Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.05.2016 року Юрївський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Маренич С.О., при секретарі Літвіченко В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с.м.т. Юр"ївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, в редакції уточненої позовної заяви, що надійшла до суду 21.04.2016 року (ас. 13, 14), в обґрунтування своїх вимог вказуючи на те, що 14.12.2002 року між ним та відповідачкою по справі був укладений шлюб, від якого сторони мають двох неповнолітніх дітей - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку Анастасію, ІНФОРМАЦІЯ_2, які після розірвання шлюбу залишаться проживати з відповідачем по справі та на утримання яких позивач має намір надавати матеріальну допомогу.

Позивач зазначав, що спільне життя з відповідачкою не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на життя та сімейні відносини, постійні конфлікти, в зв»язку з чим подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим. Шлюбно - сімейні відносини, сумісне проживання та ведення спільного господарства припинені між сторонами півтора роки тому назад. Строк на примирення не потрібен. Спору по майну не має.

Посилаючись на ст. ст. 18, 55, 110, 112 СК України позивач просив розірвати шлюб, зареєстрований між ним та відповідачкою по справі 14.12.2002 року виконавчим комітетом Петрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області по актовому запису № 07.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, надавши суду телефонограму про розгляд справи в судовому засіданні в його відсутності, при цьому позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримав повністю, вказавши, що після розірвання шлюбу діти проживатимуть з відповідачкою, на утримання останніх позивач буде надавати матеріальну допомогу в добровільному порядку. Спору по майну не має, строк на примирення не потрібен. Судові витрати по справі позивач просив залишити за ним (ас. 26).

Відповідачка по справі ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутності, при цьому позові вимоги визнала повністю, зазначивши в заяві обставини аналогічні, викладеним в заяві позивача, крім того, вказавши , що буде подавати позов про стягнення з позивача аліментів на утримання дітей та після розірвання шлюбу прізвище змінювати не бажає (ас. 27).

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити в судовому засіданні у відсутності сторін, на підставі наявних у справі матеріалів про права та взаємовідносини останніх, при цьому відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд не здійснює фіксування судового засідання технічними засобами.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд знаходить встановленими наступні обставини:

- 14.12.2002 року між сторонами зареєстровано шлюб, від якого останні мають двох неповнолітніх дітей - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку Анастасію, ІНФОРМАЦІЯ_2, які після розірвання шлюбу залишаться проживати з відповідачем по справі, позивач на утримання останніх буде надавати матеріальну допомогу , а за необхідності сплачувати аліменти.

Дане підтверджено в судовому засіданні копією свідоцтва про шлюб серії 1-КИ № 177657 від 14.12.2002 року, а також копіями свідоцтв про народження дітей серії 1-КИ № 203388 від 15.07.2003 року та серії 1-КИ № 114750 від 15.02.2007 року (ас. 4, 5, 6).

Шлюбно сімейні відносини, спільне проживання та ведення сумісного господарства припинені між сторонами півтора роки тому назад через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на життя та сімейні відносини, постійні конфлікти. Спору по майну не має.

Приймаючи до уваги, що жодна із сторін не має наміру зберегти сімю, суд вважає неможливим примирення та збереження шлюбно сімейних відносин.

При викладених вище обставинах, враховуючи , що сторони шлюбно - сімейні відносини не підтримують, суд знаходить збереження сімї неможливим, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з подружжя та їхніх дітей.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Враховуючи волю позивача суд знаходить можливим залишити за останнім судові витрати по справі.

Враховуючи волю відповідача суд знаходить можливим залишити за останнім після розірвання шлюбу прізвище « Кириленко ».

Керуючись ст. ст. 10, 11, ч.2 ст. 197, 213, 215, 218, 294 ЦПК України, ст. ст. 105, 110, 112, 114 СК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Шлюб, зареєстрований між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище Пономарьова) 14 грудня 2002 року виконавчим комітетом Петрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області по актовому запису № 07 - розірвати.

Після розірвання шлюбу залишити за відповідачем по справі ОСОБА_2 прізвище «Кириленко».

Рішення може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі протягом десяти днів, з дня отримання копії рішення, апеляційної скарги.

Суддя : С.О.Маренич