РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 600/565/16-ц

Справа № 2/600/249/2016

17 серпня 2016 року Козівський районний суд

Тернопільської області

в складі: судді Вирсти М.М.

при секретарі Фещак Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Козова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради про визнання права власності,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась в суд із позовом про визнання права власності, в якому вказує, що батьку ОСОБА_3 належала земельна частка (пай), площею 1,48 га., в с.Конюхи, Козівського району на підставі сертифікату.

03 травня 2006 року ОСОБА_3 помер, заповіту не залишив.

Сертифікат на земельну частку (пай) втрачено, підтверджується оголошенням в газеті «Свобода».

ОСОБА_1 звернулась до нотаріуса для оформлення права власності на 2/3 частки права на земельну частку (пай), їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів.

Просить визнати за нею право власності на земельну частку (пай), площею 1,48 га., на території ОСОБА_2 сільської ради Козівського району, належала ОСОБА_3 на підставі сертифікату.

В судове засідання позивачка не з'явилась, подала клопотання, в якому просить розглядати справу за її відсутності без застосування технічних засобів, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 сільська рада в судове засідання подала відзив на позов, згідно якого позовні вимоги ОСОБА_1 визнає, не заперечує проти їх задоволення, просить справу розглядати за їх відсутності.

Суд, приймаючи до уваги клопотання позивачки, відзив на позов відповідача, дослідивши матеріали справи, надані докази, прийшов до наступного.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, підтверджується наявними у справі доказами, ОСОБА_3 належала земельна частка (пай), площею 1,48 га., в с.Конюхи, Козівського району, на підставі сертифікату серії ТР №0105594 від 28 серпня 1996 року, підтверджується інформацією про грошову оцінку земельної ділянки №34-1909-99.5-2046/2-16 від 06 червня 2016 року (а.с.7).

03 травня 2006 року ОСОБА_3 помер, підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ИД №023418 (а.с.2).

Згідно довідки ОСОБА_2 сільської ради №747 від 06 травня 2016 року, з ОСОБА_3 на час смерті ніхто не проживав та не був зареєстрований (а.с.3).

Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ТР №0105594 від 28 серпня 1996 року втрачено, підтверджується оголошенням в газеті «Свобода» №45 від 10 червня 2016 року (а.с.6).

ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса для оформлення права власності на спадкове майно. Їй видано свідоцтво про право на спадщину за законом від 10 лютого 2010 року на 1/3 частку права на земельну частку (пай) (а.с.4), проте відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на 2/3 частки спадкового майна у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, підтверджується відмовою нотаріуса №391/01-16 від 09 червня 2016 року (а.с.5).

Згідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно ч.1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно ч.2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Сестри позивачки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відмовляються приймати спадщину після смерті ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1, підтверджується заявами від 08 грудня 2009 року та 23 листопада 2009 року (а.с.8-9).

Відповідно ст.1268 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Оскільки визнання позову не суперечить вимогам закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання права власності слід задовольнити.

На підставі викладеного керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 16, 328, 392, 1223, 1225, 1268, 1273 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради про визнання права власності - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на земельну частку (пай), на території ОСОБА_2 сільської ради Козівського району, належала ОСОБА_3 на підставі сертифікату серії ТР №0105594 від 28 серпня 1996 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається в Апеляційний суд Тернопільської області через Козівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: підпис

З оригіналом: вірно