Справа № 591/2500/16-ц
Провадження № 2/591/1540/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 серпня 2016 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:
головуючого в особі судді - КЛИМЕНКО А.Я.
при секретарі - Сотник К.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, 3-тя особа: Служба у справах дітей Сумської міської ради
про позбавлення батьківських прав -
Позивачка ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримала повністю і пояснила суду, що син нещодавно дізнався, що в нього інший біологічний батько, весь цей час він вважав своїм батьком ОСОБА_5, свого біологічного батька не бачив жодного разу, а тому просить суд позов задоволити.
Позивач ОСОБА_1 про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, в письмовій заяві наданій суду позов підтримує повністю, просить суд слухати справу у його відсутність.
Відповідач ОСОБА_3 до суду не з»явився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином.
Представник 3-ї особи - Служби у справах дітей Сумської міської ради в судовому засіданні позов підтримала повністю, вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав діючи в інтересах дітини.
На підставі ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Суд, вислухавши позивачку ОСОБА_1, представника служби у справах дітей Сумської міської ради, вивчивши матеріали даної цивільної справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню виходячи зі слідуючого:
Судом при розгляді справи встановлено, що позивачка ОСОБА_2 з 19 жовтня 1999 року по 04 березня 2004 рік перебувала у шлюбі з відповідачем ОСОБА_3 /а.с.8,10/.
Від шлюбу мають сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає з нею, батьком якого є відповідач, що підтверджується копією свідоцтва про народження/ а.с.7/.
Батько дитини ОСОБА_3 ухиляється від виконання обов»язків по вихованню дитини з моменту народження і позивач ОСОБА_1 вважає своїм батьком чоловіка матері ОСОБА_5, з яким фактично проживає майже з народження.
ОСОБА_2 суду пояснила, що син нещодавно дізнався, що в нього інший біологічний батько, весь цей час він вважав своїм батьком ОСОБА_5, свого біологічного батька не бачив жодного разу.
Служба у справах дітей Сумської міської ради надала суду висновок, відповідно до якого вважає доцільним в інтересах дитини позбавити відповідача ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 батьківських прав відносно сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Згідно статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім»ї є першоосновою розвитку дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов»язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров»я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Ті ж самі принципи закріплені Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, відповідно п. 6. та п. 7 якої проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Дитина повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Якнайкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, хто відповідає за її освіту і навчання; ця відповідальність лежить насамперед на її батьках.
Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року №2402 зазначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Згідно статті 18 Конвенції «Про права дитини», ратифікованої Україною 21.02.1990 року, найважливіший обов»язок матері і батька це обов»язок виховувати, ростити дитину; батьки зобов»язані піклуватися про здоров»я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати до самостійного життя, забезпечити здобуття повної загальної освіти. Це визначено ст. 150 СК України.
В ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини, що діє в Україні з 27.09.1991 pоку, вказано: «Держави-учасники зобов»язуються забезпечити дитині такий захист та опіку, які необхідні їй для злагоди, приймаючи до уваги права та обов»язки її батьків, опікунів та інших осіб, котрі відповідають за неї по закону і з цією метою приймають всі відповідні законодавчі та адміністративні заходи».
Згідно положень вказаної Конвенції, Закону України «Про охорону дитинства», Європейської Конвенції «Про здійснення прав дітей», ратифікованої Україною 03.08.2006 року, Конвенції «Про юрисдикцію, право, яке признається, виконується та співробітництво стосовно батьківської відповідальності та міру захисту дітей», ратифікованої Україною 14.09.2006 року, гарантовано та забезпечено право дитини з боку усіх державних та приватних структур, а також з боку батьків на належне батьківське виховання та піклування, забезпечення дитини сімейним затишком, розвиток індивідуальності та захисту всіх прав дитини навіть від самих батьків.
Разом з тим, відповідач, як батько самоусунувся від виховання сина та нехтує батьківськими обов»язками: не виявляє турботи щодо свого сина, не цікавиться його особистим життям, здоров»ям та вихованням, не надає належної матеріальної допомоги синові, що суперечить принципам Конвенції ООН про права дитини та вимогам статей 12, 15 Закону України «Про охорону дитинства».
Таким чином судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання обов»язків по вихованню сина, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, сином не цікавиться взагалі, повністю втратив зв»язок з дитиною, а тому діючи в інтересах дитини, його необхідно позбавити батьківських прав.
Ст. 164 ч.1 п. 2 СК України вказує, що батько, мати можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов»язків по вихованню дитини.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 150, 164, 165, 166, 180, 182, 184 Сімейного кодексу України, Законом України «Про охорону дитинства», ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 задоволити.
Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьківських прав відносно сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Відповідачі протягом 10-ти днів з дня отримання копії заочного рішення суду, мають право подати до Зарічного районного суду м. Суми заяву про його перегляд.
Рішення суду може бути оскаржено до Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області через Зарічний районний суд м. Суми протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлено 25 серпня 2016 року.

СУДДЯ КЛИМЕНКО А.Я.