Справа № 297/1889/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2016 року м. Берегово

Берегівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого Ільтьо І. І.,

при секретарі Куні О. І. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Берегово цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29.08.1989 року. Від шлюбу мають двох дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, оскільки вони не розуміють одне одного, мають різні характери погляди на життя та сімю. Сімейне життя за останні чотири роки проживання поступово погіршилося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Причиною припинення шлюбних відносин стало між ними стало те, що відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, таким як повага до дружини, піклування про створення в сімї доброзичливої, сприятливої морально-психологічної атмосфери. Зазначає, що вже більше трьох років вони шлюбних відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть та проживають окремо, тому подальше збереження сімї є неможливим, шлюб їх виявився помилковим, існує лише формально, а тому просить шлюб розірвати.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, однак подала заяву в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 до суду не зявився, однак подав заяву в якій позов визнав та надав згоду на розірвання шлюбу між ним та позивачем.

Перевіривши матеріали справи, з'ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позов задовольнити, виходячи з наступного.

В силу ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення.

За таких обставин, у суду немає підстав для вжиття заходів для примирення подружжя, оскільки це буде суперечити моральним засадам суспільства і інтересам одного з подружжя, а тому відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України такий шлюб розривається судом.

В судовому засіданні достовірно встановлено, що між сторонами припинилися шлюбні відносини, і сімя фактично перестала існувати, що дає для суду підстави вважати, що припинення шлюбних відносин між сторонами носить не тимчасовий, а постійний характер, що унеможливлює їх примирення.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно ст. 113 CК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача про залишення прізвища «Свищо» є його правом у зв'язку з чим, підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 10, 11, 60, 174, 197 ч.2, 213 -218 ЦПК України,

вирішив:

Позов задовольнити.

Шлюб, зареєстрований між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, 29 серпня 1989 року у виконкомі Камянської сільської ради, Іршавського району, Закарпатської області, актовий запис № 18 - розірвати.

При оформленні розірвання шлюбу в органах ДРАЦС, прізвище позивача залишити «Свищо».

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя ОСОБА_5.