АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження : 22ц/790/3959/16 Головуючий 1-ї інстанції - Оксененко В.А.
Категорія : договірне.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2016 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі :

головуючого - Шевченко Н.Ф.

суддів - Івах А.П., Бобровського В.В.

при секретарі - Каплоух Н.Б.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на заочне рішення Московського районного суду м. Харкова від 28 вересня 2015 року по справі за позовом Моторно страхового (транспортного) бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу, -

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2015 року Моторно страхове (транспортне) бюро України (далі Бюро) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу.

В обґрунтування позову посилалось на те, що у лютому 2012 року мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю водіїв ОСОБА_1, який керував ВАЗ 21124, державний номер НОМЕР_1 та ОСОБА_3, який керував автомобілем CHEVROLET , державний номер НОМЕР_2, внаслідок чого було були спричинено механічні пошкодження автомобілів з вини відповідача, що підтверджується постановою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 03 травня 2012 року.

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля ВАЗ на момент скоєння ДТП не була застрахована.

У липні 2012 року Бюро, відповідно до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільної-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», здійснило виплату відшкодування ОСОБА_3 в розмірі 10 719, 28 грн.

Крім того, Бюро понесло витрати на аварійного комісара в розмірі 782,84 грн., а всього 11 502, 12 грн.

Також, позивач просив стягнути з відповідача сплачений ними судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 28 вересня 2015 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Моторно ( транспортного) страхового бюро України 11 502,12 грн. в порядку регресу за сплачене страхове відшкодування та 243,60 грн. в рахунок сплати судових витрат.

В апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просить скасувати заочне рішення суду першої інстанції та відмовити в задоволенні позову, застосувавши позовну давність.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом норм процесуального і матеріального права, недоведеність обставин, що мають значення для справи.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, що сторонами були заявлені у суді першої інстанції, дослідивши матеріали справи, судова колегія приходить до наступного.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову та стягуючи з ОСОБА_1 на користь МТСБУ в порядку регресу 11 502,12 грн. за сплачене страхове відшкодування та 243,60 грн. в рахунок сплати судових витрат суд першої інстанції виходив із того, що МТСБУ здійснило виплату страхового відшкодування потерпілому ОСОБА_3 внаслідок дорожньо - транспортної пригоди (далі ДТП), тому відповідно до положень ст. 1191 ЦК України має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно ст. 303 ЦПК України апеляційний суд в апеляційному порядку перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду 1 інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді 1 інстанції. Апеляційний суд досліджує докази, які судом 1 інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду 1 інстанції було зумовлено поважними причинами. Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Згідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

З матеріалів справи вбачається, що 25 лютого 2012 року ОСОБА_1 керуючи автомобілем НОМЕР_3 рухався по вул..Харківських Дивізій в м.Харкові, невірно обрав швидкість, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем CHEVROLET , державний номер НОМЕР_2 під керуванням власника ОСОБА_3

Постановою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 03.05.2012 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 420 (а. с. 5).

Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 169 від 19 липня 2012 року матеріальні збитки, завдані власнику автомобіля CHEVROLET , державний номер НОМЕР_2 в результаті ДТП, склали 89 352,17 грн. ( а. с.36-46).

На час виникнення ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 не була застрахована відповідно до вимог Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ( а. с. 22-23).

На території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України.

Положеннями ст. 41.1. а) Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено відшкодування шкоди на умовах, визначених цим Законом, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

19 червня 2012 року ОСОБА_3 звернувся з заявою до МТСБУ про відшкодування шкоди, заподіяної в результаті пошкодження його автомобіля ( а. с.6).

На підставі наказу МТСБУ № 2254 від 23.07.2012 року про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих прийнято рішення про сплату ОСОБА_3 страхового відшкодування у розмірі 10 719,28 грн. .(а. с. 8).

26 липня 2012 року МТСБУ виплатило ОСОБА_3 страхове відшкодування у розмірі 10 719,28 грн. (а.с.10).

На підставі ст. 38.2.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.

Оцінюючи встановлені у справі обставини, на які сторони посилались, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд першої інстанції відповідно до ст.ст. 10,11,60, 212,213 ЦПК України дійшов висновку щодо доведеності вимог та наявності визначених законом підстав для задоволення позову МТСБУ про стягнення в порядку регресу з відповідача ОСОБА_1 , який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, виплачену потерпілому страхову суму у розмірі 10 719,28 грн.

Висновок суду першої інстанції відповідає встановленим у справі обставинам, вимогам ст. 1191 ЦК України, положенням Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» і доводами апеляційної скарги не спростовується.

Посилання апелянта на те, що позивачем пропущено строк позовної давності є безпідставним, оскільки відповідно до ч. 6 ст. 261 ЦК України за регресними зобов'язаннями перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов'язання.

Строк позовної давності для звернення до суду з вказаним позовом не пропущений, оскільки з моменту виплати позивачем страхового відшкодування, з 26 липня 2012 року до подання позову до суду, що відбулось 22 червня 2015 року, про що свідчить штамп Московського районного суду м.Харкова на позовній заяві позивача, не пройшло три роки (а.с.2).

Висновок суду першої інстанції відповідає встановленим у справі обставинам, вимогам ст. 1191 ЦК України, положенням Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» і доводами апеляційної скарги не спростовується.

Колегією суддів не встановлено таких порушень норм процесуального та матеріального права, які могли стати підставою відповідно до вимог ст.. 309 ЦПК України для перегляду рішення суду першої інстанції та ухваленні нового про відмову у позові через сплив позовної давності.

Згідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303,304,307, 308, 313, 317, 319, 323, 324 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 відхилити.

Заочне рішення Московського районного суду м. Харкова від 28 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді :