Справа № 148/1642/16-ц
Провадження №2-о/148/68/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2016 року Тульчинський районний суд Вінницької області

в складі: судді Штифурко Л.А.

секретаря Лавренюк А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тульчин цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту,-

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2016 року ОСОБА_1 звернувся в суд з заявою про встановлення факту. Свою заяву мотивував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла ОСОБА_2. За життя остання склала заповіт, згідно якого заявник являється спадкоємцем частини спадкового майна, яку ОСОБА_2 прийняла як спадщину після смерті своєї сестри ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, але не оформила своїх спадкових прав. Заявник звернувся до нотаріальної контори для оформлення спадщини, однак оформити свої спадкові права не в змозі, оскільки при подачі до нотаріальної контори документів, з'ясувалося, що ім'я ОСОБА_2 в різних документах записувалось по-різному: ОСОБА_2 та ОСОБА_4. Через вказані розбіжності заявник не може підтвердити родинні відносини між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 Оскільки в інший спосіб вирішити дане питання неможливо, змушений був звернутися до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були рідними сестрами.

У судовому засіданні заявник та його представник заяву підтримали, посилаючись на обставини викладені у ній. Просили заяву задовольнити.

Представник заінтересованої особи - Печерської сільської ради у судове засідання не з'явився, надіславши на адресу суду заяву, в якій сільська рада не заперечує проти вимог ОСОБА_1 та просить справу розглядати без їхнього представника.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснив, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були його тітками по батьку ОСОБА_7 та рідними сестрами між собою. ОСОБА_8 вони часто називали ОСОБА_4, саме через це можливо виникли розбіжності у написанні її імені.

Свідок ОСОБА_9 в судовому пояснила, що проживає в с. Печера Тульчинського району. Вона знала ОСОБА_3 та ОСОБА_2, які дійсно були рідними сестрами. У них був ще брат ОСОБА_7, дід заявника. ОСОБА_3 проживала у їх селі, а ОСОБА_2 проживала в м. Вінниці. Також зазначила, що в обох у них дітей не було і ОСОБА_2 скорочено називали ОСОБА_4.

Вислухавши пояснення заявника, його представника, свідків, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно відповіді Третьої Вінницької державної нотаріальної контори від 29 жовтня 2015 року, адресованої ОСОБА_1, вбачається, що нотаріус не може видати йому свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 на житловий будинок АДРЕСА_2, так як через розбіжність у написанні імені ОСОБА_2 в різних документах неможливо підтвердити факт її родинних відносин з ОСОБА_3 (а.с.4).

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1, виданого 15.08.2013 року Відділом ДРАЦС Вінницького МУЮ у Вінницькій області, судом встановлено, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року (а.с.5).

З копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2, виданого виконкомом Печерської сільської ради Тульчинського району Вінницької області 13.07.2009 року, судом встановлено, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року (а.с.6).

Відповідно до копії заповіту від 07 травня 2013 року, посвідченого державним нотаріусом Третьої вінницької держнотконтори ОСОБА_10, ОСОБА_2 заповіла належну їй квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_11, а все інше своє майно - ОСОБА_1 (а.с.8).

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3, виданого 08 вересня 1945 року, встановлено, що ОСОБА_12 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 року, батьком її є ОСОБА_13, а матір'ю - ОСОБА_14 (а.с. 10).

Також з копії свідоцтва про народження, виданого 28 грудня 1977 року серії НОМЕР_4 встановлено, що ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 року, батьками її є ОСОБА_13 та ОСОБА_14 (а.с. 11).

З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про держреєстрацію шлюбу судом встановлено, що 28 серпня 1945 року ОСОБА_4 зареєструвала шлюб з ОСОБА_15 та змінила своє дошлюбне прізвище на «ОСОБА_4» (а.с. 9).

З копії паспорта громадянина СРСР на ім'я ОСОБА_16 в графі «Сімейний стан» зазначено, що він зареєстрував шлюб 07.07.1963 року з ОСОБА_2.

З копії свідоцтва про одруження серії НОМЕР_5, виданого міським бюро ЗАГС м. Вінниці 07.07.1963 року, встановлено, що ОСОБА_17 змінила своє дівоче прізвище «ОСОБА_4» на «ОСОБА_4» після реєстрації шлюбу з ОСОБА_16 (а.с. 12).

Згідно рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 14 листопада 2013 року за ОСОБА_2 визнано право власності на спадкове майно (житловий будинок АДРЕСА_2) за законом, спадкоємцем другої черги якого вона стала після смерті її сестри ОСОБА_3 (а.с.13-14).

Згідно довідки Печерської сільської ради Тульчинського району Вінницької області від 12 червня 2013 року після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3, залишилось спадкове майно, яке складається з житлового будинку з господарськими спорудами, розміщеного в АДРЕСА_2. Єдиним спадкоємцем після її смерті є сестра ОСОБА_2 (а.с.15).

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог та на підставі наданих доказів.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року визначено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно п. 1 ст. 256 ЦПК України, суд, розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України, відповідно до ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

З аналізу досліджених в судовому засіданні доказів, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених ОСОБА_1 вимог, оскільки в ході судового розгляду знайшов своє підтвердження факт того, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були рідними сестрами.

Приймаючи до уваги, що встановлення даного факту необхідне заявнику для оформлення спадкових прав за заповітом з огляду на те, що в інший спосіб підтвердити даний факт він не в змозі, суд вважає можливим задовольнити його заяву.

Відповідно до ч. 7 ст. 235 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справі окремого провадження судові витрати не відшкодовуються.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 212 -215, 235, 256, 259 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту - задовольнити.

Встановити факт, що померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, були рідними сестрами.

Судові витрати залишити за заявником.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Вінницької області шляхом подачі апеляційної скарги через Тульчинський районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у судовому розгляді, але не були присутні під час його проголошення, - протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя /підпис/ Л.А. Штифурко

Вірно.

Суддя Л.А. Штифурко

ОСОБА_19 ОСОБА_18