1Справа № 333/1242/15-ц 2/335/104/2016
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

5 серпня 2016 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Шалагінової А.В.,

за участю секретаря судового засідання Герченової А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 51, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до комунальної установи «Обласний медичний центр репродукції людини» Запорізької обласної ради, третя особа приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_2, про визнання заповіту недійсним,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до комунальної установи «Запорізький обласний центр реабілітації репродуктивної функції людини», третя особа приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_2, про визнання заповіту недійсним, в обґрунтування якого зазначав, що 8 вересня 2014 р. помер його рідний брат ОСОБА_3, після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку за адресою: м. Запоріжжя, вулиця Барикадна, 245. За життя 27 липня 2007 року ОСОБА_3 залишив заповіт, яким заповів все належне йому майно на день смерті відповідачеві. Вважає, що вказаний заповіт ОСОБА_3 підписував у хворому стані, не усвідомлюючи значення своїх дій, т.я. мав захворювання головного мозку, інші тяжкі хвороби та онкологічне захворювання, з огляду на що вважає, що цей заповіт підлягає визнанню недійсним.

Від позивача та його представника надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності.

Від представника відповідача надійшла заява про визнання позову та про розгляд справи за йог відсутності. До заяви додано рішення Запорізької обласної ради від 31.03.2011 № 22 «Про перейменування комунальної установи «Запорізтький обласний центр реабілітації репродуктивної функції людини» Запорізької обласної ради та затвердження нової редакції статуту. Відтак, вірним найменування відповідача є комунальна установа «Обласний медичний центр репродукції людини» Запорізької обласної ради.

Від третьої особи надійшла заява про розгляд справи за її відсутності.

За таких обставин суд вважав за можливе розглянути справу за відсутності сторін та третьої особи на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог частини першої статті 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву.

Частиною четвертою цієї статті передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Судом встановлено, що 8 вересня 2014 р. помер ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть останнього, виданим Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції 11 вересня 2014 р., актовий запис № 5877 (том № 1 арк. справи 4).

Позивач ОСОБА_1 доводиться померлому рідним братом, підтвердженням чого є свідоцтво про народження позивача, видане повторно Беленським сільськ ЗАГС В-Хортицького району Запорізької області 12 серпня 1950 р., акторвий запис № 65 від 16 червня 1947 р. (том № 1 арк. справи 5), свідоцтво про народження ОСОБА_3, видане повторно Беленським п/с райбюро ЗАГС Запорізького району 25 лютого 1967 р., акторвий запис № 5 від 14 січня 1952 р. (том № 1 арк. справи 6).

Інших спадкоємців за законом, крім позивача, щодо майна померлого ОСОБА_1 немає, що підтверджується матеріалами спадкової справи № 127/2014, заведеної приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_2 (том № 1 арк. справи 119161).

За життя ОСОБА_3 було складено та посвідчено заповіт від 27 липня 2007 р., за яким все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що він за законом матиме право заповідав комунальній установі «Запорізький обласний центр реабілітації репродуктивної функції людини», що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Дивногирська, буд. 5, тобто відповідачу у справі. Заповіт посвідчено державним нотаріусом Шостої Запорізької державної нотаріальної контори ОСОБА_4, зареєстровано в реєстрі за № 1-1940 (том № 1 арк. справи 12).

Позивач та відповідач у встановлений законом строк звернулися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини (том № 1 арк. справи 120, 140).

23 лютого 2015 р. позивач звернувся до суду із позовом про визнання вказаного заповіту недійсним.

Статтею 1257 ЦК України визначені підстави для визнання заповіту недійсним, а саме: заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним; за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Згідно з частиною першою статті 225 ЦК України, на яку посилається позивач в обґрунтування правових підстав позову, правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені.

Ухвалою суду від 19 жовтня 2015 р. за клопотанням позивача у справі призначено посмертну судово-психіатричну експертизу ОСОБА_3, на вирішення якої були постановлені питання щодо можливості ОСОБА_3 станом на час складання та підписання заповіту від 27 липня 2007 р. правильно розуміти та усвідомлювати значення своїх дій, їх наслідки та керувати ними та ін. питання (том 1 арк. справи 227-228).

Згідно з висновком судово-психіатричного експерта № 236 від 17 травня 2016 р., ОСОБА_3 на період часу з 2005 р. по кінець 2007 р. та з 27.07.2007 по день смерті виявляв ознаки психічного розладу у вигляді помірно виражених розладів особистості внаслідок органічного ураження головного мозку (церебральний атеросклероз, артеріальна гіпертензія, інсульт). ОСОБА_3 на час складання та підписання заповіту (27.07.2007) також виявляв ознаки психічного розладу у вигляді помірно виражених розладів особистості внаслідок органічного ураження головного мозку (церебральний атеросклероз, артеріальна гіпертензія, інсульт). Ступінь вираженості психічних порушень з 2005 року по кінець 2007 року та з 27.07.2007 по день смерті, а також на час складання та підписання заповіту (27.07.2007) була така, що істотно впливала (обмежувала) на його здатність розуміти значення своїх дій та керувати ними.

Таким чином, судово-психіатричною експертизою підтверджено той факт, що ОСОБА_3 при складанні та підписанні заповіту страждав на певні захворювання, які суттєво впливали на його здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, що відповідно до положень статті 225 ЦК України є підставою для визнання заповіту від 27.07.2007 недійсним.

Відповідач позов визнає, отже, не заперечує даний факт.

Оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд приймає визнання позову відповідачем.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого позову та наявність підстав для його задоволення.

На підставі статті 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 243,60 гривень.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-61, 88, 208, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати недійсним заповіт ОСОБА_3 на користь комунальної установи «Запорізький обласний центр реабілітації репродуктивної функції людини», що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Дивногирська, буд. 5, посвідчений 27 липня 2007 року державним нотаріусом Шостої Запорізької державної нотаріальної контори ОСОБА_4, зареєстрований в реєстрі за № 1-1940.

Стягнути з комунальної установи «Обласний медичний центр репродукції людини» Запорізької обласної ради на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 (десяти) днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А.В. Шалагінова