Справа № 348/983/16-ц
Провадження № 22-ц/779/1859/2016
Головуючий у 1 інстанції Міськевич О.Я.
Суддя-доповідач Фединяк В.Д.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2016 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого- судді Фединяка В.Д.

суддів: Ковалюка Я.Ю., Матківського Р.Й. секретаря Капущак С.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Надвірнянського районного суду від 01 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

в с т а н о в и л а :

У червні 2016 року ОСОБА_3 звернувся в суд з указаним позовом і зазначав, що з 20 липня 1993 року пребував з ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі, за час якого ними спільно придбано ряд майна. Зокрема, чотирикімнатну квартиру, загальною площею 76,0 кв.м., житловою площею 50,6 кв.м., розташовану за адресою: АДРЕСА_1, земельну ділянку площею 0,0600 га, що розташована в АДРЕСА_2, кадастровий номер НОМЕР_1, земельну ділянку площею 0,0600 га, що розташована в АДРЕСА_2, кадастровий номер НОМЕР_2, земельну ділянку площею 0,0778 га, що розташована в АДРЕСА_2, кадастровий номер НОМЕР_3, автомобіль MERSEDES -BENS SPRINTER 211 GDI 2005 року випуску вартістю 13000 доларів США, частину з якого просив визнати за ним у порядку поділу майна подружжя.

1 червня 2016 року ОСОБА_3 подав заяву про забезпечення позову і накладення арешту на земельні ділянки та квартиру, посилаючись на те, що відповідачка намагається відчужити земельну ділянку площею 0,0600 га, що розташована в АДРЕСА_2, кадастровий номер НОМЕР_1, що призведе до утруднення виконання можливого рішення суду на його користь.

Ухвалою Надвірнянського районного суду вд 01 червня 2016 року задоволено заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову.

Вжито заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на:

1.Земельну ділянку площею 0,0600 га, що розташована в АДРЕСА_2, кадастровий номер НОМЕР_1, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку від 28.12.2009 року, НОМЕР_4;

2.Земельну ділянку площею 0,0600 га, що розташована в АДРЕСА_2, кадастровий номер НОМЕР_2, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку від 29.12.2012 року, НОМЕР_5;

3.Земельну ділянку площею 0,0778 га, що розташована в АДРЕСА_2, кадастровий номер НОМЕР_3, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку від 05.08.2009 року, НОМЕР_6;

3.Земельну ділянку площею 0,0778 га, що розташована в АДРЕСА_2, кадастровий номер НОМЕР_3, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку від 05.08.2009 року, НОМЕР_6;

4.Чотирикімнатну квартиру, загальною площею 76,0 кв.м., житловою площею 50,6 кв.м., розташовану за адресою: АДРЕСА_1, на підставі договору купівлі-продажу від 03.07.2007 р., посвідченого приватним нотаріусом Надвірнянього районного нотаріального округу Івано-Франківської області Гуменюком Р.В. за № 2315, та заборонено вчиняти будь-які дії з вказаним майном, направлені на його відчуження, заборонити укладати угоди стосовно нього, проводити його реєстрацію та перереєстрацію.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставиться питання про скасування оскаржуваної ухвали посилаючись на те, що ухвала суду першої постановлена з порушенням норм процесуального права, так як при її ухваленні судом накладено арешт на земельні ділянки, які належать їй на підставі договору дарування, а тому належать їй особисто.

Сторони, які беруть участь у розгляді справи в судове засідання не з'явились, хоч про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку, що не перешкоджає розгляду цієї справи у їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи та перевіривши відповідно до ст. 303 ЦПК України наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції керувався тим, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання можливого рішення суду на користь заявника.

Висновок суду є передчасним і погодитись з ним не можна.

За змістом ч. 1 ст. 151 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно роз'яснень даних у 4 постанови Пленум Верховного Суду України, від 22.12.2006, № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Судом встановлено, що позивачем на підтвердження своїх вимог не подано жодних доказів про існування реальної чи будь-якої загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову та про особу відповідача як такого, що може ухилитись від виконання такого рішення.

Крім цього, із змісту заяви про забезпечення позову вбачається, що позивач просить накласти арешт на земельну ділянку площею 0,0600 га, що розташована в АДРЕСА_2, кадастровий номер НОМЕР_1, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку від 28.12.2009 року, НОМЕР_4, яка згідно договору дарування належать ОСОБА_2 на праві особистої власності.

За таких обставин, в суду першої інстанції не було підстав для задоволення заяви про забезпечення позову, тому така ухвала підлягає скасуванню відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 312 ЦПК України з постановленням нової ухвали про відмову ОСОБА_3 у задоволенні заяви про забезпечення позову у справі за його позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 151 - 153, 303, 304, ст. ст. 312 - 315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити. Ухвалу Надвірнянського районного суду від 01 червня 2016 року скасувати.

Постановити нову ухвалу.

Відмовити ОСОБА_3 у задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий В.Д. Фединяк

Судді: Я.Д.Горблянський

Я.Ю.Ковалюк