Справа № 349/1382/15-ц
Провадження № 2/349/26/16
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

30 травня 2016 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області в складі: головуючого-судді Поглод О.В., секретаря Боянівської Г.М., з участю сторін розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Рогатині цивільну справу за позовом ТзОВ «Сільськогосподарське підприємство «Пуків-Агро» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа Івано-Франківська об'єднана державна фінансова інспекція про відшкодування матеріальної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

ТзОВ «Сільськогосподарське підприємство «Пуків Агро», третя особа на стороні позивача - Івано-Франківська об'єднана державна фінансова інспекція, звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення 388 636,56 грн. завданої матеріальної шкоди.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з підстав наведених у позовній заяві та пояснив, що в період з 02 квітня 2010 року по 26 червня 2012 року відповідач ОСОБА_2 працював у товаристві з обмеженою відповідальністю « Сільськогосподарське підприємство «Пуків Агро» на посаді виконавчого директора. Відповідач ОСОБА_1 в той же період працювала в даному товаристві на посаді головного бухгалтера.

На виконання постанови Рогатинського районного суду від 25 січня 2013 року та постанови слідчого Рогатинського РВ УМВС від 12 лютого 2013 року Івано-Франківською об'єднаною державною фінансовою інспекцією проведено позапланову виїзну ревізію за період провадження господарської діяльності ТзОВ «СП «Пуків Агро» з 01 січня 2011 року по 29 травня 2012 року. За результатами проведеної ревізії виявлено, що внаслідок завищення витрат дизельного пального на кількість оброблених гектарів (зайво витрачено пального в кількості 8110,28 літрів) товариству завдано матеріальної шкоди на загальну суму 79075,23 грн. Також була виявлено необлікування мінеральних добрив, а також недостача вапняково-аміачної селітри, засобу захисту рослин «Ламардор» та засобу захисту рослин «Мікрофол Комбі» на загальну суму 26 759,71 грн. Окрім цього, проведеною ревізією достовірності відображення дебіторської та кредиторської заборгованості з СФГ «Теодора Матусяка», СФГ «Харишин», СОК «Агро Пуків», ФОП ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_4 встановлено, що за період з 01 січня 2011 року по 31 грудня 2012 року на підставі наданих для позапланової ревізії первинних бухгалтерських документів, які фіксують факт здійснення господарських операцій, а саме дорожних листів трактора та актів виконаних робіт ТзОВ «СП « Пуків Агро» зайво та безпідставно перераховано кошти, а також зайво передано дизельне пальне, чим завдано товариству матеріальної шкоди на загальну суму 282 801,62 грн. За результатами проведеної ревізії складено 01 березня 2013 року Акт. Вважає, що матеріальна шкода завдана неправомірними діями відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які виконували свої обов'язки з порушенням норм Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Просить стягнути з відповідачів 388 636,56 грн. матеріальної шкоди.

Третя особа на стороні позивача - Івано-Франківська об'єднана державна фінансова інспекція явку свого представника в судове засідання не забезпечила, направила до суду письмове клопотання про розгляд справи без участі їхнього представника.

Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2, а також їхній представник ОСОБА_6 позову не визнали, подали заперечення на позов та вказали, що на протязі 2011-2012 років внутрішнім КРУ «Райз-Прикарпаття» проводилось три внутрішні ревізії ТзОВ «СП «Пуків-Агро» по питаннях списання засобів захисту рослин, мінеральних добрив і паливно-мастильних матеріалів. Кожного дня при видачі і внесенні засобів захисту рослин, мінеральних добрив і паливно-мастильних матеріалів був присутній представник із служби безпеки і КРУ. В кінці кожного дня агроном складав акт списання вищевказаних товарно-матеріальних цінностей, який вони із собою забирали в центральний офіс «Райз-Прикарпаття». Також представники в кінці кожного робочого дня опломбовували склади із засобами захисту рослин,мінеральних добрив та паливно-мастильних матеріалів. Норми списання вищевказаних товарно-матеріальних цінностей на підставі яких ревізією встановлено недостачу були затверджені ОСОБА_7 після звільнення з роботи відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_8. але як такі, що нібито діяли з 2010 року , тобто під час перебування на посадах відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Фактично на час роботи останніх в товаристві діяли інші норми списання, які були затверджені дочірньою фірмою «Райз Максимко» та які були приховані від фінансової інспекції під час проведення ревізії.

Окрім цього вказали, що матеріально відповідальною особою за паливно-мастильні матеріали була та на даний час є ОСОБА_9, а матеріально-відповідальною особою за засоби захисту рослин, мінеральні добрива був та є ОСОБА_10 Що ж стосується відповідачів то з ними не укладалися договори про повну матеріальну відповідальність. Вважають, що не несуть відповідальності, оскільки ними не завдано шкоди ТзОВ «СП «Пуків Агро». Просили у задоволенні позову відмовити.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідачів, представника відповідачів, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому зазначеним кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 10 ЦПК України передбачено, що кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню всіх обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених кодексом.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін на інших осіб, які беруть участь у справі.

А відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Судом встановлено, що наказом №16/6 від 02 квітня 2010 року ОСОБА_2 призначено на посаду виконавчого директора ТзОВ СП «Пуків Агро».

Наказом №27к від 26 червня 2012 року ОСОБА_2 звільнено з посади виконавчого директора на підставі ст. 38 КЗпП України ( з ініціативи працівника).

Також встановлено, що з 02 квітня 2010 року на посаду головного бухгалтера в ТзОВ «СП «Пуків Агро» прийнята ОСОБА_1, яка пропрацювала на даній посаді до 26 червня 2012 року та згідно наказу №28к від 26 червня 2012 року звільнена з займаної посади на підставі ст. 38 КЗпП України (з ініціативи працівника).

Згідно Акту №810-21/04 від 01 березня 2013 року позапланової виїзної ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності ТзОВ «СП «Пуків Агро» за період з 01 січня 2011 року по 29 травня 2012 року виявлено, що товариству завдано матеріальну шкоду на загальну суму 388 636,56 грн. З них 79 075,23 грн. у зв'язку із завищенням витрат дизельного пального на кількість оброблених гектарів, 26 759,71 грн. - недостача 8 літрів засобів захисту рослин «Ламадор», 5 літрів засобів захисту рослин «Мікрофол Комбі» та 7,593 тони вапняно-аміачної селітри, 282 801,62 грн. - зайво та безпідставно перераховані кошти, а також зайва передача дизельного пального.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної та юридичної особи , а також шкода завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» № 6 від 27.03.1992 року, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Відповідно до ст.138 КЗпП України для покладення на працівника матеріальної відповідальності за шкоду власник або уповноважений ним орган повинен довести наявність умов, передбачених статтею 130 цього Кодексу.

Згідно вимог ст. 130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Ця відповідальність, як правило, обмежується певною частиною заробітку працівника і не повинна перевищувати повного розміру заподіяної шкоди, за винятком випадків, передбачених законодавством.

Випадки повної матеріальної відповідальності встановлені ст. 134 КЗпП України. Так, відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли:

1) між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до статті 135-1 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей;

2) майно та інші цінності були одержані працівником під звіт за разовою довіреністю або за іншими разовими документами;

3) шкоди завдано діями працівника, які мають ознаки діянь, переслідуваних у кримінальному порядку;

4) шкоди завдано працівником, який був у нетверезому стані;

5) шкоди завдано недостачею, умисним знищенням або умисним зіпсуттям матеріалів, напівфабрикатів, виробів (продукції), в тому числі при їх виготовленні, а також інструментів, вимірювальних приладів, спеціального одягу та інших предметів, виданих підприємством, установою, організацією працівникові в користування;

6) відповідно до законодавства на працівника покладено повну матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов'язків;

7) шкоди завдано не при виконанні трудових обов'язків;

8) службова особа винна в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу;

9) керівник підприємства, установи, організації всіх форм власності, винний у несвоєчасній виплаті заробітної плати понад один місяць, що призвело до виплати компенсацій за порушення строків її виплати, і за умови, що Державний бюджет України та місцеві бюджети, юридичні особи державної форми власності не мають заборгованості перед цим підприємством.

Згідно п.2 ч.1 ст. І 33 КЗпП України обмежену матеріальну відповідальність несуть керівники підприємств, установ, організацій та їх заступники, а також керівники структурних підрозділів на підприємствах, в установах, організаціях та їх заступники - у розмірі заподіяної з їх вини шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку, якщо шкоду підприємству, установі, організації заподіяно зайвими грошовими виплатами працівникам, неправильною постановкою обліку і зберігання матеріальних, грошових чи культурних цінностей, невжиттям необхідних заходів до запобігання простоям.

Судом не здобуто доказів вини відповідачів у заподіянні шкоди позивачу, встановлено відсутність безпосереднього причинного зв'язку між діями відповідачів та завданою шкодою.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків,встановлених

статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що із відповідачами по справі не укладалися письмові договори про повну матеріальну відповідальність.

Акт ревізії фінансово-господарської діяльності ТзОВ «СП «Пуків Агро» за період з 01 січня 2011 року по 29 травня 2012 року, складений Івано-Франківською об'єднаною державною фінансовою інспекцією 01 березня 2013 року не є первісним документом, а відтак не може вважатися беззаперечним доказом, який свідчить про те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 нанесли позивачу збитки в сумі 388 636,56 грн.

Крім того, факти порушень зафіксовані у вищенаведеному акті встановлені під час ревізії фінансово-господарської діяльності підлягають доказуванню стороною та оцінці судом на загальних підставах згідно вимог розділу І глави 5 ЦПК України.

Акт перевірки може бути підставою для вчинення відповідних процесуальних дій посадовими особами (зокрема - пред'явлення відповідного позову до суду), однак не позбавляє відповідну особу процесуального обов'язку доводити свої вимоги належними та допустимими доказами.

Таким чином, позивачем не надано суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ОСОБА_1 та ОСОБА_2 нанесли ТзОВ «СП «Пуків Агро» збитків (матеріальної шкоди).

Керуючись ст.ст. 130, 134, 135-1, 136, 232 КЗпП України, ст. ст. 212, 214, 215

ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

В позові ТзОВ «Сільськогосподарське підприємство «Пуків-Агро» до Левків

ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа - Івано-Франківська об'єднана державна фінансова інспекція про відшкодування матеріальної шкоди відмовити за недоведеністю позовних вимог.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Івано-Франківської області через Рогатинський районний суд Івано-Франківської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10 - денний строк з дня його проголошення.

Головуючий: Поглод О.В.