Справа № 303/5822/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

29 серпня 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Закарпатської області в складі

головуючого судді КОНДОРА Р.Ю.

суддів КУШТАНА Б.П., ОСОБА_1

при секретарі ВОЛОЩУК В.І.

за участю сторін розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді цивільну справу за позовом ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача ОСОБА_3, до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Мукачівського міськрайонного суду від 3 березня 2016 року, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_2 04.09.2015 звернувся до суду із зазначеним позовом до ОСОБА_4 Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 03.11.2015 до участі в справі залучено ОСОБА_5, яка у звязку з укладенням шлюбу 31.10.2015 змінила прізвище на «Кухта», як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача. Зменшивши вимоги, позивач остаточно мотивував їх наступним. 22.02.2013 на вул. Леніна в с. Ракошино Мукачівського району Закарпатської області сталася дорожньо-транспортна пригода, під час якої керований відповідачем ОСОБА_4 автомобіль НОМЕР_1, створив небезпеку для руху автомобіля марки «Мерседес Бенц», д/н НОМЕР_2, яким керував позивач, спричинив зіткнення автомобілів, що призвело до значного пошкодження автомобіля позивача. Винним у ДТП є ОСОБА_4, що встановлено постановою судді Мукачівського міськрайонного суду від 09.07.2013.

Автомобіль, яким у момент ДТП на законній підставі керував позивач, належить його доньці ОСОБА_3 Позивач управі предявити до винуватця вимоги про відшкодування завданої тим майнової та моральної шкоди. Цивільна відповідальність ОСОБА_4 як власника наземного транспортного засобу була застрахована у ПАТ «Страхова група «ТАС»». Страховик виплатив позивачу страхове відшкодування в розмірі 51500,00 грн (відшкодування майнової шкоди 49000,00 грн, моральної шкоди 2500,00 грн), що, втім не покрило усієї вартості завданої шкоди.

Звітом від 27.07.2015 про оцінку вартості майнової шкоди визначено розмір шкоди, завданої власнику автомобіля марки «Mercedes-Benz E-200 CDI» (W 212), д/н НОМЕР_2, у розмірі 685266,30 грн, тому різниця між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодуванням (за наведеним у заяві від 03.02.2016 розрахунком 539266,30 грн) підлягає сплаті винним у заподіянні шкоди відповідачем.

Протиправною поведінкою відповідача, ушкодженням здоровя позивача, пошкодженням майна йому завдано й моральної шкоди. Позивач зазнав фізичних страждань через забій грудного відділу, струс мозку, змушений був лікуватися, що перервало професійну діяльність (зав. кафедрою медичного факультету УжНУ, практика в ЗОКЛ ім. А. Новака), негативно вплинуло на громадську діяльність. Позивав зазнав істотних змін у житті, змушений був докладати додаткових зусиль для відновлення звичного способу життя, роботи. Крім того, не міг пересуватися пошкодженим транспортним засобом, змушений був вживати додаткових заходів для усунення цих незручностей, турбувати інших людей тощо. З урахуванням сплаченого страховою компанією відшкодування, належний до стягнення з відповідача розмір компенсації моральної шкоди оцінює у 25000,00 грн.

Посилаючись на ці обставини, на положення ст.ст. 22, 23, 1166, 1167, 1187, 1194 ЦК України, позивач остаточно просив стягнути на його користь з відповідача на відшкодування: майнової шкоди 539266,30 грн, моральної шкоди 25000,00 грн і покласти на відповідача судові витрати.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 03.03.2016 зменшені позовні вимоги задоволено частково: стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 у рахунок відшкодування майнової шкоди 302047,68 грн, моральної шкоди 25000,00 грн, у решті позову відмовлено, стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 3545,61 грн у відшкодування витрат по оплаті судового збору.

Із таким вирішенням спору щодо відшкодування майнової шкоди не погодився відповідач, який поставив у апеляції питання про скасування рішення суду першої інстанції в цій частині як незаконного та необґрунтованого із відмовою в задоволенні відповідної вимоги. Доводи апеляції зводяться до таких:

звіт від 27.07.2015 № 080/03/13 про оцінку вартості майнової шкоди, складений субєктом оціночної діяльності ОСОБА_6, не може слугувати належним та допустимим доказом, оскільки у ньому визначено розмір шкоди, завданої пошкодженням автомобіля марки «Mercedes-Benz E-200 CDI» (W 212), д/н НОМЕР_2, тоді як у самому ж цьому звіті зафіксовані дані, що вказують на іншу модифікацію автомобіля, який фактично оглядався, а саме «Mercedes-Benz E-250 CDI». Тож досліджувався автомобіль іншої комплектації, аніж той, що зазначений у реєстраційних документах, а вимоги законодавства щодо участі в огляді обох зацікавлених сторін, а також щодо належної ідентифікації транспортного засобу не були дотримані;

вартість матеріального збитку, встановлена у звіті, має характер припущення, оскільки зазначено, що цей розмір стосується вартості ремонту автомобіля на сертифікованій СТО, а в разі його ремонту на іншій техстанції вартість матеріального збитку може змінитися;

відповідач просив призначити в справі судову автотоварознавчу експертизу для визначення розміру завданої шкоди, однак, зясувалося, що автомобіль вже відремонтований, через що розмір збитків визначити неможливо. Крім того, як зясувалося, автомобіля у позивача вже немає, ані він, ані власник автомобіля його ремонтом не займалися і такий не проводили, жодних документів, які б підтверджували характер, вартість і оплату ремонту, суду не було надано, тому у справі відсутні докази на підтвердження обставин, що підлягають доказуванню;

насамкінець, навіть якщо виходити з установленого в указаному звіті розміру шкоди (302047,68 грн), стягнутого судом, то і в цьому разі рішення суду невірне, позаяк саме від цієї суми належало відняти суму сплаченого страхового відшкодування (49000,00 грн).

Інші учасники процесу рішення суду не оскаржують.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників: відповідача ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_7, який апеляцію підтримав, позивача ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_8, який апеляцію не визнав, розглянувши справу за правилами ст. 305 ч. 2 ЦПК України за відсутності третьої особи ОСОБА_3, обговоривши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, оглянувши матеріали справи № 303/5874/13-ц, оцінивши докази в сукупності, суд приходить до такого.

Апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції і з урахуванням положень ст.ст. 10, 11 ЦПК України щодо диспозитивності судового процесу не робить висновків щодо судового рішення по суті в неоскарженій частині (ст. 303 ч. 1 ЦПК України). Задовольняючи частково вимогу про відшкодування майнової шкоди, суд першої інстанції виходив із її обґрунтованості та доведеності у межах задоволеного. Однак, із таким рішенням погодитись не можна.

Спірні правовідносини регулюються нормами ЦК України щодо відшкодування шкоди у редакції, чинній на час їх виникнення, а також у відповідній частині законодавством про страхування. У справі встановлені такі факти, обставини та відповідні їм правовідносини.

Особа вправі вимагати повного відшкодування майнової шкоди, завданої їй винною, протиправною поведінкою іншої особи, пошкодженням майна; відсутність вини у шкоді доводить заподіювач, водночас розмір завданої шкоди доводиться позивачем; за загальним правилом, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, використання якого створює підвищену небезпеку (ст.ст. 11-16, 23, 1166, 1187 ЦК України). Відповідно до ст. 979, ст. 980 ч. 1 п. 3, ст.ст. 999, 1194 ЦК України, ст.ст. 1, 3, 5, 6, 21, Розділу ІІІ України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (Закон № 1961-IV), особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, особа на власний розсуд розпоряджається своїми цивільними і процесуальними правами та здійснює своє право на захист (ст. 12 ч. 1, ст. 20 ч. 1 ЦК України, ст. 10 ч. 1, ст. 11 ч. 2 ЦПК України); сторони зобовязані належно довести обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, обовязок доказування предявлених вимог лежить на позивачеві і таке не може ґрунтуватися на припущеннях (ст. 10 ч.ч. 2, 3, ст. 11 ч. 1, ст.ст. 57-60 ЦПК України). Позов може бути задоволено за умови його обґрунтованості та доведеності (ст.ст. 212-215 ЦПК України).

22.02.2013 на вул. Леніна в с. Ракошино Мукачівського району Закарпатської області мала місце дорожньо-транспортна пригода, під час якої сталося зіткнення керованого відповідачем ОСОБА_4 автомобіля НОМЕР_1, із автомобілем марки «Мерседес Бенц», д/н НОМЕР_2, яким керував позивач, що призвело до пошкодження автомобіля позивача. Цього ж дня у Єдиному реєстрі досудових розслідувань було зареєстровано кримінальне провадження № 0001231 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України.

08.04.2013 субєктом оціночної діяльності фізичною особою підприємцем ОСОБА_6 складено Звіт № 080/03/13 про оцінку вартості майнової шкоди, заподіяної ушкодженням транспортного засобу (а.с. 13-40, Звіт про оцінку), який містить, зокрема, такі дані та висновки:

дата оцінки 22.02.2013;

обєкт оцінки (ідентифікаційні характеристики) автомобіль Mercedes-Benz E-200 CDI (W 212), чорний, випуску 2010 року, д/н НОМЕР_2, ідентифікаційний номер WDD2120051A183190, термін експлуатації 37,7 місяців (на дату оцінки), пробіг 70000 км;

власник ТЗ ОСОБА_5;

мета оцінки визначення вартості матеріального збитку, спричиненого власнику ТЗ, для наступного розрахунку суми страхового відшкодування;

ринкова вартість ТЗ до пошкодження 362962,13 грн;

вартість відновлювального ремонту ТЗ з урахуванням зносу 302047,68 грн;

вартість майнової шкоди, заподіяної власнику ТЗ без урахування втрати товарного вигляду 302047,68 грн;

перелік всіх допущень, в межах яких проводиться оцінка «1. В даному звіті в результаті складання калькуляції відновлювального ремонту, одержана дійсна вартість ремонту, яку власник ТЗ повинен буде сплатити під час проведення робіт на сертифікованій СТО, яка має необхідне обладнання для проведення даного виду ремонтних робіт і належну кваліфікацію персоналу, що здатний забезпечити необхідну якість відновлювального ремонту. В разі проведення ремонту ТЗ на СТО, яка не відповідає вищезазначеним вимогам, вартість ремонту і, відповідно, вартість майнової шкоди може змінитися»;

до звіту додано фототаблицю, що містить 5 аркушів, на яких розмішені 40 фотографій із фіксацією зовнішнього вигляду та пошкоджень автомобіля (а.с. 21-25);

на двох фотографіях пошкодженого автомобіля зафіксовано прикріплену до кришки багажника накладку виробника (умовно «шильдик») у вигляді букви та цифр «Е 250» (а.с. 25);

до Звіту про оцінку приєднано ремонтну калькуляцію від 27.07.2015 № 080-03013 із додатками, де вартість ремонту визначена в сумі 685266,30 грн (а.с. 33-40).

Постановою ст. слідчого СВ Мукачівського МВ (по обслуговуванню м. Мукачево та Мукачівського району) УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_9 від 22.05.2013 кримінальне провадження № 0001231 закрито на підставі ст. 284 ч. 1 п. 1 КПК України у звязку зі встановленою відсутністю в діях водіїв ОСОБА_4 і ОСОБА_2 складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України (а.с. 5-6 т. 1 справи № 303/5874/13-ц).

Постановою судді Мукачівського міськрайонного суду від 09.07.2013 встановлено вину ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, провадження в справі закрито на підставі ст. 247 п. 7 КУпАП у звязку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП (а.с. 12).

23.08.2013 ОСОБА_2 предявив до ОСОБА_4 і ПрАТ «Страхова група «ТАС»» позов про відшкодування майнової та моральної шкоди, просив стягнути на його користь: із ОСОБА_4 у рахунок відшкодування майнової шкоди 253047,68 грн, моральної шкоди 10000,00 грн, а з ПрАТ СГ «ТАС», у якій була застрахована цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу ОСОБА_4, 49000,00 грн у відшкодування майнової шкоди та 5000,00 грн у відшкодування моральної шкоди (а.с. 2-4 т. 1 справи № 303/5874/13-ц). Підставою для вимог про відшкодування майнової шкоди ОСОБА_2 вказав Звіт про оцінку, який додав до заяви, до якого, в свою чергу, була приєднана ремонтна калькуляція від 07.04.2013 № 080-03-13, де вартість ремонту визначена в сумі 302047,68 грн (а.с. 17-25 т. 1 справи № 303/5874/13-ц).

У справі № 303/5874/13-ц і у справі № 303/5822/15-ц містяться копії одного і того самого Звіту про оцінку із додатками, проте, у цих документах є розбіжності у ремонтній калькуляції (справа № 303/5874/13-ц на суму 302047,68 грн, справа № 303/5822/15-ц на суму 685266,30 грн) і кількості аркушів фототаблиці (справа № 303/5874/13-ц 6 аркушів із 43 фотографіями (а.с. 26-31 т. 1), на першій із яких (а.с. 26 т. 1) зафіксовано прикріплену до кузова автомобіля табличку з ідентифікаційними даними, в т.ч., № WDD2120051A183190, а також Свідоцтво про реєстрацію ТЗ, справа № 303/5822/15-ц 5 аркушів із 40 фотографіями, де фотографія з ідентифікатором автомобіля та Свідоцтвом про реєстрацію ТЗ відсутня).

15.10.2013 заст. прокурора Мукачівського району Цап К.К. скасував постанову слідчого від 22.05.2013 про закриття кримінального провадження № 0001231 вказуючи, зокрема, на неповне зясування та перевірку обставин справи, в яких є розбіжності у реєстраційних документах та даних про автомобіль «Мерседес Бенц», д/н НОМЕР_2, зазначених у Звіті про оцінку, а саме щодо маркування автомобіля «Е 200 CDI» і «Е 250», матеріали направлено для проведення належного досудового розслідування (а.с. 98-101 т. 1 справи № 303/5874/13-ц).

Одержаними 08.08. і 26.08.2016 апеляційним судом від Територіального сервісного центру № 2141 Регіонального сервісного центру МВС України в Закарпатській області документами (а.с. 207-201 та ін.), а також документами на а.с. 8, 243, 244 т. 1 справи № 303/5874/13-ц, у т.ч., Свідоцтвом серії САЕ № 808022 про реєстрацію транспортного засобу, виданим 09.07.2011, стверджується, що:

автомобіль Mercedes-Benz E-200 CDI, випуску 2010 року, номер кузова НОМЕР_3, був увезений в Україну 29.06.2011;

09.07.2011 автомобіль був зареєстрований за ОСОБА_5, був виданий державний номерний знак НОМЕР_2;

20.12.2013 автомобіль був знятий ОСОБА_5 з обліку для реалізації та із оформленням довідки-рахунку серії ВІА № 039882 від 20.12.2013 був проданий мешканцю смт. Великий Березний Закарпатської області ОСОБА_10 із зазначенням ціни продажу 149000,00 грн, яким цього ж дня був поставлений на облік із одержанням нового державного номерного знака автомобіля НОМЕР_4.

У справі № 303/5874/13-ц документ щодо вартості відчуження автомобіля новому власнику відсутній, як до одержання апеляційним судом його не було і в справі, що розглядається.

Страховик виплатив власнику автомобіля ОСОБА_5 страхове відшкодування в частині шкоди, завданої майну, на цю виплату були 04.12.2013 перераховані 50000,00 грн (а.с. 133-138 т. 1 справи № 303/5874/13-ц). Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 18.02.2014 прийнято відмову ОСОБА_2 від позовних вимог, що предявлялися до ПрАТ СГ «ТАС», провадження в справі в цій частині закрито (а.с. 171 т. 1 справи № 303/5874/13-ц).

28.03.2014 ст. слідчий Пасіка О.Ф. закрив кримінальне провадження № 0001231 на підставі ст. 284 ч. 1 п. 2 КПК України у звязку зі встановленою відсутністю в діях водіїв ОСОБА_4 і ОСОБА_2 складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України (а.с. 194-196 т. 1 справи № 303/5874/13-ц). Даних про скасування цієї постанови слідчого немає.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 08.05.2014 за клопотанням представника відповідача ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_7 було призначено судову автотоварознавчу експертизу, на вирішення якої ставилися питання щодо вартості автомобіля Mercedes-Benz E-200 CDI (W 212), д/н НОМЕР_2, на момент ДТП, комплектації автомобіля відповідно до нормативно-технічної документації підприємства-виробника та вартості відновлювального ремонту автомобіля (а.с. 190-191 т. 1 справи № 303/5874/13-ц). 12.08.2014 судовий експерт НДЕКЦ при УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_11 склав повідомлення № 23/271 про неможливість проведення призначеної 08.05.2014 судом експертизи через відсутність можливості безпосередньо оглянути та дослідити автомобіль Mercedes-Benz E-200 CDI (W 212), д/н НОМЕР_2 (а.с. 201-202 т. 1 справи № 303/5874/13-ц). Ухвалами Мукачівського міськрайонного суду від 28.08.2014 і від 25.11.2014 ухвала суду від 08.05.2014 знову направлялася до експертної установи для виконання, у звязку з чим судовий експерт ОСОБА_11 складав 11.11.2014 і 19.01.2015 із тієї самої причини повідомлення відповідно за № 549 і за № 707 про неможливість проведення експертизи через ненадання для огляду автомобіля (а.с. 207, 216-217, 222-223, 230-231 т. 1 справи № 303/5874/13-ц). Зрештою новий власник автомобіля ОСОБА_10 зобовязався надати автомобіль для огляду експертом, справу було 04.02.2015 скеровано до експертної установи, автомобіль був оглянутий експертом 03.03.2015 (а.с. 234-237 т. 1 справи № 303/5874/13-ц).

Висновком від 14.05.2015 № 23/48 судового експерта ОСОБА_11 (а.с. 2-13 т. 2 справи № 303/5874/13-ц) встановлено, що:

вартість автомашини Mercedes-Benz 200 CDI (W 212), випуску 2010 року, д/н НОМЕР_4, на дату ДТП може становити 370675,00 грн;

автомобіль марки Mercedes-Benz 200 CDI (W 212), випуску 2010 року, д/н НОМЕР_4, укомплектований відповідно до нормативно-технічної документації підприємства-виробника;

у звязку з тим, що автомобіль повністю відновлено, а по наданим на дослідження матеріалам справи дефекти, вказані в протоколі огляду транспортного засобу від 19.03.2013 аварійного комісара, оцінювача ОСОБА_6, та фотоілюстрації не дають у повному обсязі інформації про пошкодження (площу та характер пошкодження), встановити вартість відновлювального ремонту автомобіля марки Mercedes-Benz 200 CDI (W 212), випуску 2010 року, д/н НОМЕР_4, не надається можливим.

У дослідницькій частині експертного висновку зазначено, зокрема, що оглядався автомобіль марки саме Mercedes-Benz Е200 CDI (W 212), випуску 2010 року, д/н НОМЕР_4, при зовнішньому огляді пошкоджень, повязаних із ДТП, не виявлено, автомобіль повністю відновлено.

У судовому засіданні 22.07.2015 представник позивача ОСОБА_8 заявив клопотання про залишення позову без розгляду, чинною ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 22.07.2015 клопотання задоволено, позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про відшкодування майнової та моральної шкоди залишено без розгляду з підстави, передбаченої ст. 207 ч. 1 п. 5 ЦПК України (а.с. 30-32 т. 2 справи № 303/5874/13-ц).

У справі, що розглядається, відповідач також клопотав про призначення судової автотоварознавчої експертизи для зясування питань, аналогічних тим, що ставилися в попередній справі, після чого 08.12.2015 представник позивача надав суду ремонтну калькуляцію від 07.04.2013 на суму 302047,68 грн (а.с. 88, 96-104, 107). Суд ухвалою від 08.12.2015 призначив судову експертизу, на вирішення якої поставив питання про вартість спричинених унаслідок ДТП вищезгаданому автомобілю пошкоджень і його відновлювального ремонту, яка не була виконана, позаяк за повідомленням судового експерта ОСОБА_11 від 18.01.2016 № 11/47, сформульованим аналогічно до експертного висновку від 14.05.2015 № 23/48, автомобіль відновлено і встановити вартість його відновлювального ремонту не є можливим (а.с. 108-110, 115-116).

Попри вказівку в рішенні Мукачівського міськрайонного суду від 03.03.2016 (а.с. 159-162) на допит ОСОБА_6, ця особа судом не допитувалася, а давала пояснення, як зазначено в рішенні в якості спеціаліста, такі пояснення не є доказами в розумінні ст. 54 ч.ч. 2, 3, ст. 57 ч. 2 ЦПК України. Допитаний за клопотанням сторони відповідача із урахуванням положень ст. 303 ч. 2 ЦПК України 08.08.2016 апеляційним судом свідок ОСОБА_6 показав, зокрема, що:

Звіт про оцінку складав він, оригінал звіту знаходиться у власника автомобіля;

у наявному в справі примірнику Звіту про оцінку відсутня фотографія з ідентифікатором автомобіля та Свідоцтвом про реєстрацію ТЗ;

він оглядав автомобіль саме марки Mercedes-Benz E-200 CDI, д/н НОМЕР_2, що був належно ідентифікований на підставі Свідоцтва про реєстрацію ТЗ та 17-значного ідентифікаційного номера WDD2120051A183190 (VIN-коду), який він перевіряв, відповідно до цих ідентифікуючих даних, які мають значення, модель автомобіля була саме «Е 200», а не «Е 250», сама по собі табличка на кришці багажника автомобіля значення не має і факти невідповідності таких табличок дійсним ідентифікуючим даним залежно від ринку продажу автомобілів у практиці трапляються;

розбіжності у сумах ремонтних калькуляцій пояснив різним часом їх складання, де в останній за часом калькуляції був застосований більш високий курс іноземної валюти;

вартісні і цінові показники визначав належним чином, на підставі спеціальної ліцензованої компютерної програми «Audatex», яку використовує офіційно, а також на підставі спеціальної літератури, яка використовується для визначення відповідних показників (цін, сум) при ремонті автомобіля на сертифікованій станції технічного обслуговування, водночас, якщо ремонт виконуватиметься на іншій СТО або приватним порядком, ціни, звісно, будуть іншими, проте, для його оцінки це не має значення.

Наведене вище, оцінка дійсних обставин справи, наявних матеріалів і доказів у сукупності та взаємозвязку, приводять колегію суддів до таких висновків. Правомірно керуючи транспортним засобом, який було пошкоджено у ДТП, маючи відповідне речове право на чуже майно, ОСОБА_2 управі був предявити до винуватця ДТП ОСОБА_4 позов, зокрема, про відшкодування майнової шкоди, завданої пошкодженням транспортного засобу (ст. 395 ч. 1 п. 1, ст.ст. 396, 397, 398 та інші норми ЦК України). При цьому, саме позивач зобовязаний був навести відповідні підстави для такого позову, обґрунтувати їх і довести позов належними і допустимими доказами.

Позов про відшкодування майнової шкоди був предявлений саме з наведених вище підстав внаслідок пошкодження транспортного засобу (а.с. 2-4, 14-145). З огляду на рух обох справ, про які йдеться, за позовами ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про відшкодування майнової шкоди, слід дійти висновку, що перший позов був предявлений у той час, коли пошкоджений автомобіль знаходився у розпорядженні ОСОБА_2

Звіт про оцінку складався на замовлення власника транспортного засобу ОСОБА_3 із метою наступного розрахунку страхового відшкодування, лімітом якого щодо відшкодування шкоди, заподіяної майну страхувальника, були 50000,00 грн. Тобто, якщо встановлений розмір майнової шкоди, завданої власнику транспортного засобу, перевищував зазначений ліміт, то власне для страховика це значення в розрахунках не мало. Вартість майнової шкоди була визначена у Звіті про оцінку в розмірі, що складав понад 83% від вартості транспортного засобу до моменту ДТП, ця вартість є близькою до межі фізичного знищення транспортного засобу у розумінні ст. 30 Закону № 1961-IV.

Особа, здійснюючи цивільні та процесуальні права і обовязки, повинна діяти добросовісно, зловживання цими правами не допускається (ст. 3 ч. 1 п. 6, ст. 13 ч.ч. 2-4 ЦК України, ст. 27 ч. 3 ЦПК України). Зважаючи на істотність розміру шкоди, визначеного оцінювачем, що впливає на обсяг майнової відповідальності відповідача, а також на обставини, які обєктивно викликали обґрунтований сумнів у такому розмірі шкоди, що співвідноситься із майже повним знищенням автомобіля, щодо ремонту якого подавалися невідповідні одна одній калькуляції, в ідентифікації автомобіля та в його комплектації, заподіювач шкоди не маючи обовязку доводити її розмір, проте, маючи право заперечувати предявлений до стягнення розмір шкоди та усувати сумніви в його доведеності, скористався своїм законним правом просити суд про призначення відповідної судової експертизи. У процесі зясувалося, що автомобіль був проданий, утім, ані про продаж автомобіля під час провадження в справі № 303/5874/13-ц, ані про суму, виручену за нього, позивач суду не повідомив, про факт продажу суду і відповідачу стало відомо лише 28.08.2014 у звязку з неможливістю провести експертизу через відсутність автомобіля (а.с. 205-207 т. 1 справи № 303/5874/13-ц). Не міститься вказівки на ці обставини і в позовній заяві, яку ОСОБА_2 подав до суду 04.09.2015 (майже через 2 роки після відчуження автомобіля) і первісно визначив шкоду, належну до стягнення, в розмірі 639266,30 грн.

Беручи до уваги наявні в справі докази, колегія суддів вважає доведеним той факт, що у ДТП був пошкоджений автомобіль марки «Mercedes-Benz», моделі «E-200», д/н НОМЕР_2, що відповідає чинним реєстраційним та іншим документам і матеріалам справи. Зокрема, щодо цього узгоджуються між собою та із матеріалами справи й висновки оцінювача ОСОБА_6 і судового експерта ОСОБА_11 Доводи відповідача щодо ідентифікації цього автомобіля як «Mercedes-Benz», моделі «E-250» не ґрунтуються на належних і допустимих доказах і не спростовують наведеного. Поряд із цим, доводи відповідача та його апеляційної скарги щодо необґрунтованості та недоведеності позову та необґрунтованості рішення суду в частині визначення розміру відшкодування майнової шкоди заслуговують на увагу.

Визначаючи вартість майнової шкоди, заподіяної власнику автомобіля у розмірі 302047,68 грн, оцінювач ОСОБА_6 зробив спеціальне застереження, яким повязав цей розмір із ремонтом автомобіля саме на сертифікованій СТО, у іншому ж випадку допустив можливість зміни вартості майнової шкоди. Тобто, визначений грошовий показник прямо повязаний із конкретною умовою для цього і залежить від неї.

Тим часом, автомобіль був відчужений 20.12.2013 із ціною угоди у 149000,00 грн, яка стала відомою апеляційному суду та стороні відповідача тільки 26.08.2016. Автомобіль був повністю відновлений, про що у справі № 303/5874/13-ц експерту стало відомо 03.03.2015, а суду першої інстанції 28.05.2015 із надходженням відповідного висновку експерта (а.с. 1 т. 2 справи № 303/5874/13-ц). Однак, у жодній зі справ немає ніяких документів (договорів, угод, нарядів, накладних, калькуляцій, актів виконаних робіт, рахунків, фактур, квитанцій, товарних, касових чеків, інших документів), які б свідчили про те, коли, ким, на якій станції техобслуговування (у якому сервісному центрі, яким іншим виконавцем) проводився ремонт автомобіля НОМЕР_5, НОМЕР_6, ким, у якому розмірі і якому одержувачу були сплачені відповідні кошти за ремонт тощо. Позивач не надав суду жодних доказів, які б вказували на виконання відповідних робіт та їх оплату згідно із приписами Правил надання послуг з технічного обслуговування і ремонту автомобільних транспортних засобів, затверджених наказом Мінтрансу України від 11.11.2002 № 792 (реєстрація в Мінюсті України від 17.02.2003 за № 122/7443), Правил надання послуг з технічного обслуговування і ремонту колісних транспортних засобів, затверджених наказом Мінінфрастуктури України від 28.11.2014 № 615 (реєстрація в Мінюсті України від 17.12.2014 за № 1609/26386), інших актів законодавства, що діяли на відповідний час. Відтак, немає й доказів проведення ремонту автомобіля на сертифікованій СТО.

У контексті підстав і предмету позову, що розглядається (ст. 11 ч. 1, ст. 303 ч. 1 ЦПК України), не може слугувати доказом конкретного розміру завданої шкоди й ціна угоди про відчуження автомобіля. По-перше, угода не містить жодних даних і застережень щодо технічного стану автомобіля на момент її укладання, а, отже, її ціна не може повязуватися із такими обставинами. По-друге, ціна продажу товару (майна) є договірною, встановлюється на розсуд сторін, які, за відсутності відповідних застережень, не мають обовязку встановлювати її у нормативно визначеному розмірі, за ринковою вартістю майна тощо, тому сама по собі ціна проданого товару може не бути тотожною його дійсній вартості (ст.ст. 6, 626-628, 632, 638-640, 655, 691 ЦК України). По-третє, поза викладеним, і така ціна продажу, з одного боку, впливає на розмір реальних збитків для власника, з іншого, не узгоджується зі Звітом про оцінку щодо знищення майна на 83%, оскільки становить 41% від вартості автомобіля до ДТП. По-четверте, якщо відшкодування шкоди, завданої майну внаслідок його пошкодження може вимагати особа, яка має речове право на чуже майно, то вимоги, повязані із наслідками розпоряджання майном, є прерогативою власника майна, якому належить право розпоряджання ним, доказів наявності якого у ОСОБА_2 у справі немає (зокрема, ст.ст. 316-319, 321, 386, 611 ЦК України).

Таким чином, належними і допустимими доказами щодо відповідних фактів і обставин є саме речові і письмові докази, а в разі виникнення відповідного спору щодо розміру майнової шкоди належним і допустимим доказом може слугувати, серед іншого, висновок експерта (ст.ст. 57-59, 64-66, 143, 147 ЦПК України). Тож попри усні твердження сторін, які самі по собі не мають доказового значення, у справі немає відповідних доказів щодо предмету доказування, яким для позивача є розмір завданої шкоди та повязані з його визначенням обставини (ст. 179 ч. 1 ЦПК України). За наведених обставин, розмір шкоди, що її просив стягнути позивач, ґрунтується на недопустимих у доказуванні припущеннях, суперечливих документах, сума, що була предявлена до стягнення первісною та зміненою заявами після залишення без розгляду першого позову, вочевидь не була обґрунтованою, а сума, що була визначена у Звіті про оцінку та яку стягнув суд, теж не може бути у контексті встановленого визнана остаточною, безспірною і такою, що підтверджується належними доказами.

Діючи в обраний ним спосіб і розпорядившись своїми правами на власний ризик і розсуд, позивач, маючи можливість і засоби для доведення належними і допустимими доказами розміру майнової шкоди, предявленої до стягнення, позбавив себе такої можливості. За обставинами справи, підлягають врахуванню висновки судового експерта ОСОБА_11 щодо неможливості встановити вартість відновлювального ремонту автомобіля, які, як належні і допустимі докази, мають перевагу порівняно зі Звітом про оцінку. Окрім цього, висновком судового експерта встановлено іншу вартість автомобіля на момент ДТП, яка, хоча і є близькою до вартості, встановленої у Звіті про оцінку, однак не співпадає з нею, що за відповідних обставин впливає і на розмір шкоди. Позивач, який таким чином розпорядився своїми правами і не виконав обовязку доказування позову, не може мати матеріально- і процесуально-правових переваг перед відповідачем, який у процесуальному розумінні діяв правомірно і добросовісно. У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами 2-5 ст. 13 ЦК України, суд може зобовязати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом (ст. 13 ч. 6 ЦК України).

Відтак, позивач ОСОБА_2 не довів, що майнову шкоду завдано саме в такому розмірі, як це зазначено у зміненому позові та у Звіті про оцінку, і що саме такі витрати він зробив або мусить зробити для відновлення свого порушеного права, заперечень відповідача ОСОБА_4 із цього приводу не спростував. Для задоволення цієї вимоги позову суд першої інстанції належних підстав не мав. Тому попри встановлення винності ОСОБА_4 у дорожньо-транспортній пригоді, в якій було пошкоджено автомобіль, що належить ОСОБА_3 і яким керував ОСОБА_2, з урахуванням змагальності цивільного процесу апеляцію відповідача слід на підставі ст. 309 ч. 1 п.п. 1, 2, 4 ЦПК України задовольнити, рішення суду, яке в частині задоволення вимоги зміненого позову про відшкодування майнової шкоди, завданої ДТП, не відповідає вимогам ст.ст. 212-215 ЦПК України, скасувати, у цій вимозі відмовити внаслідок її необґрунтованості та недоведеності.

Керуючись ст. 307 ч. 1 п. 2, ст. 309 ч. 1 п.п. 1, 2, 4, ст.ст. 314, 316 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити, рішення Мукачівського міськрайонного суду від 3 березня 2016 року в частині задоволення вимоги зміненого позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, щодо вимоги про відшкодування майнової шкоди скасувати, у задоволенні цієї вимоги відмовити, а також скасувати рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 3654,00 грн судового збору, сплаченого позивачем з вимоги позову про відшкодування майнової шкоди.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але протягом двадцяти днів може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді