10.05.16
Справа №482/481/16-ц
З А О Ч Н Е
Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
10 травня 2016 року
Новоодеський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді Гажі О.П.
секретаря судових засідань ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нова Одеса цивільну справу за позовом ПАТ КБ «Приват Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
В С Т А Н О В И В :
Позивач 05.04.2016 року звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В своєму позові позивач зазначив, що 11.04.2013 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 1500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.
Представник позивача в судове засідання не зявився, але подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність та про підтримання ним заявлених позовних вимог, з проханням їх задоволення в повному обсязі та можливістю розгляду справи в порядку заочного розгляду, у випадку неявки відповідача.
Відповідач в судове засідання за викликом суду не зявився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового розгляду справи, про що свідчать картки зворотного поштового повідомлення.
Згідно зі ст.. 74 ч.5 ЦПК України, відповідач вважається таким, що повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи.
На адресу суду не надходило ніяких заяв від відповідача про відкладення розгляду справи, про розгляд справи у його відсутності, а також він не повідомляв суд про причини своєї неявки.
Неявка відповідача в судове засідання за викликом, судом визнана без поважних причин.
Справа, у відповідності з вимогами ст.ст.169, 224 ЦПК України, розглянута у відсутність представника позивача та у відсутність відповідача, на підставі наявності у справі достатніх даних про права та взаємовідносини сторін, в порядку заочного розгляду.
Дослідивши обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.
Як вбачається з матеріалів справи, між відповідачем і позивачем 11.04.2013 року було укладено б/н кредитний договір, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 1500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.
Оскільки відповідач порушив умови кредитного договору, односторонньо не виконує належним чином своїх зобовязань по цьому кредитному договору, порушує умови його виконання, відповідно до вимог ст.ст.526, 530, 1054 ЦК України, п.п. 1.1.5.1, 1.1.5.20, 1.1.5.21 умов кредитного договору, ст.ст.610-612,1050 ч.2 ЦК України, відповідач повинен нести відповідальність та відшкодувати позивачу заборгованість за кредитним договором, але не в тому розмірі, яка нарахована відповідачу позивачем.
Так, досліджені в суді фактичні обставини справи свідчать про те, що банком зроблено неправильний розрахунок заборгованості відповідача по кредитному договору.
Суд не погоджується з нарахованим банком розміром заборгованості по процентам за користування відповідачем кредитом в сумі 9587,21 грн. та з розміром заборгованості за пенею та комісією в сумі 2800 грн.
Дана правова позиція суду виходить з наступного.
Відповідно до ст.. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Як вбачається з умов кредитного договору б/н від 11.04.2013 року, відсотки за користування кредитом встановлено банком відповідачу в розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості.
Згідно умов кредитного договору, він був укладений 11.04.2014 року, а заборгованість нараховано відповідачу банком станом на 31.01.2016 року, тобто, прострочений строк виконання зобовязання рахується з 11.04.2013 року по 31.01.2016 року, та становить 1056 днів.
Відповідно до ст..ст. 251-252 ЦК України, строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами.
Проводячи розрахунки заборгованості за відсотками, суд бере за основу зазначені в умовах кредитного договору відсотки за користування кредитом, в розмірі 30 % на рік.
За 1056 днів прострочення зобовязання, розмір заборгованості повинен становити 1350,47 грн. ( 1534,62 грн. заборгованості по кредиту Х 30% : 360 днів Х 1056 днів = 1350,47 грн)., а не 9587,21 грн., як то нараховано було банком.
Крім цього, суд не погоджується з розміром нарахованої банком відповідачу пені за прострочення зобовязання.
Так, згідно з позовом, станом на 31.01.2016 року, відповідачу нараховано 2800,00 грн. заборгованості за пенею та комісією.
Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.
Згідно ч.3 ст. 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.
Пунктом 1 ч.2 статті 258 ЦК України передбачено, що до даних правовідносин застосовується спеціальна позовна давність строком в один рік.
Відповідно до наданого банком розрахунку заборгованості, станом на 31.01.2016 року, відповідачу нарахована пеня в розмірі 2800,00 грн.
Беручи до уваги вимоги ст.. 258 ЦК України, наданий банком розрахунок заборгованості, та дату надходження позову до суду 05 квітня 2016 року, суд вважає, що розмір пені за прострочення зобовязання повинен складати за останній рік не 2800 грн., а 1000 грн. ( розмір пені станом на 31.01. 2016 року - 2800 грн. за мінусом розміру пені, станом на 01.04.2015 року - 1800 грн. = 1000 грн).
Відповідач, у судове засідання не зявився і, всупереч вимогам ст.ст. 10, 60 ЦПК України, не надав суду заперечень стосовно заявлених банком позовних вимог.
Тому, виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що з з відповідача на користь банку за порушення та невиконання зобов'язань по вищезазначеному кредитному договору слід стягнути:
1534,62 грн. заборгованості за кредитом, 1350,47 грн. заборгованості за % за користування кредитом, 1000,00 грн. заборгованості за пенею та комісією, 500,00 грн. штрафу (фіксована частина), 696,09 грн. штрафу (процентна складова), а всього підлягає стягненню з відповідача заборгованість в сумі 5081,18 грн.
Згідно з вимогами ст.88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати в розмірі 1378,00 гривень.
Керуючись ст.ст.10,11, 60, 179, 212-215,224-226 ЦПК України, суд, -
В И Р І Ш И В :
Позов ПАТ КБ «Приват Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
1534,62 грн. заборгованості за кредитом,
-1350,47 грн. заборгованості за % за користування кредитом,
-1000,00 грн. заборгованості за пенею та комісією,
-500,00 грн. штрафу (фіксована частина),
-696,09 грн. штрафу (процентна складова),
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приват Банк» 1378,00 гривень судового збору.
В іншій частині розміру заявлених позовних вимог, позивачу відмовити
Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою
заявою відповідача протягом десяти днів з моменту отримання рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через Новоодеський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги, яка подається протягом 10 днів дня проголошення рішення.
Головуючий: