У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Леванчука А.О., МаляренкаА.В., Ступак О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання договору купівлі-продажу недійсним та відшкодування завданої шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 26 листопада 2013 року та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 8 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2010 року ОСОБА_4 звернувся до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що у 2009 році вони з дружиною вирішили придбати квартиру. 23 червня 2009 року він, як покупець, уклав договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 з ОСОБА_6, яка згідно довіреності від 11 січня 2008 року, посвідченої Третьою дніпродзержинською нотаріальною конторою за реєстровим № 2-33, діяла від імені ОСОБА_7 Для реєстрації права власності на квартиру він звернувся до ОКП «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації», однак останнє йому відмовило, посилаючись на те, що ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 10 липня 2009 року на придбану ним квартиру було накладено арешт. Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 11 вересня 2009 року визнано недійсною довіреність від 11 січня 2008 року, видану ОСОБА_7 на ім'я довіреної особи ОСОБА_6, посвідчену Третьою дніпродзержинською нотаріальною конторою за реєстровим № 2-33; визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом серії ВКО № НОМЕР_1, яке видане 10 червня 2008 року Третьою дніпродзержинською нотаріальною конторою на ім'я ОСОБА_7, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 При цьому судом було встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 помер. Видана ним за життя довіреність від 11 січня 2008 року на ім'я ОСОБА_6 припинила свою дію з часу його смерті, а отже на час укладення договору купівлі-продажу від 23 червня 2009 року, остання знаючи про ці обставини, йому їх не повідомила, і незаконно заволоділа його грошовими коштами та позбавила його та його родину права на житло.

У зв'язку з цим позивач ОСОБА_4 просив суд визнати укладений між ним та відповідачем договір купівлі-продажу від 23 червня 2009 року недійсним, стягнути з ОСОБА_5 69 120 грн на відшкодування завданих збитків та 60 000 грн на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 26 листопада 2013 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено частково. Визнано недійсним договір купівлі-продажу від 23 червня 2009 року квартири АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_6, яка діяла на підставі довіреності від 11 січня 2008 року від імені ОСОБА_7, та ОСОБА_4, посвідчений приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Красношликом В.В. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 кошти у сумі 69 120 грн, отримані нею за договором, який визнано недійсним та 10 000 грн на відшкодування моральної шкоди. Вирішено питання про судові витрати.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 8 грудня 2015 року рішення районного суду в частині стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 10 000 грн на відшкодування моральної шкоди скасовано та в задоволенні цих позовних вимог відмовлено. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати ухвалені у справі судові рішення, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши матеріали справи та доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції вважає, що, ухвалюючи оскаржувані у справі судові рішення, суди першої та апеляційної інстанцій з дотриманням вимог ст. ст. 213, 214, 303, 316 ЦПК України правильно визначилися з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню та з урахуванням часткового скасування апеляційним судом рішення місцевого суду, дійшли обґрунтованого висновку про підставність і доведеність заявлених ОСОБА_4 позовних вимог в частині визнання недійсним договору купівлі-продажу від 23 червня 2009 року та стягнення на його користь з відповідача грошових коштів у сумі 69 120 грн.

Такий висновок судів відповідає встановленим у справі обставинам та ґрунтується на вимогах закону.

З урахуванням цього наведені в касаційній скарзі доводи заявника є необґрунтованими і правильність вищезазначених висновків судів не спростовують та не дають підстав для висновку про порушення судами норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи. За таких обставин рішення суду першої інстанції в нескасованій частині та рішення апеляційного суду слід залишити без змін.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити, рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 26 листопада 2013 року в нескасованій частині та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 8 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

А.О. Леванчук А.В. Маляренко О.В. Ступак

Колегія суддів: