Категорія: 25 Доповідач: Мудренко Л. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2016 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого судді Мудренко Л. І.,

суддів Русинчука М. М., Матвійчук Л. В.,

з участю:

секретаря Губарик К. А.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 акціонерного товариства Страхова компанія Країна в особі Волинської регіональної дирекції про стягнення страхового відшкодування за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_3 акціонерного товариства Страхова компанія Країна на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 серпня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 акціонерного товариства "Страхова компанія "Країна" в особі Волинської регіональної дирекції (скорочено ПАТ "СК "Країна") про стягнення страхового відшкодування. Позов мотивовано тим, що 02 вересня 2014 року о 20 год. 20 хв. на території готелю "Профспілковий" по пр. Відродження у м. Луцьку, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди його автомобілю Honda, було завдано механічних пошкоджень іншим транспортним засобом Volkswagen Transporter, д.р.н. АС8178АР, під керуванням ОСОБА_4 у звязку з чим 04 вересня 2014 року він звернувся до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 була застрахована в ПАТ "Страхова компанія "Країна", яке виплатило позивачу 3420 грн. 16 коп. страхового відшкодування, в той час як фактична вартість відновлювального ремонту автомобіля склала 12800 грн., проте відповідач у доплаті страхового відшкодування відмовив. На підставі викладеного, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь 9379 грн. 84 коп. страхового відшкодування, 1 тис. грн. витрат на проведення автотоварознавчого дослідження та судові витрати.

Повторним заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 серпня 2015 року позов задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_3 акціонерного товариства "Страхова компанія "Країна" на користь ОСОБА_1 9379 (девять тисяч триста сімдесят девять) гривень 84 копійки страхового відшкодування. Вирішено питання щодо судових витрат. В решті позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції відповідач ПАТ "СК "Країна" подало апеляційну скаргу в якій, посилаючись на незаконність судового рішення із-за порушення норм матеріального та процесуального права, зазначає, що висновки суду першої інстанції про часткове задоволення позову не відповідають встановленим обставинам справи оскільки не було враховано необхідність зменшення із 5304,19 грн. суми страхового відшкодування, згідно ст. 36.2 Закону на розмір ПДВ, що становить 884,03 грн., 1000 грн. франшизи та не застосовано положень ст. ст. 22, 29 Закону у звязку з чим, просить скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нове, яким в задоволені позовних вимог відмовити повністю.

В ході апеляційного розгляду даної справи позивач ОСОБА_1 апеляційну скаргу відповідача не визнав та просив її відхилити як безпідставну.

В письмових запереченнях відповідача, які надійшли до апеляційного суду 17 серпня 2016 року, відповідач просить задовольнити позовні вимоги позивача до ПАТ "СК "Країна" частково у розмірі 9014,35 грн., в задоволенні решти позовних вимог відмовити, вирішити питання про передачу запасних частин та деталей автомобіля Honda, д.р.н. АС7117ВВ. Таку ж позицію підтримала в суді представник відповідача ОСОБА_2

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу відповідача слід задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції в частині стягнутого розміру страхового відшкодування змінити з наступних підстав.

В судовому засіданні в суді першої інстанції з матеріалів справи встановлено, що 02 вересня 2014 року о 20 год. 20 хв. в м. Луцьку на території готелю "Профспілковий" по пр. Відродження у м. Луцьку, з вини ОСОБА_4, який керував автомобілем Volkswagen Transporter, д.р.н. АС8178АР, сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої зазнав механічних пошкоджень належний позивачу ОСОБА_1 автомобіль Honda, д.р.н. АС7117ВВ (а.с. 6, 8). Вина ОСОБА_4 у скоєнні ДТП підтверджується спільним повідомленням ОСОБА_1 та ОСОБА_4 про факт ДТП, що складено у відповідності до вимог ст. 33.2 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (а.с. 8).

Згідно укладеного полісу страхування № АІ/292204 цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 на час дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у ПАТ "СК "Країна", шкода, завдана майну позивача була відшкодована ПАТ "СК "Країна" в сумі 3420,16 грн. 14 листопада 2014 року (а.с. 7, 17, 18, 30, 31).

Відповідачем на підставі звіту про вартість матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу № 9106 від 19 вересня 2014 року, який був складений ТОВ "Експертум-Аве", в особі незалежного оцінювача ОСОБА_5 було проведено обрахунок та виплату страхового відшкодування в розмірі 3420,16 грн. (а.с. 44-51).

На підставі заяви ОСОБА_1 30 вересня 2014 року субєктом оціночної діяльності ОСОБА_6 сума вартості відновлюваного ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу транспортного засобу визначено в сумі 9150 грн. 20 коп. ( а.с. 97-106).

Однак, як встановлено в суді першої інстанції, позивачем фактично понесені витрати щодо відновлювального ремонту на суму 12800 грн., що підтверджується актом № 1 від 01 грудня 2014 року виконаних робіт та товарним чеком (а.с. 20-21).

30 грудня 2014 року позивач звернувся до відповідача із заявою про проведення доплати страхового відшкодування, у звязку із тим, що фактична вартість ремонту автомобіля становила 12800 грн., та із врахуванням проведеної виплати страхового відшкодування просив здійснити виплату в розмірі 9379,84 грн., однак відповідач вказану вимогу проігнорував (а.с. 19).

Відповідно до ст. 22 Закону "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі - Закон) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.

У зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з врахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки (ст. 29 того ж Закону).

Відповідно до п. 36.2. ст. 36 Закону якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.

Відповідно до положень п. 34.1. статті 34 Закону страховик зобов'язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування.

Пунктом 34.2 ст. 34 Закону передбачено, що протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України у п. 14 постанови № 4 від 01 березня 2013 року "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки", при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як при відшкодуванні шкоди в натурі, так і при відшкодуванні реальних збитків потерпілий має право вимагати відшкодування упущеної вигоди. Ухвалюючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватись за призначенням, але має певну цінність, суд з урахуванням принципу диспозитивності, тобто за заявою заподіювача шкоди, одночасно повинен вирішити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду.

Порядок розрахунку вартості відновлювального ремонту встановлено Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженою наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 (далі - Методика).

Згідно з п. 2.4 Методики вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу (далі - КТЗ), з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Відповідно до п. 8.3 Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості.

У п. 8.6 Методики передбачено два випадки, коли у разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту виникає фізичний знос, яким характеризується величина втрати товарної вартості та який виникає у разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту: 1) унаслідок передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду; 2) унаслідок зниження міцності чи довговічності окремих елементів складових частин, захисних властивостей покриттів або застосування для ремонту складових частин, які були в ужитку чи в ремонті.

Згідно з п. 32 постанови Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 року № 1440 Про затвердження Національного стандарту № 1 Загальні засади оцінки майна і майнових прав визначено, що для застрахованого майна, подібного до майна, що продається (купується) на ринку, оцінку розміру ймовірного страхового відшкодування проводиться виходячи з характеристики майна на дату заподіяння збитків до настання страхового випадку шляхом розрахунку прямих збитків.

Ухвалою апеляційного суду Волинської області від 28.03.2016 року в даній справі за клопотанням позивача ОСОБА_1 призначена судова автотоварознавча експертиза для визначення вартості відновлювального ремонту автомобіля позивача з врахуванням (окремо) пошкоджень, які зазначені у дефектній відомості від 23 вересня 2014 року (а.с. 104-106) і у ОСОБА_5 огляду транспортного засобу від 05 вересня 2014 року (а.с. 80-83), Звіті № 9106 від 19 вересня 2014 року про вартість матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу Honda Civic, реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с. 70-84), Звіті № 221/14 від 30 вересня 2014 року про оцінку автомобіля Honda Civic, держномер АС 7117 ВВ (а.с. 97-106).

Згідно висновку даної експертизи № 7350 складеного 15.06.2016 року вартість відновлювального ремонту автомобіля Honda Civic, реєстраційний номер НОМЕР_1, згідно ОСОБА_5 огляду транспортного засобу від 05 вересня 2014 року станом на момент огляду (05.09.2014 року) становить 12550,28 грн.

Суд апеляційної інстанції при визначенні суми страхового відшкодування бере до уваги саме цю вартість відновлювального ремонту автомобіля, оскільки в ОСОБА_5 огляду транспортного засобу від 05 вересня 2014 року не зазначено степінь (або площу) нанесених пошкоджень, а оцінювачем при виконанні дослідження (Звіт № 9106 від 19 вересня 2014 року) не обґрунтовано прийняту кількість нормо-годин на ремонтні роботи.

Виходячи із вартості матеріального збитку, встановленого у вказаному висновку експертизи № 7350 складеного 15.06.2016 року, сума страхового відшкодування, за вирахуванням виплаченої позивачу суми 3420,16 грн., встановленої умовами договору страхування франшизи в 1000 грн. та з врахуванням розміру ПДВ розрахованого незалежним оцінювачем при складенні Звіту № 9106 від 19 вересня 2014 року, в сумі 884,03 грн. (на нього було зменшено суму страхового відшкодування при його виплаті 14.11.2014 року, а відповідно до п. 36.2. ст. 36 Закону доплата в розмірі, що не перевищує податку, здійснюється за умови отримання страховиком документально підтвердженого факту оплати проведеного ремонту), має становити 9 014,35 грн. (12550,48 грн. 3420,16 грн. 1000,00 грн. + 884,03 грн.), яка і підлягає до стягнення з відповідача в користь позивача.

Як встановлено судом, в ході відновлювального ремонту транспортного засобу позивача була проведена заміна пошкоджених деталей: заднього бампера та диска заднього правого колеса, необхідність заміни яких підтверджена висновком експертизи № 730 від 15.06.2016 року. Разом з тим питання щодо передачі відповідачу замінених деталей апеляційний суд не вирішує, оскільки, як пояснив позивач, ці пошкоджені запасні частини не збереглися за тривалістю часу.

У відповідності до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно із ч. 1 ст. 303 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

На підставі наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції необхідно змінити частині стягнутого розміру страхового відшкодування.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені по справі судові витрати, а саме вартість судової автотоварознавчої експертизи, проведеної Волинським відділенням Львівського НДІ судових експертиз, в розмірі 4004 грн., яка була оплачена позивачем ОСОБА_1 відповідно до квитанції № 132 від 23.05.2016 року.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів ,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_3 акціонерного товариства Страхова компанія Країна задовольнити частково.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 серпня 2015 року в частині стягнутого розміру страхового відшкодування змінити.

Стягнути з ОСОБА_3 акціонерного товариства Страхова компанія Країна на користь ОСОБА_1 9014,35 грн. (девять тисяч чотирнадцять гривень 35 коп.) страхового відшкодування.

Стягнути з ОСОБА_3 акціонерного товариства Страхова компанія Країна в користь ОСОБА_1 судові витрати по оплаті судової експертизи в розмірі 4404 (чотири тисячі чотириста чотири) гривні.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ впродовж двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: