САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа №206/5917/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.03.2016 року Самарський районній суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Румянцева О.П.

при секретарі Бакум І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

28.10.2015 року ОСОБА_1 звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, посилаючись у позовній заяві на те, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі з 01.06.2007р., зареєстрованим у відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського районного управління юстиції, актовий запис №38. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Через різні погляди на життя, між ними з квітня 2013 року були припинені шлюбні відносини, ведення спільного господарства, спільне мешкання. Зберігати шлюб з відповідачем він не бажає, вважає, що збереження шлюбу не можливо, просить суд шлюб розірвати.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав та наполягав на розвіванні шлюбу з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні заперечувала проти розірвання шлюбу, однак в подальшому, після надання судом сторонам строку для примирення, визнала позовні вимоги в повному обсязі, не заперечувала проти розірвання шлюбу та подала до суду заяву, в якій просила порозглядати справу у її відсутність.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 01.06.2007р., шлюб зареєстровано у відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського районного управління юстиції, актовий запис №38 (а.с.3). Від шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 7).

Також судом встановлено, що з квітня 2013 року між сторонами по даній справі були фактично припинені подружні стосунки, ведення спільного господарства та спільне проживання через різні погляди на життя. Зберігати сім`ю позивач не бажає та наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу.

Згідно ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом приймалися заходи для збереження шлюбу, однак вони результатів не дали, сторони не примирилися.

Враховуючи вищезазначені обставини та приймаючі до уваги, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами по даній справі припинені з квітня 2013 року, позивач наполягає на розірванні шлюбу, зберігати шлюб з відповідачем не бажає, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що шлюб сторін по даній справі розпався остаточно, відновлений бути не може, а тому підлягає розірванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 10, 11, 54-60, 169, 174, 208, 208, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 01.06.2007 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №38, від якого вони мають одну неповнолітню дитину - розірвати.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10 денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя О.П.Румянцев