Справа № 2-2554/11
Номер провадження 6/404/205/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2016 року Суддя Кіровського районного суду м. Кіровограда Завгородній Є.В., при секретарі Ткачук Л.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 про відстрочку виконання рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 15 серпня 2011 року по справі № 2-2554/11, -

ВСТАНОВИВ:

18 серпня 2016 року боржник ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою, якою просить відстрочити виконання рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 15 серпня 2011 року по справі № 2-2554/11 до втрати чинності Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Заяву обґрунтовує тим, що Фортечним ВДВС міста Кіровоград Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області було відкрито виконавче провадження з примусового виконання рішення суду від 15.08.2011 року, яким задоволено позовну заяву Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», про стягнення солідарно з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 18.12.2007 року у розмірі 37 618 доларів США 95 центів, що за курсом НБУ (1 долар=7,9 684) відносно гривні еквівалентно 299 762 грн. 82 коп., а також 1 820 грн. судових витрат.

На даний період виконавче провадження не закінчено. 19.07.2016 року державним виконавцем Фортечного відділу державної виконавчої служби міста Кіровограда Головного територіального управління юстиції у Кіровоградської області проведено опис належної боржнику на праві власності квартири № 7 за адресою вул. Героїв України, 5 м. Кропивницький.

Вважає, що є всі правові підстави для застосування ст. 373 ЦПК України, та відстрочити виконання рішення на період дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», яким встановлено заборону на примусове стягнення (відчуження без згоди власника) нерухомого майна, яке є предметом іпотеки, якщо таке майно виступає як забезпечення зобовязання за споживчими кредитами в іноземній валюті, за умови якщо нерухоме майно використовується як місце постійного проживання позичальника, загальна площа нерухомого майна не перевищує 140 кв.м.

В судовому засіданні представник заявника заяву підтримав, просив задовольнити, зазначив, що ОСОБА_1 іпотечне майно використовує як місце постійного проживання, іншого житла не має, загальна площа іпотечного майна складає 51,8 кв.м.

Стягувач ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ», в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином (ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 02 жовтня 2012 року за клопотанням ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» замінено стягувача в виконавчому провадженні з ПАТ «УкрСиббанк» на його правонаступника). Державний виконавець при вирішенні заявленого питання поклався на розгляд суду.

Заслухавши пояснення представника заявника, державного виконавця, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення заяви, з наступного.

Згідно з вимогами ст. 373 ЦПК України за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 ЗУ "Про виконавче провадження", за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Відстрочка - відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається судом.

Порядок виконання рішення - це визначена законодавством послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем, а також права і обов'язки суб'єктів виконавчого провадження під час їх вчинення.

Вирішення питання про відстрочку може ініціювати як державний виконавець, так і сторона. Для цього вони звертаються із заявою до суду, який видав виконавчий документ. Відстрочка та розстрочка виконання застосовуються на захист інтересів боржника. Зі змісту вказаної статті вбачається, що суд у виняткових випадках може змінити визначену законодавством послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем, а також права і обов'язки суб'єктів виконавчого провадження під час їх вчинення.

Зясовано, що рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 15.08.2011 року задоволено позов Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про стягнення солідарно з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 18.12.2007 року у розмірі 37 618 доларів США 95 центів, що за курсом НБУ (1 долар = 7,9 684) відносно гривні еквівалентно 299 762 грн. 82 коп., а також 1 820 грн. судових витрат.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 02 жовтня 2012 року за клопотанням ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» замінено стягувача в виконавчому провадженні з ПАТ «УкрСиббанк» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ». 03.02.2015 року ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда задоволено заяву ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ», про видачу дублікату виконавчого листа. Надалі, Кіровським районним судом м. Кіровограда 03.02.2015 року, по заяві позивача, було видано виконавчий лист відносно відповідача ОСОБА_1 та Кіровським ВДВС Кіровоградського МУЮ відкрито виконавче провадження з виконання зазначеного.

Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" встановлено, що протягом дії цього Закону: 1) не може бути примусово стягнуто (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобовязань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умов, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є обєктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна не перевищує 140 кв. метрів для квартири.

При цьому, заявник вказує на те, що рішення суду знаходиться на виконанні, іпотечне майно він використовує як місце постійного проживання, іншого житла не має, загальна площа іпотечного майна складає 51,8 кв.м.

Зясовано, що квартира ОСОБА_1 є предметом іпотеки, 18.12.2007 року, укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1, що є майновим поручителем Боржника ОСОБА_2. Зазначений договір укладався в забезпечення кредитного договору № 0 від 18.12.2007 року укладений між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 згідно якого вона отримала кредит у розмірі 30 000 доларів США.

Суд приходить до висновку, що вищевказана квартира є майном, яке виступає як забезпечення зобов'язань відповідача за споживчим кредитом від 18.12.2007 року, наданим ОСОБА_2 позивачем (банком) в іноземній валюті, та яке використовується ОСОБА_1, як місце постійного проживання, загальна площа квартири становить 51,8 кв.м., іншого житла у відповідача немає, то з урахуванням викладеного, відзначається, що на правовідносини між сторонами поширюється дія вище вказаного Закону, а тому, в період дії даного Закону не може відбуватись звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно ч. 1 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. Відповідно до вимог абз. 4 ч. 2 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Боржник згоди на примусове відчуження предмету іпотеки не надає. Відтак, виконання рішення суду, під час дії мораторію, встановленого Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», є неможливим, тому буде справедливим висновок суду саме про відстрочку виконання рішення від 15.08.2011 року.

Враховуючи вищевикладене та керуючись Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», ст. ст. 293, 373 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву задовольнити.

Відстрочити виконання рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 15 серпня 2011 року по справі № 2-2554/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту в частині примусового звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_1.

Відстрочка виконання судового рішення в цій частині припиняється з дня набрання закону, який регулює питання особливостей погашення заборгованості вираженої в іноземній валюті.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Кіровоградської області, шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда Є. В. Завгородній