шлюб заявника, за № 9 від 10.08.1969 року, складений Снітківським сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області щодо зміни національності нареченої «українка» на «полька».

ОСОБА_2 є дочкою ОСОБА_1 та ОСОБА_15, відповідно до свідоцтва про народження, про що у Книзі реєстрації актів про народження вчинено запис № 189 від 25 серпня 1970 року, та внучкою ОСОБА_5 та ОСОБА_6. Своє прізвище «Гетманчук» змінила на «Шемчук» після укладення шлюбу, про що у Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу від 03 жовтня 1992 року було вчинено запис за №119.

ОСОБА_2 також відносить себе до польської національності, її мати була полькою і на даний час вона бажає відновити та підтвердити свою дійсну національність, як це передбачено ст. ст. 11 Закону України «Про національні меншини в Україні».

25 серпня 1970 року ОСОБА_2 було видано свідоцтво про народження, про що складено актовий запис № 189, у Барському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Вінницькій області, в якому не було зазначено національності, національності її батьків. Також, на даний час в жодному документі, в тому числі і паспорті громадянина України, які їй видавались, не вказано її національності, даних про їх існування в неї немає, єдиним документом, який підтверджує народження в сімї польських римо-католиків є: архівна довідка 07-180/5 від 30.07.2015 року, архівна довідка № 07-2440/7 від 31.07.2015 року, отримані Заявником 1, на запит в Державному архів Вінницької області. ОСОБА_2 зверталась до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Барського районного управління юстиції Вінницької області про внесення змін до актового запису №189 від 25.08.1970 року, однак 30.06.2016 року, її було видано висновок про неможливість задоволення прохання та відмовлено у внесенні змін до актового запису про народження та відмовлено у внесенні змін в актовому записі про шлюб щодо зміни національності нареченої «українка» на «полька».

ОСОБА_3 є дочкою ОСОБА_2 та ОСОБА_16, про що свідчить копія свідоцтва про народження, про що у Книзі записів актів про народження 17 квітня 1993 року зроблено відповідний актовий запис за №63, внучкою ОСОБА_1 та правнукою ОСОБА_5 та ОСОБА_6.

Своє прізвище ОСОБА_3 «Шемчук» змінила на «Вушанова» після укладення шлюбу, про що у Книзі реєстрації шлюбів від 13 січня 2010 року було вчинено запис за №1.

З урахуванням того, що мати ОСОБА_3 за національністю полька, бабуся, прабабуся та прадід були «поляками», то заявник теж відносить себе до польської національності і на даний час бажає відновити та підтвердити свою дійсну національність, як це передбачено ст. ст. 11 Закону України «Про національні меншини в Україні».

17 квітня 1993 року ОСОБА_3 було видано свідоцтво про народження, про що складено актовий запис № 63 у Барському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, в якому не було зазначено ані національності заявника , ані національності її батьків. Також, на даний час в жодному документі, в тому числі і паспорті громадянина України, які їй видавались, не вказано її національності, даних про їх існування в неї немає, єдиним документом, який підтверджує народження в сімї польських римо-католиків є: архівна довідка 07-180/5 від 30.07.2015 року, архівна довідка № 07-2440/7 від 31.07.2015 року, на запит в Державному архів Вінницької області.

В радянський період, родина ОСОБА_3 не мала змоги вільно та відкрито виражати своє походження та віросповідання, так як боялася політичних переслідувань, оскільки першого чоловіка мами ОСОБА_1 (прадіда) було засуджено до розстрілу, тому щоб уникнути гонінь зі сторони влади приховували свою приналежність до польської національності. В зв'язку з чим, до документів матері (прабаби) та батька (прадіда) були внесені актові записи про українське громадянство та національність. На даний час родина підтримує дух польської національності віросповідуючи успадковану католицьку віру, живучи традиціями польської культури. ОСОБА_3 було видано висновок про неможливість задоволення прохання та відмовлено у внесенні змін до актового запису про народження.

ОСОБА_4 є сином Заявника ОСОБА_2 та ОСОБА_16, про що свідчить копія свідоцтва про народження, про що у Книзі записів актів громадського стану про народження 25 травня 1995 зроблено відповідний актовий запис за №82, внуком ОСОБА_1 та правнуком ОСОБА_5 та ОСОБА_6.

З урахуванням вищевикладеного, що мати заявника за національністю полька, бабуся, прабабуся та прадід були «поляками», то ОСОБА_4 відносить себе до польської національності та на даний час бажає відновити та підтвердити свою дійсну національність, як це передбачено ст. ст. 11 Закону України «Про національні меншини в Україні».

23 квітня 1995 року ОСОБА_4 було видано свідоцтво про народження, про що складено актовий запис № 82 у Барському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, в якому не було зазначено ані заявника національності, ані національності його батьків. Також, на даний час в жодному документі, в тому числі і паспорті громадянина України, які йому видавались, не вказано його національності, даних про їх існування в нього немає, єдиним документом, який підтверджує народження в сімї польських римо-католиків є: архівна довідка 07-180/5 від 30.07.2015 року, архівна довідка № 07-2440/7 від 31.07.2015 року, отримані Заявником 1, на запит в Державному архів Вінницької області.

В позасудовому порядку визнати неправильність чи неповноту запису в акті громадянського стану неможливо.

Враховуючи те, що заявники бажають отримати «Картку поляка», тому у них виникла необхідність у встановленні даного факту, а саме: національності «поляк».

Відповідно до ст. 35 Конституції України, кожен має право на свободу світогляду та віросповідання.

Відповідно до вимог ст.ст. 269, 270, 300 ЦК України, право на національність є особистим немайновим правом.

Згідно ст. 269 ЦК України, особисті немайнові права належать кожній особі від народження або за законом, а відповідно до ст. 271 цього ж кодексу, зміст особистого немайнового права становить можливість фізичної особи вільно, на власний розсуд визначати свою поведінку у сфері свого приватного життя.

Статтею 300 ЦК України встановлено, що фізична особа має право на індивідуальність. Фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства.

Згідно положень ст.1 та ст.3 Закону України «Про національні меншини в Україні Україна» гарантує громадянам республіки незалежно від їх національного походження рівні політичні, соціальні, економічні та культурні права і свободи, підтримує розвиток національної самосвідомості й самовиявлення. До національних меншин належать групи громадян України, які не є українцями за національністю, виявляють почуття національного самоусвідомлення та спільності між собою.

Ч.1 ст. 11 Закону України «Про національні меншини в Україні» передбачено, що громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність.

Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ від 07 липня 1995 року «Про практику розгляду судами справ про встановлення неправильності запису в актах громадянського стану», питання щодо встановлення неправильності в актовому записі про народження, зокрема, щодо доповнення відомостей про національність та громадянство батьків, суд вирішує на підставі письмових (архівних матеріалів; відомостей, які містяться в паспорті; довідок з місця роботи, навчання, проживання; військових, профспілкових, інших посвідчень тощо) та інших доказів, що з достовірністю підтверджують заявлену вимогу.

За змістом ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Заявники бажають встановити свою національну приналежність, а саме: обрати національність своїх прабаби та прадіда, діда, баби, як поляків та наявність підстав для задоволення даної заяви про встановлення факту і внесення змін до актових записів про народження.

Отже, у позасудовому порядку свої права заявники захистити не можуть, а тому виправлення неправильних відомостей у відповідних актових записах необхідно внести за рішенням суду.

Вимога заявників про зобовязання відділу державної реєстрації актів цивільного стану внести зміни до актового запису задоволенню не підлягає, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 235 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Керуючись ст. 256 ЦПК України, суд, -

В И Р I Ш И В :

Заяву про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити частково.

Встановити факт, що національність ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, - «полька».

Встановити факт, що національність ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, - «полька».

Встановити факт, що національність ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, - «полька».

Встановити факт, що національність, ОСОБА_4 Ігоровча, ІНФОРМАЦІЯ_4, - «поляк».

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його проголошення, а неприсутніми особами в той же строк з дня отримання копії рішення, шляхом подачі апеляційної скарги в Апеляційний суд Вінницької області через Барський районний суд Вінницької області.

Суддя: