АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 184/461/16-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22-ц/774/1007/К/16 суддя Гаєвий О.В.
Категорія - 34 (ІІ) Доповідач - Бондар Я.М.
УХВАЛА

Іменем України

31 травня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Бондар Я.М.,

суддів - Братіщевої Л.А., Грищенко Н.М.,

за участі: секретаря - Маслової К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі, згідно із вимогами ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксації судового засідання технічними засобами, без участі всіх осіб, які беруть участь у справі, апеляційну скаргу Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області на ухвалу Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 11 березня 2016 року про повернення позову Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Комунального закладу «Орджонікідзевська центральна міська лікарня» Дніпропетровської обласної ради до ОСОБА_1 про стягнення збитків завданих кримінальним правопорушенням, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 11 березня 2016 року позовна заява Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Комунального закладу «Орджонікідзевська центральна міська лікарня» Дніпропетровської обласної ради (далі - КЗ «Орджонікідзевська центральна міська лікарня» ДОР) до ОСОБА_1 про стягнення збитків завданих кримінальним правопорушенням - повернута позивачу, на підставі п.3 ч.3 ст. 121 ЦПК України, оскільки заяву подано особою, яка не має повноважень на ведення справи.

В апеляційній скарзі представник Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду. Зокрема, на думку апелянта, судом не враховано, що чинним законодавством передбачено повноваження органів прокуратури представляти інтереси держави в особі органів місцевого самоврядування та відповідних комунальних закладів, у відносинах щодо стягнення збитків, завданих кримінальним правопорушенням. Також, апелянт вказує, що саме керівництву КЗ «Орджонікідзевська центральна міська лікарня» ДОР, статутом було делеговано повноваження щодо вирішення витання з поточної діяльності закладу, у тому числі щодо відшкодування збитків, завданих кримінальним правопорушенням. Крім того, саме незастосування вказаним комунальним закладом статутних повноважень щодо захисту інтересів держави в особі Дніпропетровської обласної ради та бездіяльність посадових осіб обласної ради з цього питання і стало підставою для пред'явлення Нікопольською місцевою прокуратурою Дніпропетровської області позову, в порядку ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру».

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Повертаючи позовну заяву Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області, суд першої інстанції керувався п.3 ч.3 ст.121 ЦПК України та виходив з того, що заяву подано особою, яка не має повноважень на ведення справи, оскільки прокурором не наведено обставин, які б свідчили про те, що Дніпропетровська обласна рада не належним чином здійснює свої повноваження щодо захисту порушених прав держави в суді шляхом подання цивільного позову у вказаній справі.

Колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.121 ЦПК України заява повертається у випадках, коли заяву від імені позивача подано особою, яка не має повноважень на ведення справи.

Положеннями ч.2 ст.45 ЦПК України передбачено, що з метою представництва інтересів громадянина або держави в суді прокурор в межах повноважень, визначених законом, звертається до суду з позовною заявою (заявою), бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом інших осіб, на будь-якій стадії її розгляду, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення Верховним Судом України, про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві (заяві) самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Прокурор, який звертається до суду з метою представництва інтересів громадянина або держави в суді (незалежно від форми, в якій здійснюється представництво), повинен обґрунтувати наявність підстав для здійснення такого представництва, передбачених частинами другою або третьою статті 25 Закону України «Про прокуратуру». Для представництва інтересів громадянина в суді прокурор також повинен надати документи, що підтверджують недосягнення повноліття, недієздатність або обмежену дієздатність відповідного громадянина, а також письмову згоду законного представника або органу, якому законом надано право захищати права, свободи та інтереси відповідної особи, на здійснення ним представництва. Невиконання прокурором вимог щодо надання суду обґрунтування наявності підстав для здійснення представництва інтересів громадянина або держави в суді має наслідком застосування положень, передбачених статтею 121 цього Кодексу.

Відповідно до роз'яснень викладених у п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У випадках, установлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні чи суспільні інтереси та брати участь у цих справах. Такі випадки передбачені, зокрема Законом України «Про прокуратуру».

Звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів інших осіб у випадках, не передбачених законом, розгляду не підлягають. У разі надходження такого звернення суддя повертає заяву на підставі пункту 3 частини третьої статті 121 ЦПК України.

Відповідно до ч.3 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-VII (далі - Закон), в редакції, яка діяла на момент подання позову до суду, прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Згідно з ч.4 ст.23 вищевказаного Закону, в редакції, яка діяла на момент подання позову до суду, наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

З матеріалів справи вбачається, що вироком Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 01.11.2013 року визнано ОСОБА_1 винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125, ч.1 ст.121 КК України. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень потерпілий від вказаного кримінального правопорушення ОСОБА_1 - ОСОБА_2 знаходився на стаціонарному лікуванні в КЗ «Орджонікідзевська центральна міська лікарня» ДОР та проходив лікування за рахунок коштів державного бюджету у період з 29.07.2013 року по 09.08.2013 року. (а.с.17-19)

Відповідно до відповіді КЗ «Орджонікідзевська центральна міська лікарня» ДОР №209 від 04.02.2016 року (а.с.16) вартість лікування потерпілого ОСОБА_2 склала 3473,57 грн. Також головним лікарем, на лист прокуратури, повідомлялось, що ними було розпочато підготовку позовних документів до суду про стягнення з винних осіб суми коштів на лікування потерпілого, який знаходився на стаціонарному лікуванні у лікарні, але робота не була завершена, у зв'язку з відсутністю коштів для сплати судового збору.

Згідно зі Статутом КЗ «Орджонікідзевська центральна міська лікарня» ДОР», затвердженого рішенням Дніпропетровської обласної ради від 21.10.2015 №698-24/УІ (далі - Статут) (а.с.6-15) заклад заснований на спільній власності територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області та перебуває в управлінні Дніпропетровської обласної ради.

Пунктом 7.1 зазначеного Статуту передбачено, що основним джерелом формування фінансових ресурсів закладу - КЗ «Орджонікідзевська центральна міська лікарня» ДОР» є обласні бюджетні кошти та кошти медичної субвенції і місцевих бюджетів.

Відповідно до п.4.7 вказаного Статуту, збитки, завдані закладові внаслідок порушення його майнових прав громадянами, юридичними особами і державними органами відшкодовуються закладу за рішенням суду або добровільно.

Отже витрати, здійснені вищевказаною медичною установою на лікування громадян - потерпілих від злочину призводить до значних витрат бюджету, що створює значне навантаження на бюджет та ускладнює процес безкоштовного лікування осіб, які цього потребують за рахунок держави, чим завдається істотна шкода державним інтересам.

Зважаючи на те, що станом на 2016 рік збитки у розмірі 3473,57 грн., які понесли КЗ «Орджонікідзевська центральна міська лікарня» ДОР» на лікування потерпілого ОСОБА_2 від кримінального правопорушення ОСОБА_1 не були відшкодовані, що свідчить про неналежний захист інтересів держави як КЗ «Орджонікідзевська центральна міська лікарня» ДОР», так і Дніпропетровською обласною радою, колегія суддів приходить до висновку, що про наявність правових підстав, передбачених ст.23 Закону України «Про прокуратуру», для звернення Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області до суду з вказаним позовом, з метою захисту інтересів держави.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що саме незастосування вказаним комунальним закладом статутних повноважень щодо захисту інтересів держави в особі Дніпропетровської обласної ради та бездіяльність посадових осіб обласної ради з цього питання, і стало підставою для пред'явлення Нікопольською місцевою прокуратурою Дніпропетровської області позову, в порядку ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру».

Крім того, колегією суддів враховується, що у рішенні Європейського суду з прав людини від 26.05.2009 року №3932/02 у справі «Бацаніна проти Росії» вказано, що порушення справи за ініціативою прокурора не завжди ставить протилежну сторону у «завідомо невигідне становище». Залишається встановити, чи було дотримано у такій справі принцип «справедливої рівноваги» між сторонами, враховуючи участь прокурора у процесі. (п.25 вказаного рішення ЄСПЛ від 26.05.2009 року)

Однак, зазначених обставин, суд першої інстанції не врахував та дійшов помилкового висновку про наявність правових підстав для повернення позовної заяви Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області на підставі п.3 ч.3 ст.121 ЦПК України, залишивши поза увагою той факт, що не здійснення або неналежне здійснення захисту інтересів держави органом місцевого самоврядування до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, в силу положень ч. 2 ст. 45 ЦПК України, ч. 3, 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» є підставою для звернення прокурора до суду з позовом, з метою захисту інтересів держави, у зв'язку з чим колегія суддів погоджується з відповідними доводами Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області викладеними в апеляційній скарзі.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області задовольнити, ухвалу суду, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, скасувати та направити справу до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п. 3 ч. 1 ст. 312, ст.ст. 313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області задовольнити.

Ухвалу Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 11 березня 2016 року скасувати.

Матеріали справи за позовом Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Комунального закладу «Орджонікідзевська центральна міська лікарня» Дніпропетровської обласної ради до ОСОБА_1 про стягнення збитків завданих кримінальним правопорушенням направити до Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області для вирішення питання про відкриття провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: