Справа № 303/899/16-ц
Провадження №2/303/717/16
Рядок стат. звітн. - 56
РІШЕННЯ

Іменем України

10 березня 2016 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в складі

головуючого Котубей І.І.,

при секретарі Батьо Г.М.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Мукачево цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк» про визнання недійсними кредитного договору та додаткових угод, що випливають з нього,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк» про визнання недійсними кредитного договору та додаткових угод, що випливають з нього.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що 05 вересня 2006 року між ВАТ «Електрон Банк», правонаступником якого є ПАТ «ВіЕс Банк», та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № KF38211, відповідно до якого банк зобовязався відкрити позичальнику кредитну лінію в сумі 50 000 доларів США строком на 10 років на не поновлювальній основі. Після того, між кредитором та позичальником було підписано ряд додаткових угод до вказаного договору, а саме: 05 вересня 2006 року про надання траншу в сумі 50000 доларів США; 24 жовтня 2006 року про надання траншу в сумі 50000 доларів США; 19 квітня 2007 року про надання траншу в сумі 20000 доларів США; 29 жовтня 2007 року про надання траншу в сумі 50000 доларів США. Крім того, 29.10.2007 року між сторонами був підписаний додаток № 9 до кредитного договору, згідно якого були внесені зміни в кредитний договір.

Вищевказаний кредитний договір та всі додаткові угоди, що випливають з нього, не можуть залишатися в силі, оскільки позивач не одержувала коштів, які вказані в договорі. Крім того, кредитодавець не надав позивачу, як споживачу фінансових послуг, в письмовій формі інформації про умови кредитування, орієнтовну сукупну вартість кредиту. В звязку з цим позивач вважає, що оскаржуваний договір є нікчемний з моменту його вчинення через невідповідність його вимогам законодавства, а тому просить визнати кредитний договір та додаткові угоди, що випливають з нього, недійсними.

В судовому засіданні представник позивача повністю підтримав заявлені позовні вимоги і просив їх задовольнити з підстав, вказаних в позовній заяві. При цьому пояснив, що укладений кредитний договір на даний час є дійсним, тому оскаржити його можна в будь-який час і строк звернення до суду (строк давності) ним не пропущено. Крім того, представник позивача в судовому засіданні визнав факт, що з приводу стягнення з позивача заборгованості за оспорюваний кредитним договором є ряд судових справ, позивач до 2014 року виконувала зобовязання за цим договором, але сплачувала кошти в гривнях.

Представник відповідача в судовому засіданні повністю заперечив проти задоволення позову, просив застосувати до даних правовідносин строк давності і відмовити в позові в звязку з пропуском позивачем такого строку. Пояснив, що вимоги позивача є необґрунтованими, всі свої зобовязання за договором банк виконав, передбачені в договорі та додатках до нього кредитні кошти були видані позивачу. Позивача у встановленому порядку було проінформовано про умови кредитування, орієнтовну сукупну вартість кредиту та інше. Позивач справно сплачував платежі по кредиту до серпня 2014 року, між ними не було ніяких спорів щодо неотримання коштів. Після того у позивача виникла заборгованість за кредитом, банком подано до суду позови про захист своїх прав, і лише тоді позивач почав ставити питання про недійсність договору.

Заслухавши думку учасників судового процесу та дослідивши матеріали справи, зясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до наступного висновку.

Матеріалами справи встановлено, що 05 вересня 2006 року між ВАТ «Електрон Банк», правонаступником якого є ПАТ «ВіЕс Банк», та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № KF38211.

Згідно п.1.1 Кредитного договору банк зобовязався відкрити позичальнику кредитну лінію в сумі 50 000 доларів США строком на 10 років на не поновлювальній основі.

Після того, між кредитором та позичальником було підписано ряд додаткових угод до вказаного договору, а саме: 05 вересня 2006 року про надання траншу в сумі 50000 доларів США; 24 жовтня 2006 року про надання траншу в сумі 50000 доларів США; 19 квітня 2007 року про надання траншу в сумі 20000 доларів США; 29 жовтня 2007 року про надання траншу в сумі 50000 доларів США. Крім того, 29.10.2007 року між сторонами був підписаний додаток № 9 до кредитного договору, згідно якого були внесені зміни в кредитний договір.

Відповідно до копій заяв про видачу готівки, 05 вересня 2006 року позивач отримала 50 000 доларів США, що становить 252 500 гривень, 24 жовтня 2006 року 50 000 доларів США, що становить 252 500 гривень, 19 квітня 2007 року 20 000 доларів США, що становить 101 000 гривень, 29 жовтня 2007 року 50 000 доларів США, що становить 252 500 гривень.

Сторони в судовому засіданні визнають факт, що до серпня 2014 року позивач ОСОБА_3 належним чином виконувала свої зобовязання з Кредитним договором, тобто сплачувала відповідні платежі, погашала тіло кредиту та відповідні відсотки.

Факт виконання позивачем своїх зобовязань за договором протягом семи років з дня його укладення свідчить про те, що ним було отримано відповідні кошти, жодних претензій протягом цього часу щодо неотримання суми кредиту позивачем до банку не висувалось.

За таких обставин суд приходить до висновку, що доводи позивача та його представника в судовому засіданні щодо неотримання позивачем кредитних коштів згідно договору є необґрунтованими і такими, що не відповідають дійсності.

Представник відповідача в судовому засіданні просив застосувати при вирішенні данного спору строк позовної давності.

Статтями 256, 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність, тобто строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, встановлюється тривалістю у три роки.

Перебіг позовної давності, відповідно до ст. 261 ЦК України, починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Як на порушення своїх прав позивач посилається тільки на те, що вона не отримувала коштів, вказаних в кредитному договорі та додатках до нього, при укладенні договору не була належним чином ознайомлена з повною інформацією про умови кредитування і сукупною вартістю кредиту.

Оскільки кредитний договір укладено між сторонами ще в 2006 році, а відповідні додатки до нього укладалися протягом 2006-2007 років, відповідно позивач про порушення своїх прав, якщо такі мали місце, могла дізнатися в момент невиконання банком свого обовязку щодо надання чергового траншу, отже, перебіг строку позовної давності починається саме з цього моменту.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позивач про порушення свого права та прав своїх дітей добре знала на момент виникнення спірних правовідносин, тобто в 2006-2007 роках відповідно, до суду звернулася з цим позовом в лютому 2016 року, а тому пропустила строк позовної давності.

Відповідно до ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Оскільки судом встановлено факт спливу позовної давності за вимогами про визнання недійсними кредитного договору та додаткових угод, що випливають з нього, про застосування такого строку заявлено представником відповідачів, такі вимоги не підлягають до задоволення.

На підставі наведенного, керуючись ст.ст. 214, 215, 256, 257, 267 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

В задоволенні позову ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк» про визнання недійсними кредитного договору та додаткових угод, що випливають з нього - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Закарпатської області через Мукачівський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Мукачівського

міськрайонного суду ОСОБА_4