Справа № 373/662/16-ц Головуючий у І інстанції Колодко Л. В.
Провадження № 22-ц/780/4151/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 49 22.08.2016
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

22 серпня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі головуючого судді Сержанюка А.С., членів колегії суддів Данілова О.М., Коцюрби О.П., із участю секретаря Петленко І.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 23 травня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини,

В С Т А Н О В И Л А :

18 квітня 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом, де просила стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, на її користь на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, щомісячно, аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів, до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% від прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку.

На обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, працює, має стабільний заробіток, хороший стан здоровя, інших дітей чи осіб, які потребують матеріальної допомоги немає.

Їх син будь-яких майнових прав і майна немає. Позивач не працює, перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною.

Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 23 травня 2016 року позов ОСОБА_3 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_4, та проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_5, на користь ОСОБА_3, на утримання неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів, але не менше 30% від прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 19 квітня 2016 року, і до досягнення дитиною повноліття та на користь держави - 551,20 грн. судового збору.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення матеріального та процесуального права при його ухваленні.

Просить рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 23 травня 2016 року змінити в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини з 1/3 на 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше 30% від прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 19 квітня 2016 року, і до досягнення дитиною повноліття.

Суд, зясувавши обставини і перевіривши їх доказами у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вислухавши учасників процесу у судових дебатах, вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, керуючись наступним.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як встановлено судом, що підтверджується і матеріалами справи, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 21 липня 2015 року ( а.с. 6 ).

Від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, який перебуває на утриманні матері і потребує матеріальної допомоги ( а.с. 7, 9, 10 ).

Відповідач працює старшим інспектором Головного управління Національної поліції в Київській області, має стабільний заробіток у розмірі 40 911,05 грн. з грудня 2015 року по липень 2016 року ( а.с. 54 ).

Будь-яких утримань із заробітної плати не проводиться ( там же ).

При цьому, ОСОБА_2 здійснює догляд за непрацездатною бабусею - ОСОБА_5, яка потребує постійного догляду за станом свого здоров'я ( а.с. 22 ).

Позивач не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною та отримує, щомісячно, допомогу при народженні дитини ( а.с. 10 ).

Сторони не досягли домовленості щодо утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, а тому позивач 19 квітня 2016 року звернулась до суду із названим позовом ( а.с. 3 ).

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення з приводу заявлених вимог, обгрунтовано прийшов до переконання про необхість стягнення із відповідача аліментів, однак помилково прийшов до висновку про 1/3 їх частину в заробітній платі.

Так, місцевий суд не врахував ту обставину, що ОСОБА_2 здійснює догляд за непрацездатною бабусею - ОСОБА_5, яка потребує постійного догляду за станом свого здоров'я.

Зазначена обставина підтверджується довідкою Бережинської лікарської амбулаторії, виданою 20 травня 2016 року, яка, на переконання апеляційного суду є належним та допустимим доказом по справі у відповідності до положень ст.ст. 58-59 ЦПК України.

Суд же першої інстанції, при визначенні розміру аліментів її не врахував у порушення вимог ст. 182 СК України, ст.ст. 60, 212 ЦПК України, при тому, що зазначена обставина має істотне значення для правильного вирішення спору.

За таких обставин, суд першої інстанції неповно зясував обставини, що мають значення для справи, зробив висновки, які не відповідають обставинам справи, та необґрунтовано прийшов до переконання про необхідність задоволення позову у зазначеній позивачем частині аліментів і ухвалив рішення у цій частині без додержання норм матеріального і процесуального права, зокрема, ст. 182, 185 СК України, ст.ст. 10, 11, 58-60, 213, 215 ЦПК України.

Таким чином, доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про незаконність та необґрунтованість рішення, неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення зазначеного матеріального та процесуального права при його ухваленні, на переконання апеляційного суду знайшли своє підтвердження у ході апеляційного розгляду справи.

Відтак, рішення місцевого суду підлягає зміні відповідно до положень ст. 309 ЦПК України в частині стягнення із відповідача розміру аліментів до 1/4 частини заробітку відповідача на підставі ст.ст. 182, 183 СК України, ст.ст. 11, 58-60, 213, 215 ЦПК України.

При цьому, ОСОБА_3, не позбавлена можливості вирішити питання розподілу додаткових витрат, зокрема, викликаних хворобою дитини, у відповідності до положень ст. 185 ЦПК України.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313-314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити. Рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 23 травня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини змінити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_6 та проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_5, на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше 30% від прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 19 квітня 2016 року, і до досягнення дитиною повноліття.

У решті рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцятиднів з дня набрання рішенням апеляційного суду законної сили.

Головуючий А.С. Сержанюк

Судді О.М. Данілов

ОСОБА_6