У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" березня 2016 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Гаврилова О.В., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Дербі ЛТД» про поділ майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

До Дніпровського районного суду м. Києва звернулась позивач з позовом, в якому просить суд: визнати квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1; виділити у власність позивачу ? частину цієї квартири та виділити у власність відповідачу ? частину даної квартири; визнати за позивачем право власності на ? корпоративних прав ТОВ «Дербі ЛТД»; визнати за позивачем право власності на ? частку статутного фонду та майна ТОВ «Дербі ЛТД»; визнати за позивачем право власності на ? від доходу ТОВ «Дербі ЛТД» .

29.03.2016р. представник позивача ОСОБА_2 подав до суду заяву про вжиття заходів забезпечення позову, в якій посилаючись на те, що позивачу стало відомо про наміри відповідача затягнути судовий процес з метою відчуження спірного нерухомого майна - квартири за адресою :АДРЕСА_1. Оскільки є велика ймовірність її перепродажу, передання в заставу та вчинення інших можливих юридичних дій, це змусить в подальшому позивача пред'явити нові позови про витребування цього майна та визнання правочинів недійсними. У зв'язку з цим виникла необхідність у вжиті заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру, що знаходиться за адресою :АДРЕСА_1.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

При цьому, згідно ч. 2 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно з роз'ясненнями, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" № 9 від 22.12.2006 р. (п.4), розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Таким чином, розглянувши заяву про забезпечення позову, враховуючи, що заявлені позивачем обґрунтування застосування забезпечення позову є припущеннями та об'єктивно не підтверджені доказами, суду не надано достовірних даних того, що квартира, на яку позивач просить накласти арешт, на даний час належить відповідачу на праві власності, суд приходить до висновку про відсутність на час розгляду даної заяви підстав для її задоволення.

Враховуючи викладене, не вбачається підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 151-153, 208, 210 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Дербі ЛТД» про поділ майна подружжя - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня отримання її копії.

Суддя: