Справа № 639/6043/16-ц
№ 2/639/2023/16
У Х В А Л А

про забезпечення позову

25 серпня 2016 року Жовтневий районний суд м.Харкова

у складі: головуючого - судді Єрмоленко В.Б.,

за участю секретаря Слюсаревій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові заяву позивача про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики від 20.04.2016 року в сумі 70 000 доларів США, що складає по курсу НБУ 1 741 137 грн. 65 коп.

Позивач у поданій до суду належним чином оформленій заяві просить в порядку забезпечення позову накласти арешт на рухоме та нерухоме майно, що належить ОСОБА_2 на праві приватної власності в межах заявлених вимог, а саме 1 741 137 грн. 65 коп.

Дослідивши заяву та матеріали позову, суд приходить до висновку, що остання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 р. № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства», розглядаючи заяву про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З матеріалів позову вбачається, що зобовязання з приводу повернення грошових коштів позивачеві не виконано до теперішнього часу, а тому існують підстави вважати, що відповідачі намагатимуться уникнути цивільно-правової відповідальності та в подальшому можуть вжити заходів спрямованих на відчуження вказаного майна.

Таким чином, позивач має вагомі підстави вважати, що майно в період розгляду справи, до ухвалення судом рішення, може бути відчужено відповідачем будь-якій третій особі, що може призвести до незворотних наслідків, тобто до неможливості поновлення його порушеного права.

На підставі викладеного й керуючись ст.ст.151-153 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву позивача, ОСОБА_1, про забезпечення позову - задовольнити.

Накласти арешт на рухоме та нерухоме майно, що належить ОСОБА_2 (індивідуальний ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на праві приватної власності в межах заявлених вимог, а саме 1 741 137 грн. 65 коп., шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію.

За правилами ч.9 ст.153 ЦПК України допустити негайне виконання ухвали про забезпечення позову в порядку, встановленому для виконання судових рішень, що передбачено ст.367 ЦПК України.

Копію ухвали суду направити на виконання до Жовтневого відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, а після її виконання - відповідачу.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 5-дениий строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя