_________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/4458/16-ц
Провадження № 2/520/3009/16
УХВАЛА

про забезпечення позову

02 серпня 2016 року м. Одеса

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Прохорова П.А.,

при секретарі Цвігун А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі заяву представника позивача про застосування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_3, про визнання договору дарування недійсним та встановлення межі земельної ділянки,

встановив:

Позивач звернулася до Київського районного суду м. Одеси з вказаною позовною, в якій просить суд визнати договір дарування земельних ділянок, що розташовані по вул.. Зелена гірка, 7, в м. Одесі, що було укладено 28.04.2014 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 недійсним та зобовязати відповідача відносити межу, яка поділяє земельні ділянки №6 та №7 по вул. Зелена гірка в м. Одесі.

У наступному представником позивача було надано до суду заяву про забезпечення позову у якій останній просив суд накласти арешт на земельну ділянку №7 по вул. Зелена гірка, в м. Одесі (стара адреса: земельна ділянка №7 в с. Чорноморка с/к «Зелена гірка» ).

В обґрунтування заяви про забезпечення позову представник позивача зазначив, що у нього є підстави побоюватись, що відповідач може відчужити спірну земельну ділянку, що зробить неможливим або ускладнить розгляд справи, та в подальшому - виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Сторони в судове засідання не викликались.

Суд, проаналізувавши матеріали справи, встановив наступні обставини:

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим кодексом, заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, а також інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Подана позивачем заява про застосування заходів забезпечення позову формально відповідає приписам та вимогам, встановленим ч.2 ст. 151 ЦПК України, та таким чином вона підлягає невідкладному розгляду.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п.4 розяснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до положень ст. 10, 11, 57-60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін та в межах і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при цьому сторони мають право обґрунтовувати належність конкретно доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень та зобовязані довести перед судом ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень.

Так, з наданих до суду відомостей та доказів вбачається наступне.

На вирішенні суду перебуває спір про визнання недійсним договору дарування нерухомого майна що було укладено 28.04.2014 року, та за яким було вирішено питання про перехід права власності щодо земельних ділянок, що розташовані по вул. Зелена гірка, 7, в м. Одесі, між ОСОБА_3 та ОСОБА_2

Представник позивача, звертаючись до суду з вимогами про забезпечення позову просить накласти арешт на нерухоме майно, що є предметом оскаржуваного договору, - земельну ділянку з кадастровим номером: :50:005:0046, з тих підстав, що відповідач на теперішній час є титульним власником спірного майна та може вжити заходів для його відчуження

Можливість забезпечення позову шляхом арешту приналежного відповідачу майна передбачена положеннями п.1 ч.1 ст. 152 ЦПК України: позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачу і знаходиться у нього або інших осіб.

Згідно Інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно (і.№64693515 від 29.07.2016 року) спірна земельна ділянка з кадастровим номером: :50:005:0046, та адресою: м. Одеса, вул. Зелена Гірка, 7, зареєстрована за відповідачем, ОСОБА_2.

Підставою набуття ОСОБА_2 у власність вказано оскаржуваний договір дарування.

З такого суд доходить висновку про те, що тимчасове обтяження наведеного майна шляхом накладення на нього арешту є належним та доцільним заходом забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 57-60, 151 153, 208-210 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Заяву представника позивача про застосування заходів забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на земельну ділянку з кадастровим номером: :50:005:0046, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Зелена Гірка, 7, та зареєстрована на імя ОСОБА_2.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення, а особами, які не брали участі у розгляді справи - протягом пяти днів з дня отримання її копії. Оскарження ухвали не перешкоджає її виконанню та подальшому провадженню у справі.

Суддя Прохоров П. А.