АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
Доповідач - Желепа О.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2016 року, колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого Желепи О.В.

суддів Рубан С.М., Іванченка М.М.

при секретарі П'ятинчук В.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на заочне рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 12 лютого 2015 року в справі за позовом ТОВ «СКС» до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором безпроцентної позики, -

Заслухавши доповідь судді Желепи О.В., пояснення осіб, що з'явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів,-

ВСТАНОВИЛА:

Заочним рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 12 лютого 2015 року задоволено позов ТОВ «СКС».

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ТОВ «СКС» борг за договором безпроцентної позики № 18 від 13 червня 2014 року в сумі 116 116 грн., 3% річних - 1723 грн. 34коп, інфляційні втрати 9 557 грн. та 1273 грн. 97 коп. судового збору.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 22 лютого 2016 року в задоволенні заяви про перегляд заочного рішення відмовлено.

Відповідач через представника подав на вказане рішення апеляційну скаргу , в якій просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

В скарзі вказував на неповноту судового розгляду , посилався на те, що кошти за договором позики він не отримував, а підписав договір та прибуткові касові ордери під фізичним та психологічним тиском служби безпеки позивача, про що написав заяву до правоохоронних органів. Суд вказані обставини не дослідив та не з'ясував, що позивач в даній справі слідчому надав інший договір позики, в якому вже сума позики була зазначена 180 000 грн., а не 230 000, як в договорі, який був предметом розгляду даної справи, суд не дослідив матеріали кримінальної справи за його заявою, та дійшов до помилкового висновку, що він в борг отримував кошти від позивача.

В судовому засіданні апеляційного суду відповідач та його представник доводи скарги підтримали.

Представник позивача проти задоволення скарги заперечувала.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого судом рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з вимогами ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позичальникові таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно з ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Частина перша статті 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Задовольняючи позов про стягнення боргу, суд першої інстанції вважав встановленими наступні обставини:

13.06.2014 року між сторонами був укладений в письмовій формі договір безпроцентної позики № 18, за умовами якого товариство передало, а відповідач отримав у власність грошові кошти в сумі 230 000 грн. без нарахування відсотків.

Відповідач підпис на вказаному договорі не оспорює.

Факт отримання грошей позивачем підтверджується видатковими касовими ордерами від 13 червня, 14 червня 2014 року та 16 червня 2014 року (а.с. 9-11)

Свій підпис на вказаних бухгалтерських документах відповідач не оспорює.

Згідно умов договору «№ 18 від 13 червня 2014 року відповідач зобов'язався повернути кошти до 13 липня 2014 року.

Проте відповідач повернув кошти частково в сумі 113884 грн., що підтверджується приходними касовими ордерами.

Так як повністю свої зобов'язання відповідач не виконав , суд встановив наявність підстав, для задоволення позову в повному обсязі.

Виходячи з наявних у матеріалах справи доказів, апеляційний суд приходить до висновку, що ті обставини справи які суд вважав встановленими є доведеними, висновки суду про порушення зобов'язань та доведеність заявлених позовних вимог відповідають цим обставинам та вимогам закону.

Доводи апеляційної скарги з приводу підписання договору та касових ордерів про отримання коштів під тиском служби безпеки позивача є недоведеними. Та обставина , що позивач звернувся до правоохоронних органів з заявою про порушення кримінальної справи більш ніж через півроку після підписання договору, по факту заволодіння його грішми та з приводу шахрайських дій , щодо нього, не доводить факт укладення спірного договору позики під впливом насильства.

В судовому засіданні апеляційного суду були досліджені протоколи допиту працівників на тиск з боку яких посилався позивач, проте вказані особи під час проведення слідства в кримінальній справі заперечували вчинення будь-яких протиправних дій щодо відповідача.

Суду першої інстанції відповідач, будучи повідомленим про розгляд справи в районному суді жодного доказу на підтвердження своїх заперечень не надав.

Відповідач в судовому засіданні пояснив, що в іншому судовому провадженні розглядається його позов про визнання недійсним правочину, як такого, що вчинений під впливом насильства, разом з тим клопотання про зупинення провадження в даній справі у зв'язку з цим не заявляв.

Колегія суддів роз'яснює, що в разі доведеності таких позовних вимог, відповідач в даній справі не позбавлений права звернутись з заявою про перегляд рішення , або з заявою про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню.

Інші доводи скарги на правильність рішення не впливають .

Суд повно і об'єктивно з'ясував дійсні обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін зібраними у справі доказами, яким дав належну правову оцінку.

Рішення суду першої інстанції ухвалене без порушення норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 12 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20-ти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Судді: