Провадження № 2/760/167/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/ заочне /

03 березня 2016 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря - Носачова А.К.

позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, суд

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом і просить стягнути з відповідача 3 194 грн. 00 коп. для відшкодування шкоди, завданої йому пошкодженням автомобіля внаслідок умисних дій останнього.

Посилається в позові на те, що 15 жовтня 2015 року близько 7 години ранку він припаркував автомобіль Фольксваген гольф, державний номерний знак НОМЕР_1, який належить йому на праві власності, біля будинку №7 по вул. Метробудівській в м. Києві.

Вийшовши з будинку, побачив, як відповідач завдав удар ногою по правому крилу його автомобіля.

20 жовтня 2015 року він звернувся до чергової частини районного управління внутрішніх справ, де відповідач в своїх поясненнях дані обставини визнав.

Розмір завданих йому пошкодженням автомобіля з вини відповідача складає 3 194 грн. 00 коп.

Виходячи з цього, просить задовольнити позов.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Про причину неявки суд до відома не поставив.

Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Виходячи з цього та враховуючи думку позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 2 зазначеної норми визначено, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Судом встановлено, що 15 жовтня 2015 року близько 7 години ранку позивачем був припаркований автомобіль Фольксваген гольф, державний номерний знак НОМЕР_1, який належить йому на праві власності, біля будинку № 7 по вул. Метробудівській в м. Києві.

В присутності позивача відповідач пошкодив праве крило автомобіля внаслідок удару ногою.

За зверненням позивача Солом'янським РУ ГУМВС України в м. Києві була проведена перевірка, за результатами якої 05.11.2015 року був затверджений висновок.

При проведенні перевірки відповідач визнав обставини пошкодження належного позивачу автомобіля.

/а.с.13 - 14 /

Відповідно до рахунку на оплату № від 19 жовтня 2015 року ФОП ОСОБА_3 розмір завданих позивачу збитків пошкодженням автомобіля складає 3 194 грн. 00 коп.

/а.с.12 /

Відповідно до положень ст. 1166 ЦК України єдиною підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди є правопорушенням, що включає як складові елементи шкоду, протиправне діяння особи, котра її завдала, причинний зв'язок між ними, а також вину заподіювача.

Таким чином, за зобов'язаннями, що виникають внаслідок заподіяння шкоди, притягнення до цивільно-правової відповідальності можливе за одночасної наявності обов'язкових умов, якими є протиправна поведінка або бездіяльність, наявність дійсної шкоди, причинно-наслідковий зв'язок між діяннями та заподіянням такої шкоди, вина.

Відсутність хоча б одного з цих же елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Враховуючи викладене вище, обставини завдання шкоди позивачу пошкодженням автомобіля та визнання своєї вини в цьому відповідача, суд приходить до висновку про обгрунтованість вимог позивача.

При вирішенні спору суд також враховує наступне.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Згідно ч.2 ст.11 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За правилами ч. 1 ст. 20 ЦК України право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Таким чином, законодавством України кожній особі гарантовано та закріплено право на судовий захист своїх прав та вільний вибір способів такого захисту.

Відповідач, належно повідомлений про час розгляду справи, своїм правом не скористався, проти вимог позивача заперечень не подав і доказів відсутності своєї вини в завданні шкоди позивачу не надав.

Позивачем надано докази, визначені ст.ст.57-58 ЦПК України, що підтверджують факт завдання шкоди його майну внаслідок неправомірних дій відповідача, а також розмір завданої шкоди.

За таких обставин вимоги позивача є обгрунтованими.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Виходячи з цього, задоволення вимог позивача в повному обсязі,з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 487 грн. 20 коп. судового збору, сплаченого ним при зверненні до суду.

Керуючись ст. ст. 15, 16, ч. 1 ст. 20, ч. ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України, ст. ст. 3-4,10-11, 57-6, 88, 212-215, 218, 224 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3 194, 00гр. в відшкодування шкоди та 487, 20 гр. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня його отримання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції.

Суддя