Справа № 495/2341/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2016 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді: Мишко В.В.

при секретарі судового засідання: Чумаченко О.О.

за участю представників сторін:

від позивача: не з ?явився

від відповідача: не з ?явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 495/2341/16-ц

за позовом ОСОБА_1

до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит»

про захист прав споживачів та стягнення коштів

В С Т А Н О В И В:

30.03.2016 року ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» (далі по тексту відповідач) про захист прав споживачів та стягнення коштів (а.с.1-8).

Так, позивач просить суд:

- стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на користь ОСОБА_1 за договором заявою №328823/63447/24-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт» на двадцять чотири місяці в іноземній валюті укладеного 05 серпня 2014 року суму Внеску 25 700 дол. США, не сплачені відсотки за депозитом у розмірі 3148 дол. США.

- стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на користь ОСОБА_1 за договором - заявою №328823/72437/3-14 про банківський строковий вклад (депозит) на три місяці в іноземній валюті укладеного 05 вересня 2014 року суму Внеску 25 000 доларів США, не сплачені відсотки за депозитом 718,74 доларів США, сума 3% річних 423 доларів США.

- стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на користь ОСОБА_1 . за договором №328823/72447/3-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» на три місяці в іноземній валюті укладеного 05 вересня 2014 року суму Внеску 25 000 доларів США, не сплачені відсотки за депозитом 874,98 доларів США, сума 3% річних 1013 доларів США.

- стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на користь ОСОБА_1 за договором №328823/103468/1-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» на один місяць в іноземній валюті укладеного 08 грудня 2014 року суму Внеску 15560 доларів США, не сплачені відсотки за депозитом 544,62 доларів США, сума 3% річних 263 доларів США

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит», в особі відділення №9 філії «Одеське РУ» АТ «Банк «Фінанси та Кредит» було укладено декілька договорів заяв про банківський строковий вклад (депозит), а саме: 05 серпня 2014 року укладений договір №328823/63447/24-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт» на двадцять чотири місяці в іноземній валюті; 05 вересня 2014 року укладений договір №328823/72437/3-14 про банківський строковий вклад (депозит) на три місяці в іноземній валюті (по закінченню строку дії цього договору, згідно до Додаткової угоди №1 від 11.03.2015 року сторони домовились продовжити строк розміщення грошових коштів до 11 вересня 2015 року); 05 вересня 2014 року укладений договір №328823/72447/3-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» на три місяці в іноземній валюті; 08 грудня 2014 року укладений договір №328823/103468/1-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» на один місяць в іноземній валюті (по закінченню строку дії цього договору, згідно до Додаткової угоди №1 від 11.03.2015 року сторони домовились продовжити строк розміщення грошових коштів до 11 вересня 2015 року), що підтверджується відповідними валютними меморіальними ордерами.

Між тим, не дивлячись на звернення позивача, відповідачем по теперішній час суми коштів з депозитів разом із нарахованими процентами не повернуті.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 07.04.2015 року відкрито провадження по справі № 495/2341/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» про захист прав споживачів та стягнення коштів. Справу призначено до розгляду (а.с.29).

Позивач ОСОБА_1, в судові засідання не з ?явився, але його представник ОСОБА_2, подала до суду клопотання, згідно з яким повністю підтримує заявлений позов ОСОБА_1 та просить розгляд справи провести за її відсутності (а.с.121).

24.05.2016 року представник відповідача (ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит») ОСОБА_3, подав до суду заперечення на позов ОСОБА_1, згідно якого просив суд в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі у звязку із тим, що чинним законодавством встановлений спеціальний порядок задоволення вимог кредиторів після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, а задоволення таких вимог кредиторів здійснюється за участю Фонду гарантування вкладів фізичних осіб через відповідні позасудові механізми, передбачені чинним законодавством України, іншого порядку задоволення вимог кредитора, ніж у встановлений Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» спосіб, чинним законодавством не передбачено. Також, просив суд розглянути дану справу без участі представника банку (а.с.115-117).

Враховуючи викладені обставини та норми чинного законодавства, суд вважає за можливе і необхідне розглянути справу без участі сторін або їх представників, на підставі наявних та достатніх для розгляду матеріалів справи.

У відповідності до ч.2 ст.197 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши позовну заяву, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст.15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової шкоди) (ч.1, п.п. 8, 9 ч.2 ст.16 ЦК України).

Згідно із ч.1 ст.3 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Так, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» про захист прав споживача та стягнення коштів.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, 05.08.2014 року між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит», в особі відділення №9 філії «Одеське РУ» АТ «Банк «Фінанси та Кредит» було укладено договір №328823/63447/24-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт» на двадцять чотири місяці в іноземній валюті.

Відповідно до п. 1.1. Договору 1 ОСОБА_1 передав, а ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» прийняв на депозитний рахунок № 2635.6.328823.193 (далі Депозитний рахунок) грошові кошти у сумі 25 700 (двадцять пять тисяч сімсот доларів США 00 центів). (далі Внесок) на строк з 08 серпня 2014 року по 08 серпня 2016 року.

Згідно до квитанції, ОСОБА_1 08.08.2014 року був переданий ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», а останнім отриманий на Депозитний рахунок Внесок в повному обсязі. У п. 2.1. зазначено, що нарахування процентів на рахунок № 2635.6.328823.193 за Вкладом здійснюється у наступному порядку: протягом перших двох місяців, починаючи з дати надходження вкладу у "Банк", Клієнту нараховуються та сплачуються проценти за ставкою 11 % річних, а за час користування коштами Вкладом протягом періоду, починаючи з третього місяця Клієнту нараховуються та сплачуються проценти за ставкою 7 %.

08 серпня 2016 року настане строк повернення коштів за договором №328823/63447/24-14 банківського строкового вкладу (депозит) «Стандарт», укладеного 08 серпня 2014 року.

05.09.2014 року між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит», в особі відділення №9 філії «Одеське РУ» АТ «Банк «Фінанси та Кредит» було укладено договір №328823/72437/3-14 про банківський строковий вклад (депозит) на три місяці в іноземній валюті. По закінченню строку дії цього договору, згідно до Додаткової угоди №1 від 11.03.2015 року сторони домовились продовжити строк розміщення грошових коштів до 11 вересня 2015 року.

Відповідно до п. 1.1. Договору ОСОБА_1 передав, а ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» прийняв на депозитний рахунок № 2630.3.53239.02 (далі Депозитний рахунок) грошові кошти у сумі 25 000 (двадцять пять тисяч доларів США 00 центів). (далі Внесок) на строк з 05 вересня 2014 року по 05 грудня 2014 року.

Згідно до меморіального валютного ордеру № 1, ОСОБА_1 05.09.2014 року був переданий ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», а останнім отриманий на Депозитний рахунок Внесок в повному обсязі. По закінченню строку дії Договору 2 сторони уклали Додаткову угоду. У п. 1.1. Додаткової угоди № 1 до договору №328823/72437/3-14 про банківський строковий вклад (депозит) в іноземній валюті зазначено, що строк розміщення грошових коштів у сумі 25 000 (двадцять пять тисяч доларів США 00 центів) на вкладному рахунку № 2630.3.53239.02 на період з 11 березня 2015 по вересень 2015 року включно. За час користування коштами Клієнту нараховуються та сплачуються проценти за ставкою 7 %.

11 вересня 2015 року настав строк повернення коштів за договором №328823/72437/3-14 банківського строкового вкладу (депозит) «Стандарт».

05.09.2014 року між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит», в особі відділення №9 філії «Одеське РУ» АТ «Банк «Фінанси та Кредит» було укладено договір №328823/72447/3-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» на три місяці в іноземній валюті.

Відповідно до п. 1.1. Договору, ОСОБА_1 передав, а ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» прийняв на депозитний рахунок № 2630.3.53239.03 грошові кошти у сумі 25 000 (двадцять пять тисяч доларів США 00 центів) на строк з 05 вересня 2014 року по 05 грудня 2014 року.

Згідно до меморіального валютного ордеру № 1, ОСОБА_1 05.09.2014 року був переданий ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», а останнім отриманий на Депозитний рахунок Внесок в повному обсязі. У п. 2.1. зазначено, що нарахування процентів на рахунок № 2630.3.53239.03 за Вкладом Клієнту нараховуються та сплачуються проценти за ставкою 11,50 % річних.

05 грудня 2014 року настав строк повернення коштів за договором №328823/72447/3-14 банківського строкового вкладу (депозит) «Стандарт», укладеного 08 серпня 2014 року.

08.12.2014 року між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит», в особі відділення №9 філії «Одеське РУ» АТ «Банк «Фінанси та Кредит» було укладено договір №328823/103468/1-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» на один місяць в іноземній валюті. По закінченню строку дії цього договору, згідно до Додаткової угоди №1 від 11.03.2015 року сторони домовились продовжити строк розміщення грошових коштів до 11 вересня 2015 року.

Відповідно до п. 1.1. Договору ОСОБА_1 передав, а ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» прийняв на депозитний рахунок № 2630.9.09.53239.06 грошові кошти у сумі 15 560 (п'ятнадцять тисяч пятсот шістдесят тисяч доларів США 00 центів) на строк з 08 грудня 2014 року по 08 січня 2015 року.

Згідно до меморіального валютного ордеру № 1, ОСОБА_1, 08.12.2014 року був переданий ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», а останнім отриманий на Депозитний рахунок Внесок в повному обсязі. По закінченню строку дії Договору 2 сторони уклали Додаткову угоду. У п. 1.1. Додаткової угоди № 1 до договору N 328823/103468/1-14 про банківський строковий вклад (депозит) в іноземній валюті зазначено, що строк розміщення грошових коштів у сумі 15 560 (п'ятнадцять тисяч пятсот шістдесят тисяч доларів США 00 центів) на вкладному рахунку № 2630.9.09.53239.06 на період з 11 березня 2015 по 11 вересень 2015 року включно. За час користування коштами Клієнту нараховуються та сплачуються проценти за ставкою 7 %.

11 вересня 2015 року настав строк повернення коштів за договором №328823/103468/1-14 банківського строкового вкладу (депозит) «Стандарт», укладеного 08 серпня 2014 року.

На підставі постанови Правління НБУ від 17.09.2015 року № 612 «Про віднесення ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 17.09.2015 року № 171 «Про запровадження тимчасової адміністрації а АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та делегування повноважень тимчасового адміністрування банку», згідно з яким запроваджено тимчасову адміністрацію на три місяці з 18.09.2015 року по 17 грудня 2015 року.

Відповідно до постанови Правління НБУ від 17.12.2015 року № 898 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 18.12.2015 року № 230 «Про початок процедури ліквідації АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та делегування повноважень ліквідатора банку».

25 грудня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» з вимогою повернути суми Внесків та нараховані за користування ним проценти, але до теперішнього часу депозити не виплачені.

Протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та кредитори мають право заявити Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються. У разі призначення уповноваженої особи Фонду, якій делеговано Фондом повноваження щодо складення реєстру акцептованих вимог кредиторів, кредитори заявляють про свої вимоги до банку такій уповноваженій особі Фонду. (ч.5 ст. 45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб») Фонд припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами. Будь-які спори щодо акцептування вимог кредиторів підлягають вирішенню у судовому порядку. Судове провадження щодо таких вимог не припиняє перебіг ліквідаційної процедури. (ч.1, ч.4 ст. 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).

Таким чином, у ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» перед ОСОБА_1за договорами депозиту загальна сума заборгованості складає 100 348,51 дол. США, що еквівалентно 2 616 085,67 грн., а саме:

- 05 серпня 2014 року укладений договір №328823/63447/24-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт» на двадцять чотири місяці в іноземній валюті (далі Договір 1), заборгованість становить 28 848,32 дол. США, з них: сума депозиту 25 700 дол. США, не сплачені відсотки за депозитом 3148 дол. США

- 05 вересня 2014 року укладений договір №328823/72437/3-14 про банківський строковий вклад (депозит) на три місяці в іноземній валюті (далі Договір 2 зі змінами та доповненнями) заборгованість складається з: 26 141,74 дол. США, з них: сума депозиту 25 000 дол. США, не сплачені відсотки за депозитом 718,74 дол. США, сума 3% річних 423 доларів США.

- 05 вересня 2014 року укладений договір №328823/72447/3-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» на три місяці в іноземній валюті (далі Договір 3) заборгованість складається з: 26 887,98 дол. США, з них: сума депозиту 25 000 дол. США, не сплачені відсотки за депозитом 874,98 дол. США, сума 3% річних 1013 доларів США.

- 08 грудня 2014 року укладений договір №328823/103468/1-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» на один місяць в іноземній валюті (далі Договір 4 зі змінами та доповненнями), заборгованість складається з: 16 367,62 дол. США, з них: сума депозиту 15560 дол. США, не сплачені відсотки за депозитом 544,62 дол. США, сума 3% річних 263 доларів США.

Дані обставини і стали підставою для звернення ОСОБА_1 до суду із відповідною позовною заявою про захист прав споживачів та стягнення коштів.

Відповідно до ст.ст. 509, 510, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Загальними умовами зобов'язання є те, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Таким чином, з огляду на частину 1 статті 509 Цивільного кодексу України та зміст Договору, останній є зобов'язанням.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (ст.ст. 525, 625 ЦК України).

Згідно із ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст.612 ЦК України).

Відповідно до ст.1060 Цивільного кодексу України, за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов ?язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Умови договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемними.

Обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається (ст.1074 ЦК України).

Як встановлено матеріалами справи та було вище зазначено, банк своїх зобов ?язань по поверненню позивачу коштів та сплаті процентів не виконав. В свою чергу, позивач своїм правом скористався, звернувшись до відповідача з заявою саме про повернення вкладу та сплату процентів, яка залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої власності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

Відповідно до статей 316-317 Цивільного кодексу України право власності є правом особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежного від волі інших осіб. Власнику надається право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч.1 ст.321 ЦК України).

Між тим, як встановлено матеріалами справи, ОСОБА_1 позбавлений права вільно користуватися своєю власністю грошовими коштами, які знаходяться на депозитних рахунках відповідача та який відмовляється їх повертати.

Згідно частини 1 статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частина 1 статті 16 Цивільного кодексу України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частина 1 статті 611 Цивільного кодексу України вказує, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

Згідно із частиною першою статті 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Відповідно до частини п'ятої статті 1061 ЦК України проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України запровадження тимчасової адміністрації у банку унеможливлює стягнення коштів у будь-який інший спосіб, аніж це передбачено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Між тим, Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» питання стягнення коштів при запровадженні тимчасової адміністрації на підставі рішень судів не регулюється.

Дійсно, ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено, що під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, примусове стягнення коштів та майна банку.

Системний аналіз норм вказаного Закону свідчить про те, що нездійснення задоволення вимог вкладників, крім зазначених у п.1 ч.6 ст.36 Закону, стосується заборони проведення виплат Фондом, уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на вимогу вкладника, тобто у випадку, коли така подається останнім безпосередньо до уповноваженої особи Фонду, який набуває повноваження органів управління банку, а уповноважена особа має право діяти від імені банку без довіреності (ст.36, 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).

Як зазначено, порядок виконання судових рішень про примусове стягнення коштів з банку, в якому запроваджена тимчасова адміністрація, визначено відповідними нормами Закону України «Про виконавче провадження», якими встановлено зупинення виконавчого провадження при запровадженні тимчасової адміністрації, а при прийнятті рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, - його закінчення із надсиланням виконавчого документа до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Суд вважає, що саме таким чином і у такий спосіб реалізується положення Закону про нездійснення примусового стягнення коштів, а не шляхом відмови у позові вкладника до банку і у разі встановлення порушення, невизнання чи оспорення його прав та позбавлення останнього права на судовий захист.

При цьому, суд виходить з того, що належним відповідачем у справі є саме банк, між яким та вкладником існують матеріально-правові відносини з приводу виконання укладеного між цими особами договору та його виконання.

Дії (бездіяльність) Фонду, його уповноважених осіб може бути предметом оскарження в суді, або ж спір між вкладником і цими особами підлягає розгляду судом лише за умов, коли останні не виконують чи неналежно виконують свої обов'язки, визначені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Підстави припинення зобовязань визначено гл.50 Цивільного кодексу, а ст.36 закону «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» лише встановлює певні особливості виконання таких зобовязань.

Норма закону про незадоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку з огляду на поняття «задоволення» (фактичне одержання управленою стороною від боржника предмета зобовязання) не є підставою для відмови в задоволенні відповідного позову, оскільки судове рішення є лише способом захисту порушених прав та безпосередньо не приводить до задоволення вимоги кредитора, оскільки останнє відбувається внаслідок виконання рішення добровільно чи примусово.

Водночас, за змістом ст.55 Конституції, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ст.6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у справі «ZOLOTAS ПРОТИ ГРЕЦІЇ» зазначив, що якщо особа, яка кладе суму грошей у банк, передає йому право користування нею, то банк має її зберігати і, якщо він використовує її на власну користь, повернути вкладнику еквівалентну суму за умовами угоди. Отже, власник рахунку може добросовісно очікувати, аби вклад до банку перебував у безпеці, особливо якщо він помічає, що на його рахунок нараховуються відсотки. Закономірно, він очікуватиме, що йому повідомлять про ситуацію, яка загрожуватиме стабільності угоди, яку він уклав з банком, і його фінансовим інтересам, аби він міг заздалегідь вжити заходів з метою дотримання законів і збереження свого права власності. Подібні довірчі стосунки невід'ємні для банківських операцій і пов'язаним з ними правом. У цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини нагадав, що принцип правової певності притаманний усій сукупності статей Конвенції і є одним з основоположних елементів правової держави (NejdetSahin і PerihanSahin проти Туреччини, № 13279/05, § 56, 20 жовтня 2011 року).

Згідно зі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно із ст.1 Цивільного процесуального кодексу України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст.ст. 10, 11 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 6 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Доказами є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ст.ст. 57-58 ЦПК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 статті 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із ст.212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (ст.213 ЦПК України).

Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, суд дійшов до висновку про правомірність, обґрунтованість та законність позовних вимог ОСОБА_1, у зв'язку з чим позовна заява ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про захист прав споживачів та стягнення коштів підлягає задоволенню.

Керуючись ст.41 Конституції України, ст.ст. 15, 16, 207-208, 316-317, 319, 321, 525-526, 612, 625, 1058-1060, 1074 Цивільного кодексу України, ст.ст. 3, 10, 11, 57-60, 88, 157, 169, 197, 208, 209, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про захист прав споживачів та стягнення коштів задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» (04050, місто Київ, вулиця Артема.60, )на користь ОСОБА_1 (Одеська область, місто Білгород-Дністровський, вулиця Кочубинського (колишня ОСОБА_4),6, квартира 2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1):

- за договором-заявою №328823/63447/24-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт» від 05 серпня 2014 року суму внеску у розмірі 25 700 (двадцять пять тисяч сімсот) доларів США та не сплачені відсотки за депозитом у розмірі 3 148 (три тисячі сто сорок вісім) доларів США;

- за договором-заявою №328823/72437/3-14 про банківський строковий вклад (депозит) від 05 вересня 2014 року суму внеску у розмірі 25 000 (двадцять пять тисяч) доларів США, не сплачені відсотки за депозитом у розмірі 718 (сімсот вісімнадцять) доларів США 74 цента, суму 3% річних у розмірі 423 (чотириста двадцять три) долари США;

- за договором №328823/72447/3-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» від 05 вересня 2014 року суму внеску у розмірі 25 000 (двадцять пять тисяч) доларів США, не сплачені відсотки за депозитом у розмірі 874 (вісімсот сімдесят чотири) долари США 98 (девяносто вісім) центів, суму 3% річних у розмірі 1 013 (одна тисяча тринадцять) доларів США;

- за договором №328823/103468/1-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» від 08 грудня 2014 року суму внеску у розмірі 15 560 (пятнадцять тисяч пятсот шістдесят) доларів США, не сплачені відсотки за депозитом у розмірі 544 (пятсот сорок чотири) долари США 62 (шістдесят два) цента, суму 3% річних у розмірі 263 (двісті шістдесят три) долари США.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Одеської області через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В. Мишко