Гайворонський районний суд Кіровоградської області
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.05.2016 року Гайворонський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Поліщук В.В.,

при секретарі Діхтяренко М.Ф.,

з участю представника позивача адвоката - Волошина М.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Гайвороні справу за позовом ОСОБА_2 до приватного підприємства «ОСОБА_6», приватного сільськогосподарського підприємства «ОСОБА_5» про визнання дій незаконними та зобов'язання видати довідку для призначення пенсії на пільгових умовах, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до Гайворонського районного суду з позовом до приватного підприємства «ОСОБА_6», приватного сільськогосподарського підприємства «ОСОБА_5» про визнання дій незаконними та зобов'язання видати довідку для призначення пенсії на пільгових умовах.

Позов мотивований тим, що з 1979 року по 17.01.2005 року він постійно працював трактористом та механізатором у господарстві, що в АДРЕСА_1. Спочатку це був колгосп ім. Котовського. Потім даний колгосп був реорганізований у сільськогосподарсько виробничий кооператив «Іванкова криниця», а незабаром у ТОВ «Іванкова криниця». В подальшому у приватне сільськогосподарське підприємство «ОСОБА_5», керівником якого на даний час є ОСОБА_3.

Під час створення згадуваного ПСП «ОСОБА_5», одночасно було створено і ПП «ОСОБА_6», керівником якого став ОСОБА_4.

З 18.01.2005 року по 03.11.2015 року він працював у ПП «ОСОБА_6» також на посаді тракториста.

03.11.2015 року був звільнений за власним бажанням.

Пунктом «в» ч. 1 ст.13 ЗУ від 05.11.1991 року №1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення» передбачено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи - трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажу роботи не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

Враховуючи те, що на час свого звільнення з роботи, він мав загального трудового стажу у межах 35 років, із яких весь час працював трактористом та механізатором у зазначених господарствах, досягнувши відповідного віку, він вирішив використати своє законне право на отримання пенсії на пільгових умовах.

Звернувшись до Управління пенсійного фонду України в Гайворонському районі Кіровоградської області з метою вирішення питання щодо отримання пенсії на пільгових умовах та надавши їм відповідні документи, йому повідомили про необхідність представлення ним також довідки про стаж його роботи, в зв'язку з призначенням йому пенсії на пільгових умовах. Як йому пояснили, зазначену довідку необхідно отримати у господарствах де він працював.

Відповідно до п.4 Роз'яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року №7 «Про порядок призначення пенсії на пільгових умовах трактористам-машиністам, які безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах і на інших підприємствах сільського господарства», при звернені тракториста-машиніста за призначенням пенсії на пільгових умовах, адміністрація (правління) господарства подає в орган соціального забезпечення довідку про стаж роботи, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення.

Відповідно до п.20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993року №637, для призначення пенсії на пільгових, установлених для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, організацій або їхніх правонаступників.

Щодо трактористів-машиністів підприємств сільського господарства (в тому числі колгоспів) у довідці додатково наводяться відомості про безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції.

Крім того, згідно ст.49 Кодексу законів про працю України, власник або уповноважений ним орган, зобов'язаний видати працівникові на його вимогу довідку про його роботу на даному підприємстві, в установі, організації із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і розміру заробітної плати.

Він неодноразово, уже на протязі чотирьох місяців звертається до відповідачів із заявами та проханням надати йому довідку про стаж роботи, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення.

Направляв відповідачам і вище зазначене Роз'яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року №7 «Про порядок призначення пенсії на пільгових умовах...» та копію форми необхідної довідки, але до даного часу отримати дану довідку не може.

Відповідачі на його заяви направляють йому необгрунтовані «відписки», зазначаючи, що його вимоги не містять належного законодавчого обґрунтування, не відповідають вимогам чинного законодавства.

Внаслідок простого небажання відповідачів, прояву неповаги та нелюдського відношення з їхньої сторони до своїх колишніх працівників, які все своє життя пропрацювали у підпорядкованих їм господарствам, повного ігнорування вимог чинного законодавства, Відповідачі, не наданням йому зазначеної довідки, принижують його людську гідність та порушують його законне право на отримання зазначеної довідки та пільгової пенсії.

Позивач ОСОБА_2 та його представник адвокат Волошин М.Г. в судовому засіданні позов підтримали та просять суд його задовільнити.

Представник відповідача приватного сільськогосподарського підприємства «ОСОБА_5» ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася, надіслала до суду заяву із проханням розглянути справу без представника приватного сільськогосподарського підприємства «ОСОБА_5» (а.с. 50). Представник приватного сільськогосподарського підприємства «ОСОБА_5» ОСОБА_3 надіслала до суду письмове заперечення (а.с. 21) в якому вказала, що ПСП «ОСОБА_5» заперечує проти даного позову з наступних підстав.

Позивач зазначає, що у відповідь на його звернення йому було відмовлено у видачі довідки про стаж: його роботи, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення. При цьому він посилається на п.20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою КМУ від 12.08.93 року № 637, згідно якого для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, організацій або їхніх правонаступників. Однак, по-перше, положення цього порядку не визначають обов'язок такого підприємства чи установи надавати довідку, а по-друге, позивач надав копію власної трудової книжки, у якій всі записи, щодо роботи на підприємстві здійснені належним чином. А відтак ні необхідності, ні обов'язку у видачі такої довідки у їх підприємства немає.

Більше того, у своїх зверненнях позивач просив підтвердити його стаж роботи виключно на посаді «тракториста-машиніста», однак на вказаній посаді позивач у даному підприємстві не працював, про що йому неодноразово повідомлялося у відповідях на його звернення.

Вона не вбачає у своїх діях порушень чинного законодавства, оскільки діяла виключно в його межах.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 128, 213 Цивільного процесуального кодексу України, просить суд відмовити у позові у повному обсязі.

Представник відповідача приватного підприємства «ОСОБА_6» ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву із проханням розглянути справу без представника приватного підприємства «ОСОБА_6» (а.с. 51). Представник приватного підприємства «ОСОБА_6» ОСОБА_4 надіслав до суду письмове заперечення (а.с. 22-23) в якому вказав, що ПП «ОСОБА_6» заперечує проти даного позову з наступних підстав. У своїй позовній заяві позивач зазначає, що в період з 18.01.2005 року по 03.11.2015 року він працював у ПП «ОСОБА_6» на посаді тракториста.

Однак ця інформація не відповідає дійсності. Насправді, у часові періоди з 18.01.2005р. по 30.11.2006р., з 06.03.2007р. по 31.10.2007р., з 26.02.2008р. по 28.11.2008р., з 03.03.2009р. по 06.11.2009р., з 01.03.2010 по 01.12.2010р., з 25.03.2011р. по 08.12.2011р., з 14.03.2012р. по 25.12.2012р., з 25.03.2013р. по 07.10.2013р., з 12.03.2014р. по 03.11.2015р. позивач дійсно працював у ПП «ОСОБА_6», але не на посаді тракториста, а на посаді механізатора. Вказана інформація підтверджується записами з трудової книжки позивача та відповідає дійсності.

Відтак положення роз'яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.92 року № 7 «Про порядок призначення пенсій на пільгових умовах трактористам-машиністам, які були зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах і на інших підприємствах сільського господарства» не можуть застосовуватись у даній ситуацій, оскільки позивач не працював на вказаній посаді у даному підприємстві, про що він неодноразово йому повідомляв у відповідях на його звернення.

Посилання позивача на п.20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою КМУ від 12.08.93 року № 637 також є необгрунтованим, оскільки, як вбачається із назви самого Порядку, його положення застосовуються у випадках відсутності трудової книжки або записів у ній. Однак, копія наданої позивачем трудової книжки підтверджує, що вона є в наявності та записи у ній зроблені належним чином. Більше того, у період з 2005 по 2015 pp. позивач 9 разів приймався та звільнявся з роботи у даному підприємстві. При цьому жодного разу він не звертався і не скаржився на відсутність трудової книжки, неправильність чи невідповідність окремих записів у ній.

Стосовно ст. 49 Кодексу законів про працю України, то її зміст містить зобов'язання власника або уповноваженого ним органу видати працівникові на його вимогу довідку про його роботу на даному підприємстві. Однак позивач звертався виключно із проханням видати йому довідку на підтвердження стажу роботи на посаді тракториста-машиніста, хоча жодного дня на цій посаді на підприємстві він не працював. Відтак у підприємства не було законних підстав для задоволення його прохання, про що йому було повідомлено.

Він не вбачає у своїх діяннях порушень прав позивача, оскільки діяв виключно в межах чинного законодавства.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 128, 213 Цивільного процесуального кодексу України, просить суд відмовити у позові у повному обсязі.

Вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що з 1979 року по 17.01.2005 року ОСОБА_2 постійно працював трактористом та механізатором у господарстві, що в АДРЕСА_1. Спочатку це був колгосп ім. Котовського. Потім даний колгосп був реорганізований у сільськогосподарсько виробничий кооператив «Іванкова криниця», а незабаром у ТОВ «Іванкова криниця». В подальшому у приватне сільськогосподарське підприємство «ОСОБА_5», керівником якого на даний час є ОСОБА_3. Під час створення згадуваного ПСП «ОСОБА_5», одночасно було створено і ПП «ОСОБА_6», керівником якого став ОСОБА_4.

З 18.01.2005 року по 03.11.2015 року ОСОБА_2 працював у ПП «ОСОБА_6» також на посаді тракториста. 03.11.2015 року був звільнений за власним бажанням (а.с. 9-12) .

ОСОБА_2 неодноразово, на протязі чотирьох місяців звертається до відповідачів із заявами та проханням надати йому довідку про стаж роботи, яка дає право на пільгове пенсійне забезпечення (а.с. 29, 31, 32, 35, 36).

Відповідачі на заяви ОСОБА_2 направляють необгрунтовані відмови зазначаючи, що вимоги не містять належного законодавчого обґрунтування, не відповідають вимогам чинного законодавства (а.с.30, 33, 34, 37, 38).

Відповідно до пунктів «а», «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на роботах з шкідливими і важкими умовами праці, - за Списками №1, №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, зокрема, за списком № 2 чоловіки які досягли віку 55 років та мають пільговий стаж 12 років 6 місяців.

Під час визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовують Списки, чинні на період роботи особи, тобто:

1) якщо пільгова робота до 31.12.1991 р. застосовуються Списки №1,2 затверджені постановою Ради Міністрів СССР від 22.08.1956 р. №1173;

2) якщо пільгова робота продовжується після 01.01.1992 р. (або тільки почалась після цієї дати) але не більше як до 11.03.1994 р. застосовуються Списки №1,2 затверджені постановою Кабінету Міністрів СССР від 26.01.1991 р. №10;

3) якщо пільгова робота продовжується після 11.03.1994 р. (або тільки почалась після цієї дати) але не більше як до 16.01.2003 р. застосовуються Списки №1,2 затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 р. №162.

Відповідно до п.1 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для підтвердження пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» (Далі по тексту Порядку) затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 року, (зі змінами внесеними постановою від 05.07.2006 р. №920) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 10 Порядку застосування Списків N 1 і N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року N 383, визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року N 637.

Згідно п. 20 (Порядку) у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу надаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників, у яких має бути зазначено: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професію або посаду; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування Списків або їхні номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видано таку довідку.

Із зазначеного вбачається, що за відсутності у трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, обов'язок надання підприємством уточнюючої довідки, передбачено діючим законодавством.

Згідно зі ст. 49 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний видати працівникові на його вимогу довідку про його роботу на підприємстві, в установі, організації із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і розміру заробітної плати.

Як зазначалось вище такої довідки відповідач позивачу не надав чим порушив права позивача.

Відповідно до вимог ОСОБА_2 відповідачі мали надати йому довідку яка б, підтверджувала характер виконуваних позивачем робіт у період зазначений у позові і у відповідності до якої міг бути підтверджений або спростований пільговий характер цих робіт.

Відповідачі не надали доводів щодо підстав які б звільняли їх від надання такої довідки.

У відповідності до ст.88 ЦПК України суд стягує пропорційно з відповідачів на користь позивача витрати, пов'язані зі сплатою ним судового збору при пред'явлені позову та надання правової допомоги.

За таких підстав позов підлягає задоволенню.

Керуючись: ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»,

ст. 49 КЗпП України

ст. 16 ЦК України,

ст.ст. 88, 209, 213-215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до приватного підприємства «ОСОБА_6», приватного сільськогосподарського підприємства «ОСОБА_5» про визнання дій незаконними та зобов'язання видати довідку для призначення пенсії на пільгових умовах задовільнити.

Визнати незаконними дії приватного сільськогосподарського підприємства «ОСОБА_5» в особі директора ОСОБА_3 та приватного підприємства «ОСОБА_6» в особі директора ОСОБА_4 щодо відмови у наданні ОСОБА_2 довідки про стаж роботи, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення.

Зобов'язати приватне сільськогосподарське підприємство «ОСОБА_5» в особі директора ОСОБА_3 видати ОСОБА_2 довідку про стаж його роботи, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення, за час його роботи у даному господарстві у період з 15.10.1979 року по 17.01.2005 року.

Зобов'язати приватне підприємство «ОСОБА_6» в особі директора ОСОБА_4 видати ОСОБА_2 довідку про стаж його роботи, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення, за час його роботи у даному господарстві у період з 18.01.2005 року по 03.11.2015 року.

Стягнути з приватного підприємства «ОСОБА_6» на користь ОСОБА_2 судові витрати по справі в сумі 1025 гривень 60 копійок.

Стягнути з приватного підприємства «ОСОБА_6», приватного сільськогосподарського підприємства «ОСОБА_5» на користь ОСОБА_2 судові витрати по справі в сумі 1025 гривень 60 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області через суд першої інстанції (Гайворонський районний суд), шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя: В. В. Поліщук

Дата документу 30.05.2016