АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 635/8129/15-ц Головуючий І інстанції -.Савченко Д.М.
Провадження: 22-ц/790/3148/16 Головуючий ІІ інстанції - Бездітко В.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - Бездітка В.М.,

суддів - Овсяннікової А.І., Сащенка І.С.

за участю секретаря - Котлярової М.Ю.

розглянув матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Харківського районного суду Харківської області від 10 лютого 2016 року по справі за позовом ОСОБА_4 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5 до ОСОБА_2, треті особи: Служба у справах дітей Харківської районної державної адміністрації, Харківський районний відділ Державної міграційної служби України в Харківській області про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та вселення до житлового приміщення, -

встановила:

У жовтні 2015 року позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що неповнолітній ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, іншого житла не має. У даному житловому приміщенні також зареєстровані ОСОБА_6 - батько неповнолітнього ОСОБА_5 та ОСОБА_2 - бабуся неповнолітнього ОСОБА_5, яка є власником даного приміщення. Шлюб між матір'ю неповнолітнього ОСОБА_5 та ОСОБА_6 розірваний у 2005 р. Неповнолітнього ОСОБА_5 позбавлений можливості користуватися спірним житловим приміщенням, де він зареєстрований у встановленому законом порядку, оскільки протягом тривалого часу відповідач створює умови, які унеможливлюють проживання у наведеному вище приміщені. Відповідачем змінено замки на вхідних дверях, постійно виникають сварки з приводу знаходження неповнолітнього ОСОБА_5 та його матері ОСОБА_4 у даному житловому приміщенні. У зв'язку з тим, що неповнолітній ОСОБА_5 та його мати не мають іншого постійного місця проживання, є необхідність наймати житло у сторонніх осіб.

Просила усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_5, 2002 р.н., житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1, шляхом вселення до даного житлового приміщення та передачі ключів від даного житлового приміщення

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 10 лютого 2016 року позовні вимоги ОСОБА_4 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5 задоволені.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити. Посилалась на порушення судом норм матеріального і процесуального права. В обґ рунтування скарги зазначено, що судом першої інстанції безпідставно вказано, що відповідач чинить перешкоди щодо проживання неповнолітнього ОСОБА_5 в квартирі АДРЕСА_1. Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 16.10.2015 р., яке згідно ухвали Апеляційного суду Харківської області від 25.11.2015 року залишено без змін, визнано ОСОБА_4 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою , яка розташована за адресою:АДРЕСА_2, що належить на праві приватної власності ОСОБА_2 . Дане рішення стало підставою для скасування реєстрації ОСОБА_4 за вказаною адресою. Судом не надано правової оцінки тому факту, як неповнолітня дитина буде мешкати в спірний квартирі сама, якщо мати проживає та зареєстрована за іншою адресою. Батько неповнолітнього ОСОБА_5 також не мешкає у вказаній квартирі. Судом не враховано той факт, що жодних особистих речей чи предметів неповнолітнього ОСОБА_5 в спірній квартирі немає. Майже 10 років він в ній не мешкає. Вважає, що судом не враховані вимоги ст. ст. 321, 391 ЦК України.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем доведено наявність перешкод у користуванні спірною квартирою, в якій позивач зареєстрований у встановленому законом порядку, при цьому доказів визнання позивача таким, що втратив право користування спірною квартирою, суду не надано, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується із вказаними висновками, так як вони є обґрунтованими, відповідають обставинам справи і вимогам закону.

По справі встановлено, що власником АДРЕСА_1 є ОСОБА_2, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 25.11.2015.

З матеріалів справи вбачається, що неповнолітній ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, є сином ОСОБА_7 і ОСОБА_6.

У спірній квартирі згідно довідки ТОВ «Комунсервіс -12 ЛО» та листа Головного управління ДМС України в Харківській області від 26.01.2016. зареєстровані відповідач ОСОБА_2, неповнолітній ОСОБА_5 та ОСОБА_6.

Судом встановлено, що неповнолітній позивач є онуком відповідача, і з 17.08.2004 зареєстрований у спірній квартирі.

Статтею 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Право членів сім'ї власника житла на користування цим житлом врегульовано статтею 405 ЦК України, згідно з якою члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Доводи апелянта стосовно того, що неповнолітній ОСОБА_5 протягом 11 років не мешкає в спірній квартирі, не збергіє в ній свої речі, у зв»язку з чим вона вважає, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_4 яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5 є безпідставними. Оскільки, неповнолітній ОСОБА_5 зареєстрований у спрірній квартирі у встановленому законом порядку, при цьому доказів визнання його таким, що втратив право користування спірною квартирою до суду не надано.

Посилання в апеляційній скарзі, стосовно того, що неповнолітня дитина не може мешкати в квартирі окремо без батьків, що на її думку є підставою для відмови в задоволенні позову ОСОБА_4 яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5 є помилковим. Право членів сім'ї власника житла на користування цим житлом врегульовано статтею 405 ЦК України, згідно з якою члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

В апеляційній скаргі апелянт, зазначає, що судом не застосвані вимоги ст.321,391 ЦК України,якими передбачені права власника. Судова колегія вважає, що таке посилання не може бути підставою для задоволення апеляційної скарги. Так як неповнолітній ОСОБА_5 з згоди власника був зареєстрований в спірній квартирі. І відповідач,як власник жодним чином у встановленому законом порядку не вирішувала питання щодо його виселення та зняття з реєстрації.

Таким чином, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що представником відповідача не надано судових рішень або рішень компитентних органів щодо зняття неповнолітнього ОСОБА_5 з реєстрацій або визнання його таким, що втратив право користування спірною квартирою.

Висновки рішення суду першої інстанції відповідають вимогам закону, підтверджуються матеріалами справи, рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підстав для скасування або зміни рішення суду при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, судова колегія, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 відхилити

Рішення Харківського районного суду Харківської області від 10 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення. Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий -

Судді -