АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1411/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 47 Пироженко В.Д.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2016 року м. Черкаси

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоПономаренка В. В.
суддівГончар Н.І., Сіренка Ю.В.
секретарКолесник Я.В.

за участю:

представника позивача ОСОБА_6

відповідача ОСОБА_7

представників відповідачів Мальованого В.Д., Керечаніна Є.В., Літовкіної Л.В.,

третьої особи ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_12 - ОСОБА_13 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 25 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_12 до Закритого акціонерного товариства «Торгово-виробниче підприємство «Промтовари», Черкаської міської ради, ОСОБА_7, третя особа: ОСОБА_11, про визнання недійсними рішень та договорів купівлі-продажу,

в с т а н о в и л а :

У березні 2014 року ОСОБА_12 звернулась до суду із вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що за договором дарування від 23.10.1998 року вона є власником 1/2 частини нежитлового приміщення (частини магазину), а саме приміщень: літ. «А, а», сараїв літ. «Ж, З, И, К, Л, б», площею 90,6 кв.м., що знаходяться по АДРЕСА_1.

Згідно договору купівлі-продажу від 01.12.1994 року ЗАТ «ТВП «Промтовари» є власником цілісного майнового комплексу Магазину № 8 по АДРЕСА_1.

Рішенням Черкаської міської ради від 19.08.2010 року № 5-1056 відповідачу була надана в оренду земельна ділянка площею 532 кв.м., на якій розташований належний йому магазин № 8.

24.10.2010 року між Черкаською міською радою та ЗАТ «ТВП «Промтовари» укладено договір оренди вказаної земельної ділянки строком на 49 років.

Рішенням Черкаської міської ради від 04.07.2013 року № 3-1777 продано відповідачу зазначену вище земельну ділянку, а 10.09.2013 року між Черкаською міською радою та ЗАТ «ТВП «Промтовари» укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки.

У свою чергу, ЗАТ «ТВП «Промтовари» 14.09.2013 року продало спірну земельну ділянку ОСОБА_7.

ОСОБА_12 вважає, що зазначеними правочинами порушуються її права як власника будівель літ. «Л, б» по АДРЕСА_1.

Враховуючи наведене, позивачка просила суд: визнати недійсними рішення Черкаської міської ради від 19.08.2010 року № 1056 «Про надання ЗАТ «ТПВ «Промтовари» земельної ділянки в оренду по АДРЕСА_1» та від 04.07.2013 року № 3-1777 «Про продаж ЗАТ «ТВП «Промтовари» земельної ділянки по АДРЕСА_1»; визнати недійсними: договір оренди землі від 24.09.2010 року, укладений між Черкаською міською радою та ЗАТ «ТВП «Промтовари», про надання в оренду земельної ділянки по АДРЕСА_1; договір купівлі-продажу вказаної земельної ділянки, укладений 10.09.2013 року між Черкаською міською радою та ЗАТ «ТВП «Промтовари»; договір купівлі-продажу, укладений 14.09.2013 року між ЗАТ «ТВП «Промтовари» та ОСОБА_7

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 25 квітня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, представник ОСОБА_12 - ОСОБА_13 подав апеляційну скаргу та посилаючись на те, що судом першої інстанції винесено рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено, що рішення повинно бути законним і обгрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону ухвалене судове рішення відповідає.

Відповідно до вимог ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог позивача суд першої інстанції, з чим погоджується і колегія суддів виходив з того, що відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Встановлено, що 01.12.1994 року між Фондом комунального майна в м. Черкаси та Організацією орендарів торгівельного підприємства Черкаський міський комерційний центр «Промтовари», укладено договір купівлі-продажу державного (комунального) майна цілісного майнового комплексу. Згідно даного договору організації орендарів було передано у власність поряд з іншим нерухомим майном цілісний майновий комплекс магазин № 8.(т.1 а.с.5-8).

Правонаступником Організації Орендарів стало ЗАТ «Торгово-виробниче підприємство «Промтовари» (ЗАТ «ТВП «Промтовари»), що підтверджується його статутом.

На підставі вказаного договору КП «ЧООБТІ» 12.12.1997 року видало ЗАТ «ТВП «Промтовари» реєстраційне посвідчення на об'єкти нерухомого майна, які належать юридичним особам, в якому значиться об'єкт магазин по вул. ІІ Українського Фронту, 87 в м. Черкаси. Вказаний об'єкт складається з магазину під літ. «Б», «Л», «б», як і вказано в реєстраційному посвідченні на об'єкти нерухомого майна.

Згідно наданих до суду матеріалів, зокрема копії державного акту на право користування землею 1991 року, землекористувачем земельної ділянки площею 0,1 га є обласне об'єднання промислових товарів (т.1 а.с.117-121). Відповідно довідки від 02.08.1999 року, виданої начальником управління земельних ресурсів за №1304-25, за обласним об'єднанням промтоварів рахується земельна ділянка площею 0,1 га відповідно до державного акту на право постійного користування землею, зареєстрованого в книзі записів (реєстрів) державних актів за №56 і затвердженого Радою Міністрів від 09.07.1986 року за № 400-р.

Вказані обставини також підтверджуються відомостями про сплату земельного податку ЗАТ «Промтовари» за користуваня вказаною земельною ділянкою.

Згідно рішення Черкаської міської ради від 19.08.2010 р. № 5-1056 ЗАТ «Промтовари» була надана в оренду на 49 років земельна ділянка площею 532 кв.м. по АДРЕСА_1 при умові звільнення в разі початку планової забудови під магазин за рахунок земель Черкаської міської ради, з них : площею 140 кв.м. за рахунок земель, не наданих у власність чи користування, та площею 392 кв.м. за рахунок вулиць Черкаської міської ради. (т.1 а.с.17).

Відповідний договір оренди було укладено 24.10.2010 р. (т.1 а.с.18-19), а 27.12.2010 р. зареєстровано у державному реєстрі земель за №62 про передачу ЗАТ «Тогргово-виробниче підприємство «Промтовари» земельної ділянки по АДРЕСА_1 на підставі рішення Черкаської міської ради від 19.08.2010 р. №5-1056.

04.07.2013 року рішенням Черкаської міської ради за № 3-1777 «Про продаж Закритому акціонерному товариству «Торгово-виробниче підприємство» «Промтовари» земельної ділянки по АДРЕСА_1, продано у власність ТВП»Промтовари» земельну ділянку площею 532,0 кв.м. (т. а.с.220) Дане рішеня прийнято на підставі поданих ЗАТ ТВП «Промтовари» заяви та поданих документів. А також мається відповідний договір купівлв-продажу від 10.09.2013 р. (т.1 а.с.224).

14.09.2013 року між ЗАТ ТВП «Промтовари» та ОСОБА_7 укладений договір купівлі- продажу земельної ділянки по АДРЕСА_1.

Позивач просить визнати дані договори недійсними посилаюсчь на те, що відповідно до договору дарування ААН №466455 від 23.10.1998 р., зареєстрованого за №5448 ОСОБА_11 подарував ОСОБА_12 - 1/2 частини нежитлового приміщення (частини магазину), а саме приміщення літ.: «А,а», сараїв літ.: «Ж, З, И, К, Л, б» площею 90,6 кв.м., що знаходяться по АДРЕСА_1. В зв'язку з вказаними правочинами порушено її права власника на будівлі.

Суд першої інстанції прийшов до вірного переконання, що посилання позивача на норми ст.ст.93,95,120 ЗК України є такими, що не обгрунтовують заявлені вимоги позивача.

Так, відповідно до ст.120 ЗК України якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Встановлено, що ні позивач ОСОБА_12, ні попередній власник ОСОБА_14, ні права користування, ні договору оренди земельної ділянки не мали. Стороною позивача в розпорядження суду не надано жодного підтверджуючого документу.

З матеріалів справи вбачається, що користувачем вказаної земельної ділянки протягом періоду її існування під магазином було Обласне обєднання промислових товарів, а після приватизації ЗАТ «ТВП «Промтовари», що підтверджується державним актом на право користування землею від 1991 року, а також відомостями про сплату земельного податку ЗАТ «Промтовари» за користування вказаною земельною ділянкою починаючи з 1994 року.

У відповідності по підпункту «г» пункту 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004 №7, при переході права власності на будівлі та споруди за цивільно-правовими угодами, укладеними до 1 січня 2002 р., згідно з положеннями чинної до цієї дати статті 30, до набувача від відчужувача переходить належне йому право власності або право користування земельною ділянкою, на якій розташовані будівлі та споруди, якщо інше не передбачалось у договорі відчуження. Після 31 грудня 2001 р. в таких випадках право власності на земельну ділянку або її частини могло переходити відповідно до статті 120 ЗК України 2001 року на підставі цивільноправових угод, а право користування - на підставі договору оренди, укладених відповідно відчужувачем або набувачем.

Згідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що вимоги позивача в частині визнання недійсним рішень Черкаської міської ради від 19.08.2010 року «Про надання ЗАТ «Промтовари» земельної ділянки в оренду», договору оренди землі від 24.09.2010 року укладеного між ЗАТ «Промтовари» та Черкаською міською радою та рішення від 04.07.2013 року Черкаської міської ради за № 3-1777 «Про продаж Закритому акціонерному товариству «Торгово-виробниче підприємство» «Промтовари» земельної ділянки по АДРЕСА_1» не підлягають до задоволення.

Зазначенні рішення Черкаської міської ради прийняті правомірно, у межах наданих законом повноважень для забезпечення свого права, тому реалізація цього права не може розцінюватися як порушення права позивача.

Щодо вимог позивача в частині визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки від 14.09.2013 року. укладеного між ЗАТ ТВП «Промтовари» та ОСОБА_7, суд першої інстанції також прийшов до вірного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог позивача в цій частині.

Так, ст.140 ЗК України наведено вичерпний перелік підстав припинення права власності на земельну ділянку, зокрема : добровільна відмова власника від права на земельну ділянку; смерть власника земельної ділянки за відсутності спадкоємця; відчуження земельної ділянки за рішенням власника; звернення стягнення на земельну ділянку на вимогу кредитора; відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності та для суспільних потреб; конфіскація за рішенням суду; не відчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року № 7, вирішуючи спори про припинення права власності на земельну ділянку чи права користування нею, суди повинні враховувати, що орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування має право прийняти рішення про це лише в порядку, з підстав і за умов, передбачених ст. ст.140-149 ЗК України.

Позивачем жодної правової підстави для визнання договору купівлі-продажу недійсним не наведено, а тому підстави для припинення права власності ОСОБА_7 на земельну ділянку відсутні.

Наведенні в апеляційній скарзі доводи були предметом розгляду і колегія суддів не знаходить підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення, оскільки воно ухвалено судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому приходить до висновку, що апеляційну скаргу представника ОСОБА_12 - ОСОБА_13 необхідно відхилити, а рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 25 квітня 2016 року у даній справі залишити без змін.

Керуючись ст.ст.303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати ,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_12 - ОСОБА_13 - відхилити.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 25 квітня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_12 до Закритого акціонерного товариства «Торгово-виробниче підприємство «Промтовари», Черкаської міської ради, ОСОБА_7, третя особа: ОСОБА_11, про визнання недійсними рішень та договорів купівлі-продажу - залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :