Дата документу 22.07.2016 Справа № 554/2735/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я Справа № 554/2735/16-ц

Імям України Провадження № 2/554/1772/2016

22 липня 2016 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави, у складі:

головуючого судді Шевської О.І.,

при секретарі Юрченко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання відмови у наданні згоди на виїзд неповнолітньої дитини за кордон неправомірною, -

в с т а н о в и в:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2, у якому просить визнати відмову ОСОБА_2 у наданні згоди на виїзд за межі України неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, неправомірною та надати дозвіл на виїзд ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, за межі України, а саме: Російську Федерацію в період з 25.07.2016 по 01.09.2016 р.р. без згоди батька ОСОБА_2.

В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що сторони в реєстрованому шлюбі не перебували, спільно проживали з 2008 року. Від спільного проживання сторони мають малолітню доньку, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні.

Позивачка має намір тимчасово виїхати до Російської Федерації, де проживає її мати разом з дитиною. На письмове звернення з проханням до відповідача про надання нотаріально завіреного дозволу на виїзд дитини за кордон, останнім було відмовлено.

У судове засідання позивач не з`явилася, звернулася до суду із клопотанням про уточнення позовних вимог та про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, прохала задовольнити.

Відповідач подав до суду заяву у якій просив перенести судове засідання у звязку хворобою, а саме реабілітацією після перелому ніг та зазначив, що строк реабілітації може зайняти за допомогою милиць до пів року.

Враховуючи те, що учасники цивільного процесу до суду не зявилися, суд, спираючись на норми ст.ст. 169, 197, 224 ЦПК України, розглянув справу у заочному порядку, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального пристрою, та ухвалив рішення.

Перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони з .2008 року спільно проживали без реєстрації шлюбу. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дитина проживає разом із позивачкою та перебуває на її утриманні. 28.03.2016 р. ОСОБА_1 зверталась до відповідача з проханням надати нотаріально посвідчену згоду на виїзд дитини за кордон та запрошувала до ПН ОСОБА_4 Відповідач не зявився та дозволу не надав.

Відповідно до ст..141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов»язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою.

Питання виховання дитини за вимогами ст.157 СК України вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов»язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Відповідно до п. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України», при відсутності згоди одного з батьків на виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон, такий виїзд може бути дозволений на підставі рішення суду.

Статтею 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадяни України» від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ, постановою КМУ від 27 січня 1995 р. № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 р. № 231 (із змінами).

Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 р. № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 р. № 231 (із змінами) визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон.

Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків або у супроводі осіб, які уповноважені одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється: у разі пред'явлення оригіналів документів або їх нотаріально посвідчених копій: свідоцтва про смерть другого з батьків; рішення суду про позбавлення батьківських прав другого з батьків; рішення суду про визнання другого з батьків безвісно відсутнім; рішення суду про визнання другого з батьків недієздатним; рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків; довідки про народження дитини, виданої відділом реєстрації актів цивільного стану, із зазначенням підстав внесення відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (під час виїзду дитини за кордон у супроводі одинокої матері).

Сімейне законодавство виходить із принципу повної рівноправності обох батьків батька і матері у всіх правах і обов'язках відносно своїх дітей.

Оскільки у позивача є складнощі в отриманні згоди відповідача на виїзд їх дитини за кордон, а також беручи до уваги той факт, що судом при розгляді даної справи не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють виїзд неповнолітньої дитини за межі України, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну.

Згідно з Принципом 2 Декларації прав дитини від 20.11.1959 року, дитині законом або іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, які б дозволяли їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та у соціальному розумінні здоровим та нормальним шляхом і в умовах свободи та гідності.

Суд вважає, що неотриманням згоди від батька дитина позбавлена права, гарантованого їй Конституцією та Законами України і це діє всупереч інтересам дитини.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними та обгрунтованими, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі

Керуючись ст.313 ЦК України, ст.4 п.2 ЗУ «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», ст.ст.150, 154 СК України, ст.ст.60, 77, 213-215, 224 ЦПК України , суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання відмови у наданні згоди на виїзд неповнолітньої дитини за кордон неправомірною задовольнити у повному обсязі.

Визнати відмову ОСОБА_2 у наданні згоди на виїзд за межі України неповнолітньої доньки ОСОБА_3 09.01.2013 р за межі України, а саме: в Російську Федерацію в період з 25.07.2016 року по 01.09.2016року без згоди батька ОСОБА_2 неправомірною.

Дозволити виїзд ОСОБА_3 09.01.2013 р за межі України, а саме: в Російську Федерацію в період з 25.07.2016 року по 01.09.2016року без згоди батька ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження, судовий збір у сумі 551 гривні 20 копійок на користь ОСОБА_1.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Полтавської області через суд першої інстанції протягом 10 днів зо дня його проголошення особами, що брали участь у судовому засіданні, а особами, які не брали участь у судовому засіданні протягом 10 днів зо дня отримання ними копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили протягом 10 днів зо дня його проголошення, або протягом 10 днів зо дня отримання його копії учасниками процесу, які не брали участь у судовому засіданні, якщо не буде оскаржено у встановленому порядку.

Суддя О.І. Шевська