РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/16657/15-ц

Провадження № 2/643/938/16

08.02.2016 Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Ференчук О.В.,

при секретарі Петровій О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 громади Харківської міської ради, Житлового кооперативу «Брест-41», третя особа: Одинадцята Харківська державна нотаріальна контора про встановлення факту проживання однією сімєю та визнання права власності на ? частину квартири в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_2 громади Харківської міської ради, Житлового кооперативу «Брест-41», в якому просить суд визнати за ОСОБА_3, померлим 09.01.2013 року право власності на квартиру АДРЕСА_1; визнати за ОСОБА_4 прав власності на ? частину зазначеної квартири в порядку спадкування за заповітом після смерті її чоловіка ОСОБА_3; встановити факт, що ОСОБА_1 проживала з ОСОБА_4 однією сімєю більш ніж пять років до часу відкриття спадщини; визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину зазначеної квартири в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, яка померла 13.02.2015 року.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 08.09.1975 року, на підставі рішення Виконавчого комітету Червонозаводської районної ради депутатів трудящих м. Харкова, її двоюрідному брату ОСОБА_3, був виданий ордер № 1130 на двокімнатну ізольовану квартиру загальною площею 46,76 кв.м. в будинку, який належить ЖК „Брест-41, за адресою: АДРЕСА_2. Її двоюрідний брат ОСОБА_3 був прийнятий до членства в ЖК „Брест-41. В 1975 році він вніс перший пайовий внесок за квартиру в сумі 2312 руб. Залишок паю сплачений 01.04.1989 року в сумі 3498 руб. 14 березня 2003 року ОСОБА_3 одружився з ОСОБА_4. 09 січня 2013 року ОСОБА_3 помер. За життя двоюрідним братом позивчаки був складений заповіт, який був посвідчений 18.02.1999 року Одинадцятою харківської держнотконторою та зареєстрований в реєстрі за № 5-114, відповідно до змісту якого, ОСОБА_3 заповів позивачці та своїй дружині ОСОБА_4 по ? частині кожній, належної йому квартири АДРЕСА_3. 16 січня 2013 року ОСОБА_4 звернулась до Одинадцятою харківської держнотконтори з заявою про прийняття спадщини, проте в видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено з тих підстав, що спадкодавцем ОСОБА_3 за життя не було належним чином зареєстровано право власності на спірну квартиру в БТІ. 13 лютого 2015 року дружина двоюрідного брата позивача ОСОБА_4 померла. Також в своєму позові позивач ОСОБА_1 посилалась на те, що починаючи з 1999 року, вона, фактично почала проживати з ОСОБА_4 однією сімєю, за адресою її проживання, а саме в квартирі АДРЕСА_4. Це було обумовлено тим, що двоюрідний брат позивачки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сама ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, мали похилий вік, все частіше хворіли та потребували постійного догляду. Крім позивачки, інших родичів або осіб, які б їх доглядали, вони не мали. 09 січня 2013 року помер двоюрідний брат позивачки ОСОБА_3, якого вони за спільні з ОСОБА_4 кошти поховали, та залишилися з нею проживати разом за адресою: АДРЕСА_5. Відтак, починаючи з 1999 року, позивач фактично проживала з ОСОБА_4 однією сімєю, вела з нею спільне господарство, мали спільне майно та харчі. Крім того вони мали спільний бюджет, ОСОБА_4 довіряла позивачці користуватися її пенсією, на яку позивач купувала спільні для них продукти харчування, а позивач в свою чергу, зі своїх джерел доходу, купувала для ОСОБА_4 ліки, предмети побутової необхідності, робила ремонт в спірній квартирі. Позивач спільно з ОСОБА_4 вважали квартиру АДРЕСА_4 їх спільною власністю, так як фактичний колишній власник квартири, двоюрідний брат позивачки ОСОБА_3, заповів їм з ОСОБА_4 по ? частині квартири кожній. Крім того, сам факт волевиявлення двоюрідного брата позивача ОСОБА_3 в формі заповідання позивачу та ОСОБА_4 по ? частині квартири АДРЕСА_4, свідчить про тривале проживання однією сімєю вже на час складання заповіту, а саме 1999 рік. Під час життя двоюрідний брат позивача неодноразово наголошував, що після його смерті позивачка з ОСОБА_4 повинні залишитись проживати разом однією сімєю. Також, підтвердженням факту проживання позивачки з ОСОБА_4 однією сімєю, є довіреність, якою ОСОБА_4, уповноважила позивачку бути її представником при оформленні її спадкових прав, після смерті ОСОБА_3 Крім того ця довіреність підтверджує факт знаходження ОСОБА_4 на утриманні у позивачки, так як в силу свого похилого віку та стану здоровя, ОСОБА_4 була не в змозі самостійно займатися оформленням своїх спадкових справ, а інших близьких родичів крім позивачки вона не мала. На протязі цього часу у позивачки з ОСОБА_4 склалися стійкі сімейні відносини, вони спільно користувалися всім їхнім майном та побутовими речами, фактично проживали разом, вели спільне господарство, мали спільний бюджет. Після смерті ОСОБА_4 13.02.2015 року, позивачка продовжує користуватися та проживати в ІНФОРМАЦІЯ_3. Після смерті ОСОБА_4 позивачка зверталась до нотаріальної контори з питанням про можливість прийняття спадщини після її смерті, але у видачі свідоцтва про право власності на спадщину їй було відмовлено, оскільки в офіційних сімейних відносинах вона з ОСОБА_4 не знаходилась і з цього питання їй було рекомендовано звернутися до суду. Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності серія ЕЕХ № 928176, ? частина квартири АДРЕСА_6, вже належить позивачці на праві приватної власності, яку вона успадкувала за заповітом після смерті її двоюрідного брата ОСОБА_3 Крім того, що позивачка вже більше 16-ти років проживає в ІНФОРМАЦІЯ_4, на теперішній час це є її офіційним зареєстрованим місцем проживання. Перелічені обставини вимусили позивача ОСОБА_1 звернутись до суду з зазначеним позовом.

Представник позивача в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, також в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує просить їх задовольнити.

Представник відповідача ЖК «Брест-41» в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином та своєчасно, надав суду заяву в якій проти задоволення позовних вимог не заперечував та просив суд розглядати справу за його відсутності.

Представник відповідача ОСОБА_2 громади Харківської міської ради в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином та своєчасно, надав суду відзив на позовну заяву, в якому просить розглянути справу на розсуд суду та проводити розгляд справу за його відсутності.

Третя особа Одинадцята Харківська державна нотаріальна контора в судове засідання не зявилися, про час і місце судового засідання повідомлялися належним чином та своєчасно, надали суду заяву, в якій просять розглядати справу у відсутності їх представника.

Заслухавши пояснення представник позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, оцінивши надані позивачем докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Спірною є квартира АДРЕСА_6, яка знаходиться в ЖК «Брест-41».

Згідно довідки ЖК «Брест-41» від 23.02.2015 року за №29, ОСОБА_3 за життя був членом ЖК «Брест-41» та власником квартири, повністю сплатив пайовий внесок за спірну квартиру 01.04.1989 року і на час своєї смерті постійно мешкав і був зареєстрований у ній./а.с.10/

Згідно ч.1 ст. 15 Закону України «Про власність» (діючого на той час), член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно.

Оскільки ОСОБА_3 ще у 1989 році сплатив повністю пайові внески за вищевказану квартиру, він є її власником.

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серія І-ЖД № 363977, ОСОБА_3 14.03.2003 року уклав шлюб з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5.

Згідно свідоцтва про смерть, виданого відділом державної РАЦС по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, ОСОБА_3 помер 09.01.2013 року, про що зроблено відповідний актовий запис за № 478./а.с.5/

На випадок своєї смерті ОСОБА_3 18.02.1999 року склав заповіт. Заповідач призначив до спадкування за заповітом позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_4, яким заповів в рівних частинах кожній належну йому квартиру АДРЕСА_7./а.с.6/

16 січня 2013 року ОСОБА_4 звернулась до Одинадцятою харківської держнотконтори з заявою про прийняття спадщини, проте в видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено з тих підстав, що спадкодавцем ОСОБА_3 за життя не було належним чином зареєстровано право власності на спірну квартиру в БТІ.

У відповідності до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи визначені у заповіті.

Згідно вимог ст. 1233-1236 ЦК України, заповіт є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини.

Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що спадкоємець ОСОБА_4, набула права власності на ? частину квартири АДРЕСА_8, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3.

Відповідно до актового запису про смерть № 2621 складеного16.02.2015 року, ОСОБА_4, померла 13 лютого 2015 року.

Відповідно до довідки Одинадцятої Харківської державної нотаріальної контори

від 04.12.2015 року №7372/01-16, з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, що мешкала за адресою: АДРЕСА_9, яка померла 13 лютого 2015 року ніхто не звертався.

Одночасно судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 проживала з ОСОБА_4 однією сімєю, вела з нею спільне господарство, мали спільне майно та харчі, починаючи з 1999 року і до часу відкриття спадщини після смерті ОСОБА_5, а саме до 13.02.2015 року. Це було обумовлено тим, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сама ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, мали похилий вік та потребували постійного догляду. Крім ОСОБА_1, інших родичів або осіб, які б їх доглядали, вони не мали. Зазначені факти встановлено на підставі наступних доказів.

Факт волевиявлення ОСОБА_3 в формі заповідання позивачу ОСОБА_1 та ОСОБА_4 по ? частині квартири АДРЕСА_4, свідчить про тривале проживання однією сімєю вже на час складання заповіту, а саме 1999 рік.

Також, підтвердженням факту проживання ОСОБА_1 однією сімєю з ОСОБА_4, є довіреність серія ВТВ № 050631 від 25.01.2013 року посвідчена державним нотаріусом 11-ї ХДНК ОСОБА_6, якою ОСОБА_4, уповноважила ОСОБА_1 бути її представником при оформленні її спадкових прав, після смерті ОСОБА_3 Крім того ця довіреність підтверджує факт знаходження ОСОБА_4 на утриманні позивача ОСОБА_1, так як в силу свого похилого віку та стану здоровя, ОСОБА_4 була не в змозі самостійно займатися оформленням своїх спадкових прав, а інших близьких родичів, які б могли надати їй допомогу вона не мала.

Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності серія ЕЕХ № 928176, ? частина квартири АДРЕСА_6, вже належить позивачу ОСОБА_1 на праві приватної власності, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3

Відповідно до паспорту позивача ОСОБА_1, на теперішній час вона є зареєстрованою за адресою спірної квартири АДРЕСА_6.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менше як пять років до часу відкриття спадщини.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що позивач довела ті обставини, на які вона посилається у позові, а тому позов в частині встановлення факту проживання позивача ОСОБА_1 з ОСОБА_4 однією сімєю більш ніж пять років до часу відкриття спадщини, та визнання за ОСОБА_1 права власності на ? частину квартири АДРЕСА_8 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 підлягає задоволенню.

У задоволенні позовних вимог у частині визнання за ОСОБА_3 права власності на квартиру та визнання за ОСОБА_4 права власності на ? частину квартири АДРЕСА_8, суд вважає за необхідне відмовити у звязку з тим, що зазначені особи померли та їх цивільна правоздатність відповідно до ст. 25 ЦК України припинилася.

Відповідно до ст. ст. 4, 10, 11, 60, 209, 212, 213, 214, 215, 218, 259 ЦПК України, ч.1 ст. 15 Закону України «Про власність» ст.ст. 321, 1223, 123-1236, 1264 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 громади Харківської міської ради, Житлового кооперативу «Брест-41», третя особа: Одинадцята Харківська державна нотаріальна контора про встановлення факту проживання однією сімєю та визнання права власності на ? частину квартири в порядку спадкування за законом задовольнити частково.

Встановити юридичний факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, проживала спільно з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, однією сімєю не менше ніж пять років до часу відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4 - 13 лютого 2015 року.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, право власності на ? частину двокімнатної ізольованої квартири АДРЕСА_6, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, яка померла 13.02.2015 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О.В. Ференчук