АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого-судді Слюсар Т.А.

суддів: Волошиної В.М., Котули Л.Г.

при секретарі: Крічфалуши С.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_2 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 12 квітня 2011 року

в справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «РИТМ ЛТД» про стягнення суми, за зустрічним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «РИТМ ЛТД» до ОСОБА_1 про стягнення суми.

Колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2009 року ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулись у суд з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «РИТМ ЛТД» (надалі - ТОВ «РИТМ ЛТД») простягнення заборгованості, дострокове припинення дії договору та виселення з незаконно займаного приміщення.

Позовні вимоги обґрунтовували тим, що ОСОБА_1, будучи власником нежилого приміщення за адресою АДРЕСА_1 (надалі - приміщення) уклав з відповідачем договір оренди нежилого приміщення №30-11-06 з додатковою угодою до нього (а.с.22-29 том 1).

Зазначали, що починаючи з 01 листопада 2007 року відповідач припинив виконувати свої фінансові зобов'язання по договору оренди та перестав платити орендну плату, у зв'язку з чим виникла заборгованість.

Проте, виходячи з того, що ОСОБА_1 продав приміщення ОСОБА_2, то з 14 квітня 2008 року заборгованість відповідача виникла вже перед ОСОБА_2 (а.с.63 том 1).

У зв'язку з вищенаведеним, з урахуванням уточнень (а.с.208-213 том 3), просили стягнути з ТОВ «РИТМ ЛТД» на користь ОСОБА_1 207735 грн. 99 коп., з яких 187232 грн. 71 коп. - основна заборгованість; пеня в сумі 744 грн. 34 коп.; збитки від інфляції 18249 грн. 90 коп. та 1509 грн. 04 коп. - 3% річних від простроченої суми; на користь ОСОБА_2- 1074855 грн. 52 коп., з яких 356907 грн. - основна заборгованість; 2625 грн. 85 коп. - пеня за прострочення платежу; 685 грн.76 коп. - збитки від інфляції; 822 грн. 63 коп. - 3% річних від простроченої суми та 713814 грн. 28 коп. неустойки.

В зустрічному позові, з відповідними уточненнями (а.с.1-3 том 3), ТОВ «РИТМ ЛТД» просило стягнути із ОСОБА_1 на свою користь 1015622 грн. 40 коп., посилаючись на те, що дострокове припинення договору оренди та дострокове виселення ТОВ «РИТМ ЛТД» з орендованого приміщення до закінчення строку дії договору оренди є порушенням його п.4.1., а з урахуванням проведення перепланування та поліпшення приміщення, товариство просило стягнути з відповідача суму понесених витрат.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 12 квітня 2011 року позовні вимоги ТОВ «РИТМ ЛТД» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «РИТМ ЛТД» 1015622 грн. 40 коп., 1700 грн. сплаченого судового збору, 120 грн. сплачених витрат на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи, а всього 1017442 грн. 40 коп.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, ОСОБА_2, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права та невідповідність висновків суду обставинам справи, просять скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні зустрічного позову відмовити, а позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити.

В судове засідання на неодноразові виклики представник ТОВ «РИТМ ЛТД» не з'являвся, судові повістки повертались з відміткою «за закінченням строку зберігання», не з'являлися на судові виклики й співзасновники товариства (а.с.85, 94, 96, 104-106, 112, 116, 122-124, 137 т.4).

Відповідно до листа ДПІ у Голосіївському районі ГУДФС у м. Києві від 29 березня 2016 року ТОВ «РИТМ ЛТД» зареєстровано за адресою: м. Київ, вул. Будіндустрії, 5, проте звітність до податкових органів товариство з 2014 року не надає (а.с.128, 130 т.4).

Виклик в судове засідання ТОВ «РИТМ ЛТД» було здійснено шляхом оголошення в пресі, отже, відповідач належно повідомлений про день і час розгляду справи (а.с.143).

В судове засідання 24 травня 2016 року представник відповідача не з'явився.

Враховуючи вищенаведене, тривалість перебування справи на розгляді, а також вимоги процесуального закону щодо розумних строків вирішення спору, колегія суддів вважає за можливе розглядати справу у відсутність представника ТОВ «РИТМ ЛТД» й вважає його таким, що належно повідомлений про день і час судового розгляду справи.

Колегія суддів, вислухавши представника позивача, який підтримав апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає частковому задоволенню.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Районний суд ухвалив рішення, яким задовольнив позов ТОВ «РИТМ ЛТД» й відмовив у позові ОСОБА_1 та ОСОБА_2, проте свої висновки не мотивував, належними доказами не обґрунтував.

Відповідно до керівних роз'яснень, які містяться у п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовуються вимоги чи заперечення сторін, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має мотивувати свої дії та врахувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд першої інстанції у порушення вимог ст.213 ЦПК України та п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», у рішенні не зазначив, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

За таких обставин, коли рішення суду постановлено з істотним порушенням норм процесуального права, що призвело до невстановлення дійсних обставин справи, прав та обов'язків сторін, неправильне застосування норм матеріального права, таке рішення підлягає скасуванню, а по справі слід ухвалити нове рішення про часткове задоволення позову, враховуючи таке.

Відповідно до копії свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 від 21 березня 2008 року, нежилі приміщення з №1 по №13 (групи приміщень №567) - салон ІНФОРМАЦІЯ_1 загальною площею 213,20 кв.м., які розташовані в АДРЕСА_1 належали ОСОБА_1 на праві приватної власності (а.с.21 т.1).

З матеріалів справи убачається, що 30 листопада 2006 року між ТОВ «РИТМ ЛТД» та ОСОБА_1, в особі ФОП ОСОБА_4, булоукладено договір оренди нежитлового приміщення №30-11-06, відповідно до умов якого ТОВ «РИТМ ЛТД» прийняло в строкове платне користування нежитлове приміщення за адресою АДРЕСА_1, загальною площею 217,5 кв. м (а.с.22-28 т.1).

Згідно додатку до договору оренди нежитлового приміщення №30-11-06 від 28 лютого 2007 року були викладені в новій редакції п.п.1.3 та п.п.5.1 договору, а саме: уточнено загальну площу орендованого приміщення - 213,2 кв.м., розмір орендної плати - 34 460 грн. за повний календарний місяць без ПДВ (а.с.29 т.1).

Умовами договору оренди №30-11-06 від 30 листопада 2006 року термін оренди сторонами був визначений на 3 (три) роки з моменту прийняття в експлуатацію об'єкта оренди; визначено, що термін оренди може бути скорочений лише за згодою сторін (розділ 4 договору).

Відповідно до п.5.5 договору оренди №30-11-06 від 30 листопада 2006 року орендар (ТОВ «РИТМ ЛТД») був зобов'язаний сплачувати орендну плату в безготівковому порядку на поточний рахунок Орендодавця,у строк не пізніше ніж за один день до початку календарного місяця у якому буде здійснюватися оренда об'єкту, що орендується (а.с.23 т.1).

Пунктом 10.2.1 договору оренди №30-11-06 від 30 листопада 2006 року встановлено, що сторони домовилися, що дія договору припиняється шляхом направлення Орендодавцем відповідного повідомлення Орендарю - в разі затримки сплати Орендарем орендної плати більш ніж на 30 календарних днів від терміну сплати згідно п.5.5 цього Договору (а.с.26 т.1).

Згідно п.7.2.8 договору оренди №30-11-06 від 30 листопада 2006 року в разі виникнення розбіжностей сторони зобов'язані зводити звірку взаєморозрахунків по орендних платежах і оформляти відповідні акти звірки (а.с.25 т.1).

Як убачається з договору купівлі-продажу нежилих приміщень від 09 квітня 2008 року ОСОБА_1, в особі представника ОСОБА_5, продав, а ОСОБА_2 купив нежилі приміщення з №1 по №13 (групи приміщень №567) салону ІНФОРМАЦІЯ_1 загальною площею 213,20 кв.м., які розташовані по АДРЕСА_1; договір було посвідчено 09 квітня 2008 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Леончук І.А. за реєстровим №2341 (а.с.63-64 т.1).

Встановлено, що на підставі заочного рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 20 листопада 2008 року, яке у подальшому було скасовано, ТОВ «РИТМ ЛТД» 23 лютого 2009 року виселено з орендованого приміщення (а.с.67-72, 90-91 т.1, 97-108 т.2, 38-50 т.3).

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 13 грудня 2010 року ТОВ «РИТМ ЛТД» відмовлено у позові до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу нежилих приміщень (а.с.59-61 т.4).

Районний суд, ухвалюючи оскаржуване рішення, не дослідив рішення Дарницького районного суду м. Києва від 13 грудня 2010 року, в той час як у висновках суду містяться обставини, які не підлягають доказуванню по даній справі.

Так, рішенням суду встановлено, що ТОВ «РИТМ ЛТД» фактично сплачувало орендну плату до грудня 2007 року й до дати укладання договору купівлі-продажу - 09 квітня 2008 року, понад 5 місяців неналежно виконувало свої обов'язки за договором оренди, а тому не мало переважного права на купівлю спірних приміщень (а.с.59-61 т.4).

Згідно положень ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ч.1 ст.770 ЦК України у разі зміни власника речі, переданої у найм, до нового власника переходять права та обов'язки наймодавця.

Зі справи убачається, що з 01 листопада 2007 року ТОВ «РИТМ ЛТД» припинено виконання своїх зобов'язань за договором в частині сплати орендної плати.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства й зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України).

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про наявність правових підстав до задоволення заявленого по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 позову в частині стягнення заборгованості по орендній платі, відсотках та інфляційних.

Відповідно до матеріалів справи, товариство з 01 грудня 2007 року припинило вносили орендні платежі, проте до 29 лютого 2009 року користувалося спірним приміщенням, а тому за вказаний період зобов'язано оплатити орендну плату.

Зокрема, ОСОБА_1- з 01 грудня 2007 року по 09 квітня 2008 року, а ОСОБА_2 - з 10 квітня 2008 року по 23 лютого 2009 року.

В матеріалах справи міститься розрахунок суми заборгованості з додатками до нього, яким визначена заборгованість товариства перед ОСОБА_1, в сумі 207735 грн. 99 коп., що складається з: 187232 грн. 71 коп. - основна заборгованість; 744 грн. 34 коп. - пеня за прострочення платежу; збитки від інфляції - 18249 грн. 90 коп. та 1509 грн. 04 коп. - 3% річних від простроченої суми, а заборгованість на користь ОСОБА_2 складається з 361041 грн. 24 коп., з яких: 356907 грн. - основна заборгованість; 2625 грн. 85 коп. - пеня за прострочення платежу; 685 грн.76 коп. - збитки від інфляції та 822 грн. 63 коп. - 3% річних від простроченої суми (а.с.214-219, 221-225 т.3)

Колегія суддів вважає за необхідне в основу рішення покласти долучений до справи розрахунок заборгованості, як такий, що відповідає обставинам справи й складений відповідно до діючого законодавства та з урахуванням встановленого в спірний період індексу інфляції.

Отже, з ТОВ «РИТМ ЛТД» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 207735 грн. 99 коп., з яких 187232 грн. 71 коп. - основна заборгованість; пеня, в сумі 744 грн. 34 коп.; збитки від інфляції - 18249 грн. 90 коп. та 1509 грн. 04 коп. - 3% річних від простроченої суми, а на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню заборгованість, в сумі 361041 грн. 24 коп., з яких: 356907 грн. - основна заборгованість; 2625 грн. 85 коп. - пеня за прострочення платежу; 685 грн.76 коп. - збитки від інфляції; 822 грн. 63 коп. - 3% річних від простроченої суми.

Правових підстав до стягнення на користь ОСОБА_2 неустойки, в сумі 713814 грн. 28 коп., колегія суддів не вбачає, а тому приходить до висновку про відмову у позові в цій частині.

При цьому, колегія суддів виходить з того, що на користь позивача з боржника за невиконання зобов'язання стягнуто пеню, яка є складовою неустойки, а стягнення додатково неустойки у відповідності до ст.785 ЦК України, буде свідчити про подвійну відповідальність товариства, що суперечить положенням ст.61 Конституції України.

В задоволенні зустрічного позову слід відмовити, враховуючи таке.

Звертаючись у суд з зустрічним позовом, ТОВ «РИТМ ЛТД» свої доводи обґрунтовувало тим, що у орендованому приміщенні товариством були проведені ремонтні роботи, що призвели до його поліпшення й на проведення яких потрачено кошти, а тому вартість понесених витрат підлягають до стягнення з орендодавця, окрім цього, договір оренди було припинено з вини орендодавця.

Разом з тим, відповідно до обставин, які встановлені рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 13 грудня 2010 року та у відповідності до ч.3 ст.61 ЦПК України не підлягають доказуванню, саме товариство припинило виконувати умови договору в частині внесення орендної плати з грудня 2007 року.

Згідно п.4.1 договору №30-11-06 від 30 листопада 2006 року, термін оренди складає 3 (три) роки з моменту прийняття в експлуатацію об 'єкта оренди (а.с.22-28 т.1).

Відповідно до акту прийому-передачі об'єкта, що орендується, від 01 грудня 2006 року, ФОП ОСОБА_4, як представник орендаря, передала орендовані приміщення ТОВ «РИТМ ЛТД» ( а.с.14 т.1).

З копії акту державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта від 31 травня 2007 року, об'єкт будівництва - нежитлове приміщення АДРЕСА_1 салон «ІНФОРМАЦІЯ_1» було прийнято в експлуатацію згідно розпорядження Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації № 460 від 26 червня 2007 року.

Відповідно до п.п. 8.8 договору оренди №30-11-06 від 30 листопада 2006 року у випадку, коли орендодавець порушив умови п.4.1 договору, орендар має право на відшкодування вартості поліпшення об'єкта, що орендується, які були зроблені за письмовою згодою орендаря (а.с.25 т.1).

Між тим, матеріалами справи доведено, що саме товариство порушило умови договору, припинило вносити платежі з грудня 2007 року, проте фактично використовувало об'єкт оренди до 23 лютого 2009 року.

За таких обставин, коли дострокове припинення строку дії договору стало наслідком невиконання товариством зобов'язань, а не орендодавцем, правові підстави до відшкодування вартості понесених товариством витрат на поліпшення орендованого приміщення, відсутні.

З огляду на викладене, рішення районного суду, як ухвалене з порушенням норм процесуального права, неправильним застосуванням норм матеріального права, підлягає скасуванню, а по справі необхідно ухвалити нове рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 й відмову у задоволенні заявленого по справі зустрічного позову.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підлягають стягненню судові витрати, пов'язані з оплатою судового збору, в сумі по 1365грн. (1700+30+850+120=2700:2=1365) (а.с.33,34 т. 1, 72-73 т.4).

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313 - 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 12 квітня 2011 року скасувати та ухвалити по справі нове рішення, яким позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «РИТМ ЛТД» про стягнення суми - задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «РИТМ ЛТД» на користь ОСОБА_1 207735 грн. 99 коп., з яких: 187232 грн. 71 коп. - основна заборгованість; 744 грн. 34 коп. - пеня за прострочення платежу; 18249 грн. 90 коп. - збитки від інфляції та 1509 грн. 04 коп. - 3% річних від простроченої суми.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «РИТМ ЛТД» на користь ОСОБА_2 361041 грн. 24 коп., з яких: 356907 грн. - основна заборгованість; 2625 грн. 85 коп. - пеня за прострочення платежу; 685 грн.76 коп. - збитки від інфляції та 822 грн. 63 коп. - 3% річних від простроченої суми.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «РИТМ ЛТД» на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 судові витрати, в сумі по 1365 грн.

В іншій частині позову - відмовити.

В задоволенні зустрічного позову товариства з обмеженою відповідальністю «РИТМ ЛТД» до ОСОБА_1 про стягнення суми - відмовити.

Рішення набирає чинності негайно, проте може бути оскаржено в касаційному порядку протягом 20 днів з моменту проголошення шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді:

Справа №2-143/11

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/2214/2016

Головуючий у суді першої інстанції: Куренков Є.С.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Слюсар Т.А.