йСправа № 304/199/15-ц Провадження № 6/304/1/2016
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2016 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого - судді Шешені М. О.,

при секретарі Гарайдич Р.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Перечинського районного управління юстиції ОСОБА_1, погоджене начальником відділу державної виконавчої служби Перечинського районного управління юстиції ОСОБА_2, про визначення частки у спільній частковій власності в натурі, -

В С Т А Н О В И В :

Головний державний виконавець відділу ДВС Перечинського РУЮ ОСОБА_1 звернулася до суду з вищезазначеним поданням, яке мотивує тим, що у неї на виконанні знаходиться виконавче провадження за № ЄДРВП 30117557 по примусовому виконанню виконавчого листа №2-144 від 09 листопада 2011 року про стягнення з ОСОБА_3, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_4, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, суми боргу за договором позики в розмірі 304000,00 грн. та процентів за користування позикою в розмірі 30964,25 грн., інфляційних витрат в сумі 26448,00 грн., трьох процентів річних від простроченої суми в розмірі 10275,00 грн., а також судового збору у розмірі 1700,00 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120,00 грн., а всього 373507,45 грн. Згідно інформаційної довідки РКП «БТІ» з Реєстру прав власності на нерухоме майно встановлено, що будинок №10 по вул.Колгоспній в м.Перечин належить на праві приватної спільної часткової власності ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на підставі договору дарування від 09 серпня 2007 року. Разом з цим, ухвалою Перечинського районного суду від 06 грудня 2012 року №708/1391/2012 визначено, що даний будинок №10 по вул.Колгоспній в м.Перечин належить на праві приватної спільної часткової власності у рівних долях, тобто по 1/2 частці ОСОБА_5 та ОСОБА_6. Тому, посилаючись на ч.6 ст.52 Закону України «Про виконавче провадження» та постанову ВСУ від 18.09.2013 року, просить виділити частку 1/2 будинку №10 по вул.Колгоспній в м.Перечин Закарпатської області, що належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_5 в натурі та надати цій частці статусу обєкта цивільних прав.

Представник відділу державної виконавчої служби Перечинського районного управління юстиція ОСОБА_1 у судове засідання не зявилася, однак подала заяву про розгляд справи без її участі.

Стягувач ОСОБА_4 та його представник ОСОБА_7, боржник ОСОБА_5 та його представник ОСОБА_8 у судове засідання також не зявилися, хоча про день, час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно і належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомили.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_6 та представник РКП « Бюро технічної інвентаризації» у судове засідання не зявилися, хоча про день, час та місце розгляду справи також були повідомлені своєчасно і належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Так, у судовому засіданні встановлено, що на виконанні у відділі ДВС Перечинського районного управління юстиції знаходиться виконавче провадження за №ЄДРВП 30117557 по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-144 від 09 листопада 2011 року про стягнення з ОСОБА_3, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_4, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4, суми боргу за договором позики в розмірі 304000,00 грн. та процентів за користування позикою в розмірі 30964,25 грн., інфляційних витрат в сумі 26448,00 грн., трьох процентів річних від простроченої суми в розмірі 10275,00 грн., а також судового збору у розмірі 1700,00 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120,00 грн., а всього 373507,45 грн.

Також встановлено, що боржнику ОСОБА_5 та його дружині ОСОБА_6 належить на праві спільної часткової власності (кожному по 1/2 частці) будинок №10, який розташований на вул.Колгоспній у м.Перечин, Закарпатської області.

Разом з цим встановлено, що даний будинок за технічними показниками не може бути поділено, про що свідчить висновок щодо технічної можливості поділу обєкта нерухомого майна за №19 від 24 лютого 2016 року.

Згідно ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів,а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Згідно ч.1 та п.1 ч.2 ст.17 Закону примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи: 1) виконавчі листи, що видаються судами…

Відповідно до ст.32 Закону заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; 2) звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; 4) інші заходи, передбачені рішенням.

Згідно ч.1 та ч.6 ст. 52 Закону звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. Стягнення на майно боржника звертається в розмірі і обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження. У разі якщо боржник володіє майном спільно з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням державного виконавця.

Відповідно до ч.1 ст. 379 ЦПК України питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного виконавця.

Разом з цим, згідно ч.1 ст.63 Закону звернення стягнення на будинок, квартиру, земельну ділянку, інше нерухоме майно фізичної особи проводиться у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник.

Отже, з урахуванням викладеного та того, що вищезазначений будинок не може бути поділений, а також того, що з матеріалів подання не вбачається, що державним виконавцем було вжито всіх заходів щодо встановлення іншого майна, яким ОСОБА_5 одноособово володіє на праві приватної власності, перш ніж вдаватись до необхідності виділення в натурі частки з майна боржника, яким він володіє спільно з іншими особами, а тому суд приходить до висновку, що у поданні головному державному виконавцю відділу державної виконавчої служби Перечинського районного управління юстиції ОСОБА_1 слід відмовити.

Керуючись ст.379 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

У поданні головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Перечинського районного управління юстиції ОСОБА_1, погоджене начальником відділу державної виконавчої служби Перечинського районного управління юстиції ОСОБА_2, про визначення частки у спільній частковій власності в натурі відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Закарпатської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в пятиденний строк з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий: ОСОБА_9