Справа № 569/7220/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2016 року Рівненський міський суд Рівненської області

в особі судді Музичук Н. Ю.

при секретарі Довбенко Г.В.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

в с т а н о в и в :

В червні 2016 року ОСОБА_1 звернулася в Рівненський міський суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення на її користь аліментів на утримання дитини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/2 частини всіх видів прибутку, не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи із 07 червня 2016 року до досягнення повноліття дитиною. Зазначала, що вихованням і утриманням дітей займається вона, відповідач офіційно працевлаштований та має регулярний дохід, вважає доцільним стягнення аліментів на утримання дітей в частці від заробітку в зазначеному позовом розмірі.

Письмових заперечень відповідача суду не надано.

Представник позивача та позивач підтримали позовні вимоги в суді. Додатково уточнили, що відповідач зобовязаний утримувати дитину до досягнення повноліття, проте достатню фінансову допомогу на утримання сина із березня 2016 року не надає, домовленості щодо способу виконання ним своїх обовязків не досягнуто. Відповідач повинен надавати кошти на утримання сина ОСОБА_5 враховуючи реальні витрати, в тому числі фізичний, моральний та духовний розвиток. Отриманого нею доходу недостатньо для самостійного утримання дитини, оскільки вона офіційно не працює та перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Відповідач отримує стабільний дохід, інших утриманців та стягнень за виконавчими документами не має.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, проти стягнення з нього аліментів у визначеному позивачем розмірі не заперечує.

Оцінюючи пояснення сторін, дослідженні надані в справі докази, встановленні обставини, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

Сукупністю досліджених доказів встановлено, що сторони перебувають в шлюбі із 18 березня 2015 року зареєстрованому Грушвицькою сільською радою Рівненського району Рівненської області за актовим записом № 2, від шлюбу мають неповнолітніх сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який фактично із березня 2016 року проживає із позивачкою, на утримання якого відповідач не надає достатньої регулярної матеріальної допомоги в добровільному порядку. Дитина знаходиться в скрутному матеріальному становищі, оскільки позивачка не працює, не має самостійного джерела прибутку.

Відповідач, згідно пояснень, офіційно працює, має заробітну плату, середньомісячний розмір якої офіційно не підтверджений, доказів отримання додаткових прибутків відповідачем в суді не встановлено.

Доказів поважних причин, які, відповідно до положень ст. 182 СК України, можуть бути враховані судом як такі, що перешкоджають забезпеченню сплати зазначеного за позовною заявою розміру аліментів на утримання дитини відповідачем не надано і судом не встановлено.

За встановлених обставин, з урахуванням майнового стану дитини та відсутності заперечень відповідача в частині розміру аліментів, відповідно до встановлених обставин, у відповідності до положень ст.ст. 181 ч.3, 183 СК України, правомірним вважається задоволення заявлених вимог позову про стягнення коштів на утримання дитини за рішенням суду у частці від доходу батька.

Враховуючи встановлені судом обставини, відповідно до положень ст.182 СК України, в тому числі матеріальний, сімейний стан дитини, стан її здоровя, майновий, сімейний стан платника та стягувача аліментів, суд прийшов до висновку, що, із задоволенням вимог про стягнення аліментів на утримання дітей в розмірі 1/2 частини всіх видів доходу відповідача, не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, не будуть порушені права та інтереси дитини, стягувача та платника аліментів.

На підставі викладеного, ст.ст. 141, 180, 181, 182, 184, 191 СК України, керуючись ст.ст.10,11, 57-60, 88, 208, 209, 212-215, 223, 292,294, 367 ЦПК України, суд

в и р і ш и в

Позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітньої дитини задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/2 частини всіх видів прибутку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи із 07 червня 2016 року до досягнення повноліття сином.

Допустити негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів на неповнолітню дитину у межах стягнення суми платежу аліментів за один місяць.

Стягнути із ОСОБА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. на рахунок 0002 в УДК в м. Рівне, Код , МФО 833017, код класифікації доходів бюджету 22030001, код отримувача /код з ЄДРПОУ/ 38012714.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області через місцевий суд поданням апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення, а для осіб які брали участь у справі але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Рівненського міського суду Н.Ю.Музичук