У Х В А Л А

10 березня 2016 року суддя Подільського районного суду м.Києва Неганова Н.В., розглянувши заяву позивачки ОСОБА_1 про забезпечення позову і забезпечення доказів,

В С Т А Н О В И Л А :

В провадженні суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи - ЖБК «Автомат-4», відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби ГУЮ в м. Києві про визнання права власності на частину квартири.

Позивачка звернулася до суду з заявою про забезпечення позову і забезпечення доказів, в якій зазначає, що відповідач, за його словами, має намір продати квартиру чи використати в якості застави, щоб потім виселити із спірної квартири її з дітьми і онуками, оскільки він має непогашені кредити. Тому ОСОБА_1 вважає за необхідне забезпечити її позов, тому що невжиття заходів забезпечення позову може унеможливити в майбутньому виконання рішення суду при відсутності спірної квартири у власності відповідача. Крім цього позивачка зазначає, що вона не може одержати і надати суду копію свідоцтва про право власності на спірну квартиру. Позивачка просить для забезпечення позову накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 та витребувати з відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби ГУЮ в м. Києві копію свідоцтва на вищевказану квартиру.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Частиною 3 ст. 152 ЦПК України передбачено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно п.п.1,4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч.4ст.151 ЦПК України), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Дослідивши матеріали справи, вважаю за необхідне задовольнити заяву позивачки про забезпечення позову, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Однак, більш доцільним способом забезпечення позову вважаю за необхідне обрати заборону проводити певні дії по відчуженню квартири, оскільки є підстави вважати, що квартирою користуються.

Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України особи, які беруть участь у справі і вважають, що подання потрібних доказів є неможливим або у них є складнощі в поданні цих доказів, мають право заявити клопотання про забезпечення цих доказів.

Позивачка просить з метою забезпечення доказів витребувати з відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби ГУЮ в м. Києві копію свідоцтва на спірну квартиру. Суд вважає, що в цій частині заява не підлягає задоволенню, оскільки є необґрунтованою, а також позивачкою не надано доказів існування труднощів в самостійному отриманні такого свідоцтва.

На підставі наведеного, ст. ст. 133, 151, 152, 153 ЦПК України, постанови Пленуму ВСУ за №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»,

У Х В А Л И Л А :

Заяву позивачки ОСОБА_1 про забезпечення позову і забезпечення доказів задовольнити частково.

Заборонити проводити будь-які дії по відчуженню квартири АДРЕСА_2, що зареєстрована на праві власності за ОСОБА_2.

В задоволенні заяви в частині забезпечення доказів - відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали направити на виконання до реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві для реєстрації обтяження.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом п»яти днів з дня проголошення ухвали, а у разі, якщо ухвалу постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

СуддяН. В. Неганова