У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

ЗакропивногоО.В., Коротуна В.М., Нагорняка В.А.

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Кредитної спілки «Християнська злагода» про зобов'язання не чинити перешкод у користуванні квартирою та виселення, за касаційною скаргою Кредитної спілки «Християнська злагода» на рішення Галицького районного суду м. Львова від 29 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 09 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Кредитної спілки «Християнська злагода» (далі - КС «Християнська злагода») про зобов'язання не чинити перешкод у користуванні квартирою та виселення.

Позивач посилався на те, що він є власником квартири АДРЕСА_1, яку придбав за договором купівлі-продажу від 17 червня 2015 року. Після придбання квартири відповідач чинить йому перешкоди у користуванні квартирою, а саме, без будь-яких правових підстав відповідач користується вказаною квартирою та не надає йому доступу до його власності.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 29 грудня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 09 лютого 2016 року, позов задоволено.

Зобов'язано КС «Християнська злагода» не чинити ОСОБА_4 перешкод у користуванні квартирою АДРЕСА_1, а також ухвалено виселити КС «Християнська злагода» із квартири. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі КС «Християнська злагода», посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати зазначені судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні вимог.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно зі ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження судового рішення може бути неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що 17 червня 2015 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, посвідченого приватним нотаріусом Золочівського районного нотаріального округу Львівської області Папірянською О.О., зареєстрованого в реєстрі правочинів за № 499 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 17 червня 2015 року за № 22151329, за яким ОСОБА_4 придбав у власність квартиру АДРЕСА_1.

Цей договір ніким не оспорений і не визнаний недійсним.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з ч. 1 ст. 383 ЦК України та ст.150 ЖК України власник має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів сім'ї та інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

За нормами ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, правильно виходив із того, що КС «Християнська злагода» займала приміщення квартири за усною домовленістю із попереднім власником, без укладення договорів оренди чи найму, ОСОБА_4 набув право власності на квартиру у встановленому законом порядку, а відповідач перешкоджає йому у здійсненні права власності.

Із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Неправильного застосування норм матеріального чи порушення норм процесуального права при розгляді даної справи судами не вбачається.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Кредитної спілки «Християнська злагода» відхилити.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 29 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 09 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Закропивний О.В. Коротун В.М. Нагорняк В.А.