Справа № 236/826/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2016 року Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Бєлоусова А.Є.

при секретарі Колесник О.І.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

третьої особи ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лиман цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Громадської організації «Садівницьке товариство «Мічурина» Краснолиманської дирекції залізничних перевезень», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_4, про визнання незаконною постанови правління Громадської організації «Садівницьке товариство «Мічурина» Краснолиманської дирекції залізничних перевезень», оформленої протоколом № 5 від 11.01.2015 року, в частині переоформлення земельної ділянки № 675 на ОСОБА_4,

В С Т А Н О В И В:

11.04.2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до Громадської організації «Садівницьке товариство «Мічурина» Краснолиманської дирекції залізничних перевезень», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_4, про визнання окремих рішень органів управління громадської організації неправомірними та зобовязання відповідача вчинити певні дії.

В первісній редакції поданої позовної заяви ОСОБА_1 просила суд визнати незаконною постанову правління Громадської організації «Садівницьке товариство «Мічурина» Краснолиманської дирекції залізничних перевезень», яка оформлена протоколом № 5 від 11.01.2015 року, в частині переоформлення земельної ділянки № 675 на ОСОБА_4 та зобовязати відповідача відновити право позивача на користування земельною ділянкою № 675.

18.05.2016 року позивачем подана до суду заява про уточнення позовних вимог, в якій ОСОБА_1 просить суд визнати незаконною постанову правління Громадської організації «Садівницьке товариство «Мічурина» Краснолиманської дирекції залізничних перевезень», яка оформлена протоколом № 5 від 11.01.2015 року, в частині переоформлення земельної ділянки № 675 на ОСОБА_4, зобовязати відповідача відновити право позивача на користування земельною ділянкою № 675,зобовязати відповідача видати позивачеві довідку на підтвердження членства ОСОБА_1 у вказаній громадській організації.

23.06.2016 року позивачем подана до суду заява про уточнення позовних вимог, в якій ОСОБА_1 просить суд визнати незаконною постанову правління Громадської організації «Садівницьке товариство «Мічурина» Краснолиманської дирекції залізничних перевезень», яка оформлена протоколом № 5 від 11.01.2015 року, в частині переоформлення земельної ділянки № 675 на ОСОБА_4, визнати незаконною постанову, яка оформлена розділом 8 пунктом «в» протоколу № 1 від 16.04.2016 року звітно-виборної конференції Громадської організації «Садівницьке товариство «Мічурина» Краснолиманської дирекції залізничних перевезень», зобовязати відповідача відновити право позивача на користування земельною ділянкою № 675,зобовязати відповідача видати позивачеві довідку на підтвердження членства ОСОБА_1 у вказаній громадській організації.

В своїй письмовій заяві від 15.08.2016 року ОСОБА_1 просила суд залишити без розгляду її позовні вимоги щодо зобовязання відповідача відновити право позивача на користування земельною ділянкою № 675, а також стосовно зобовязання відповідача видати позивачеві довідку на підтвердження членства ОСОБА_1 у вказаній громадській організації.

Ухвалою суду від 15.08.2016 року вказані вимоги залишено без розгляду, а також на підставі ст.ст. 31,173 ЦПК України відмовлено позивачеві в зміні предмету і підстав позову та у прийнятті до розгляду позовних вимог ОСОБА_1 до Громадської організації «Садівницьке товариство «Мічурина» Краснолиманської дирекції залізничних перевезень» в частині визнання незаконною постанови, оформленої розділом 8 пунктом «в» протоколу № 1 від 16.04.2016 року звітно-виборної конференції Громадської організації «Садівницьке товариство «Мічурина» Краснолиманської дирекції залізничних перевезень».

Отже, судом розглядається лише позовна вимога ОСОБА_1 щодо визнання незаконною постанови правління Громадської організації «Садівницьке товариство «Мічурина» Краснолиманської дирекції залізничних перевезень», оформленої протоколом № 5 від 11.01.2015 року, в частині переоформлення земельної ділянки № 675 на ОСОБА_4.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 позов підтримали, наполягали на його задоволенні, на підтримку своєї позиції зазначили про наступне. Позивач ОСОБА_1 була в 2007 році прийнята до членів Громадської організації «Садове товариство ім. Мічуріна», їй була надана в користування земельна ділянка № 675 в цьому Товаристві. В 2008 році назва Товариства була змінена на Громадська організація «Садівницьке товариство «Мічурина» Краснолиманської дирекції залізничних перевезень». Постановою правління ГО «Садівницьке товариство «Мічурина» Краснолиманської дирекції залізничних перевезень» від 26.08.2012 року та постановою звітної конференції уповноважених ГО «Садівницьке товариство «Мічурина» Краснолиманської дирекції залізничних перевезень», оформленою протоколом № 1 від 16.03.2014 року, позивача було виключено з членів цієї громадської організації. Постановою правління Громадської організації «Садівницьке товариство «Мічурина» Краснолиманської дирекції залізничних перевезень», оформленою протоколом № 5 від 11.01.2015 року, земельна ділянка № 675, яка до того часу перебувала в користуванні ОСОБА_1, була передана в користування іншому члену зазначеної громадської організації - ОСОБА_4.

Рішенням Краснолиманського міського суду Донецької області від 11.01.2016 року у справі № 236/1574/15-ц було визнано незаконними постанову правління ГО «Садівницьке товариство «Мічурина» Краснолиманської дирекції залізничних перевезень» від 26.08.2012 року та постанову звітної конференції уповноважених ГО «Садівницьке товариство «Мічурина» Краснолиманської дирекції залізничних перевезень», оформлену протоколом № 1 від 16.03.2014 року. Внаслідок цього рішення суду членство ОСОБА_1 у садівницькому товаристві було поновлено.

Позивач наголошує, що в результаті поновлення її членства в садівницькому товаристві вона отримала знову право на користування земельною ділянкою № 675 на землях громадської організації. Проте відповідач до теперішнього часу не скасував постанову правління Громадської організації «Садівницьке товариство «Мічурина» Краснолиманської дирекції залізничних перевезень», оформлену протоколом № 5 від 11.01.2015 року, в частині переоформлення земельної ділянки № 675 на ОСОБА_4. Як вважає ОСОБА_1, існування такого рішення органів управління Товариства порушує її право на користування земельною ділянкою, а отже, позивач змушена звернутись за захистом свого порушеного права до суду і просити про скасування відповідного рішення.

Представник відповідача голова правління ГО «Садівницьке товариство «Мічурина» Краснолиманської дирекції залізничних перевезень» ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечувала проти позовних вимог ОСОБА_1, додатково вказала, що позивача було на виконання рішення суду поновлено у складі членів садівницького товариства, їй була фактично повернута в користування земельна ділянка № 675, а ОСОБА_4 була надана в користування інша ділянка, що зафіксовано у постанові правління Товариства, оформленому протоколом № 7 від 27.03.2016 року. На думку представника відповідача, у звязку з такими обставинами постанова правління Товариства, оформлена протоколом № 5 від 11.01.2015 року, в частині переоформлення земельної ділянки № 675 на ОСОБА_4 автоматично втратила чинність. Ні керівні органи садівницького товариства, ні ОСОБА_4 не чинять жодних перешкод ОСОБА_1 у користуванні земельною ділянкою № 675, тому позовні вимоги відповідач вважає безпідставними і просить відмовити у їх задоволенні.

Третя особа ОСОБА_4 також заперечувала проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1, вважала їх безпідставними, на підтримку своєї позиції навела аргументи, аналогічні аргументам представника відповідача.

Вислухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача та третьої особи, дослідивши подані сторонами письмові матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив фактичні обставини, відповідні їм правовідносини та прийшов до висновку про задоволення позову ОСОБА_1 з наступних підстав.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень(ст. 60 ЦПК України).

Згідно зі ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Судом встановлено, що з квітня 2007 року ОСОБА_1 була прийнята до членів Громадської організації «Садове товариство ім. Мічуріна», що підтверджено заявою позивача від 12.04.2007 року (а.с.38) та записами в членській книжці позивача (а.с.6-7). Позивачу було виділено в користування земельну ділянку № 675 (виписка з протоколу № 3 засідання Садового товариства ім. Мічуріна від 09.06.2007 року, а.с.37).

Рішенням Краснолиманського міського суду Донецької області від 11.01.2016 року у справі № 236/1574/15-ц (а.с. 104-114) встановлено, що назва вказаного садівницького товариства була змінена на Громадська організація «Садівницьке товариство «Мічурина» Краснолиманської дирекції залізничних перевезень». Постановою правління ГО «Садівницьке товариство «Мічурина» Краснолиманської дирекції залізничних перевезень» від 26.08.2012 року та постановою звітної конференції уповноважених ГО «Садівницьке товариство «Мічурина» Краснолиманської дирекції залізничних перевезень», оформленою протоколом № 1 від 16.03.2014 року, позивача було виключено з членів цієї громадської організації. Вказаний факт визнається обома сторонами і не заперечується.

Постановою правління Громадської організації «Садівницьке товариство «Мічурина» Краснолиманської дирекції залізничних перевезень», оформленою протоколом № 5 від 11.01.2015 року, земельна ділянка № 675, яка до того часу перебувала в користуванні ОСОБА_1, була передана в користування іншому члену зазначеної громадської організації - ОСОБА_4 (а.с.8).

Рішенням Краснолиманського міського суду Донецької області від 11.01.2016 року у справі № 236/1574/15-ц, яке набрало законної сили (а.с. 104-114), було визнано незаконними постанову правління ГО «Садівницьке товариство «Мічурина» Краснолиманської дирекції залізничних перевезень» від 26.08.2012 року та постанову звітної конференції уповноважених ГО «Садівницьке товариство «Мічурина» Краснолиманської дирекції залізничних перевезень», оформлену протоколом № 1 від 16.03.2014 року. Внаслідок цього рішення суду членство ОСОБА_1 у садівницькому товаристві було поновлено, що не заперечується сторонами.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про громадські обєднання» громадська організація це громадське об'єднання, засновниками та членами (учасниками) якого є фізичні особи. Згідно з ч.3 ст. 3 згаданого Закону самоврядність передбачає право членів (учасників) громадського об'єднання самостійно здійснювати управління діяльністю громадського об'єднання відповідно до його мети (цілей), визначати напрями діяльності. ОСОБА_5 змістом ст. 11 Закону України «Про громадські обєднання» статут є основним документом, що регулює діяльність громадської організації.

Згідно з п.6.4 Статуту ГО «Садівницьке товариство «Мічурина» Краснолиманської дирекції залізничних перевезень» (а.с. 47-57) «…прийом громадян у члени Організації здійснюється Правлінням на підставі заяви особи, що вступає, після оформлення документів про відмову від земельних ділянок колишніх користувачів або власників, а також рішення питань майнового характеру на ділянках членів, що припинили членство, зокрема. виключених членів організації, із наступним затвердженням вищим органом управління Організації…».

Як вбачається зі змісту виписки з протоколу № 5 від 11.01.2015 року засідання правління ГО «Садівницьке товариство «Мічурина» Краснолиманської дирекції залізничних перевезень»(а.с.8), садова ділянка № 675 була віднесена до категорії «вільних ділянок» у звязку із виключенням ОСОБА_1 з членів садівницького товариства і переоформлена на ОСОБА_4 за її заявою.

Враховуючи визнання рішенням Краснолиманського міського суду від 11.01.2016 року незаконними рішень органів управління ГО «Садівницьке товариство «Мічурина» Краснолиманської дирекції залізничних перевезень» про виключення позивача з членів садівницького товариства, суд також приходить до висновку про незаконність постанови правління ГО «Садівницьке товариство «Мічурина» Краснолиманської дирекції залізничних перевезень», оформленої протоколом № 5 від 11.01.2015 року, в частині переоформлення земельної ділянки у складі вказаного садівницького товариства № 675, якою до того часу користувалась ОСОБА_1, на ОСОБА_4.

Посилання представника відповідача на «автоматичну втрату чинності» попередньої постанови правління у звязку із прийняттям постанови правління ГО «Садівницьке товариство «Мічурина» Краснолиманської дирекції залізничних перевезень», оформленої протоколом № 7 від 27.03.2016 року(а.с.17), суд не бере до уваги через наступне. Згаданим рішенням органу управління садівницького товариства садову ділянку № 768 було переоформлено на ОСОБА_4, натомість право користування земельною ділянкою № 675 було закріплено за ОСОБА_1, однак лише «…до решения Киевского высшего специализированного суда…». Тобто правлінням Товариства для позивача було встановлено певні часові обмеження у користуванні земельною ділянкою,яких не було визначено в судовому рішенні від 11.01.2016 року. До того ж, згідно з чинною редакцією Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в судовій системі України взагалі не існує «Київського вищого спеціалізованого суду», вжите відповідачем формулювання рішення не містить посилань на суть справи, яку мав би розглянути такий суд, на характер передбачуваного судового рішення. Отже, відповідачем порушується принцип правової визначеності, за такої ситуації позивач позбавлений будь-якої можливості визначити для себе граничний строк користування земельною ділянкою в садівницькому товаристві.

Тією ж постановою правління Товариства встановило на вій розсуд обмеження відносно ділянки № 675, а саме «…запрет на все действия по отношению к садовому участку № 675 ОСОБА_1Н…», при цьому жодним чином не зазначено, які саме це дії і з боку яких осіб такі дії могли б бути вчинені.

ОСОБА_5 вказаних обставин неможливо говорити про повне відновлення права користування ОСОБА_1 садовою ділянкою № 675 в тому обсязі, в якому вона могла ним користуватись до свого виключення із членів садівницького товариства, а відтак, право позивача є порушеним.

Постановою звітно-виборної конференції ГО «Садівницьке товариство «Мічурина» Краснолиманської дирекції залізничних перевезень», оформленою протоколом № 1 від 16.04.2016 року, ОСОБА_1 було повторно виключено з членів Товариства (а.с.58-60), однак питання припинення користування позивача садовою ділянкою № 675 в цій постанові не вирішено.

Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду.

Особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд (ст. 12 ЦК України). Згідно зі ст. 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способом захисту цивільних прав та інтересів може, зокрема, бути припинення дії, яка порушує право.

Ураховуючи викладене, суд задовольняє вимоги позивача.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд зазначає таке. Згідно із ст. 79 ЦПК України судовий збір включено до складу судових витрат. Позивач ОСОБА_1 в квітні 2016 року звернулась до суду з вимогами до відповідача ОСОБА_5 подання позовної заяви немайнового характеру позивачем сплачено судовий збір в розмірі 551,20 грн.(квитанція ПАТ КБ «ПриватБанк» від 11.04.2016 року а.с.2 ). Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи наведене, суд стягує ці витрати з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 11-14,15,16 ЦК України, ст.ст. 3,4,10, 11, 15, 60, 79,88, 208,209, 212-216,218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Громадської організації «Садівницьке товариство «Мічурина» Краснолиманської дирекції залізничних перевезень» задовольнити.

Визнати незаконною постанову правління Громадської організації «Садівницьке товариство «Мічурина» Краснолиманської дирекції залізничних перевезень», оформлену протоколом № 5 від 11.01.2015 року, в частині переоформлення земельної ділянки у складі вказаного садівницького товариства № 675 на ОСОБА_4.

Стягнути з Громадської організації «Садівницьке товариство «Мічурина» Краснолиманської дирекції залізничних перевезень» (юридична адреса Донецька область, м. Лиман, вул. Привокзальна, буд.22, ідентифікаційний номер за Єдиним державним реєстром юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців 23185976) на користь ОСОБА_1 (14.09.1956 р. н., зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1) понесені нею витрати щодо сплати судового збору в розмірі 551(пятсот пятдесят одна) гривня 20 копійок.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через Краснолиманський міський суд Донецької області до Апеляційного суду Донецької області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено 19 серпня 2016 року.

Суддя -