Справа № 461/1214/16 Головуючий у 1 інстанції: Мисько Х.М.
Провадження № 22-ц/783/4870/16 Доповідач в 2-й інстанції: Гірник Т. А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого судді - Гірник Т.А.

суддів - Бакуса В.Я., Левика Я.А.

секретар - Симець В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 18 травня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» про захист прав споживача,-

В С Т А Н О В И Л А:

Оскаржуваним рішенням у задоволенні позову відмовлено.

Рішення оскаржив позивач. Вважає його незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позов задоволити повністю. Скаргу мотивує тим, що суд не застосував норми матеріального права, які підлягали застосуванню, саме: ст. 64 ч.2 ЗУ «Про банки та банківську діяльність», згідно якої банк зобов'язаний ідентифікувати та верифікувати відповідно до вимог законодавства України: клієнтів, які проводять перекази без відкриття рахунку на суму що дорівнює чи перевищує 15 000 грн., або на суму, еквівалентну зазначеній сумі, в тому числі в іноземній валюті, банківських металах, інших активах, одиницях вартості; ч.ч.3, 12 ст. 9 ЗУ «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення», згідно яких ідентифікація та верифікація клієнта здійснюється у разі: проведення разової фінансової операції без встановлення ділових відносин з клієнтами на суму, що дорівнює чи перевищує 15 000 грн., або суму, еквівалентну зазначеній сумі, у тому числі в іноземній валюті, банківських металах, інших активах; з метою ідентифікації фізичної особи (резидента. Нерезидента), фізичної особи-підприємця - ініціатора (платника) переказу (в тому числі міжнародного), що здійснюється без відкриття рахунку на суму, що дорівнює чи перевищує 15 000 грн., або суму еквівалентну зазначеній сумі.

Згідно п. 1.16 розділу IV Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, виплата відкликаних (повернутих) коштів готівкою здійснюється фізичними особами та самозайнятим особами як виплата переказу без відкриття рахунку.

За таких обставин суд першої інстанції необґрунтовано не визнав недійсними умови здійснення відповідачем касової операції за відмови позивача надати паспортний документ для проведення його ідентифікації з метою видачі коштів у сумі 110 грн., внесених позивачем 20.10.2015 року як платіж на рахунок ТРК «ТелеЛАН».

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу відповідач просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, як законне та обґрунтоване.

Учасники в судове засідання не з"явились. Належним чином повідомлені про дату розгляду справи за апеляційною скаргою. Тому колегія суддів можливим розгляд справи у їх відсутності, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 305 ЦПК України.

У відповідності до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст.ст.11,59,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. При цьому кожна із сторін зобов"язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до вимог ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з"ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду відповідає таким вимогам.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 303 ЦПК України - під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з недоведеності позовних вимог позивача, та дійшов висновку про безпідставність позовних вимог.

З таким висновком погоджується колегія суддів.

Судом встановлено, що ОСОБА_2, як клієнт ПАТ «Ідея Банк», 20 жовтня 2015 року здійснив платіж через касу Стрийського відділення ПАТ «Ідея Банк» в сумі 110,00 грн. за телекомунікаційні послуги. При цьому працівник відділення попередив позивача, що отримувач ТРК «ТелеЛАН» змінив назву на ТРК «Західний Вітер» та відповідно змінено банківські реквізити отримувача. Однак, клієнт наполіг на сплаті за вказаними ним реквізитами, оскільки, з його слів, телекомунікаційна компанія була зобов»язана повідомити про зміну реквізитів.

Після повернення коштів на транзитний рахунок Банку у зв»язку із невірними реквізитами, працівники банку повідомили клієнта про повернення платежу та запропонували повторно переказати дані кошти за новими розрахунковими реквізитами отримувача, однак, ОСОБА_2 відмовився та побажав отримати дані кошти готівкою (а.с.2). Для проведення такої операції з метою ідентифікації особи працівник відповідача зажадав паспортний документ, від надання якого позивач відмовився, вважаючи такі вимоги протиправними.

Ухвалюючи рішення, суд вірно врахував характер спірних правовідносин, та застосував норми матеріального права, які необхідно було застосувати.

Зокрема, судом враховано, що згідно п.1.8. Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої поставною Правління НБУ України від 01.06.2011 року № 174, проведення ідентифікації клієнтів, які здійснюють касові операції без відкриття рахунку, здійснюється відповідно до законодавства України про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення.

Згідно ч.2 ст. 10 ЗУ «Про запобігання та протидію легалізацію (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення», від 14.10.2014 року № 1702-УІІ - суб'єкт первинного фінансового моніторингу в порядку, встановленому відповідним суб'єктом державного фінансового моніторингу, зобов'язаний уточнювати інформацію про клієнта у випадках, визначених законодавством. Суб»єкт первинного фінансового моніторингу має право відмовитися від проведення фінансових операцій (обслуговування) у разі, коли клієнт на запит субєкта первинного фінансового моніторингу щодо уточнення інформації про клієнта не подав відповідну інформацію (офіційні документи та/або належним чином засвідчені їх копії).

Згідно з частинами першою та десятою ст. 9 цього Закону, банк як суб»єкт первинного фінансового моніторингу відповідно до законодавства зобов'язаний на підставі поданих офіційних документів або засвідчених в установленому порядку їх копій здійснювати ідентифікацію клієнтів до/або під час встановлення ділових відносин, укладення правочинів, але до проведення фінансової операції, відкриття рахунку.

Таким чином відповідно до положень статті 9, та 10 ЗУ «Про запобігання та протидію легалізацію (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення», а також ст. 64 ЗУ «Про банки та банківську діяльність» банк відмовляє клієнту в обслуговуванні/встановленні ділових відносин або проведенні подальших фінансових операцій у разі ненадання клієнтом необхідної інформації для ідентифікації та вивчення фінансової діяльності, з'ясування суті діяльності, а також якщо здійснення ідентифікації клієнта відповідно до вимог законодавства є неможливим.

Мотиви апеляційної скарги щодо необхідності врахування означених- положень Закону у випадках здійснення касової операції на суму, що дорівнює або перевищує 15 000 гривен, а отже безпідставність вимог відповідача надати паспортний документ, колегія суддів вважає необґрунтованими.

За змістом ч.2 ст. 64 ЗУ «Про банки і банківську діяльність», на які посилається особа, що подала апеляційну скаргу мова іде про обов»язковість ідентифікувати та верифікувати відповідно до вимог законодавства України: клієнтів, які проводять перекази без відкриття рахунка на суму, що дорівнює чи перевищує 15 000 гривен, або на суму, еквівалентну зазначеній сумі, в тому числі в іноземній валюті.

В даному випадку мало місце проведення іншої банківської операції, що незалежно від суми такої операції вимагало ідентифікації особи.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду про те, що у даному випадку працівник банку зобов'язаний уточнювати інформацію про клієнта, ідентифікувати його, оскільки клієнт банку позивач ОСОБА_2 по-перше, здійснював касову операцію без відкриття рахунку, по -друге, уже бажав отримати готівкові кошти як клієнт банку, незалежно від того, що первинно був ініціатором переказу на суму 110 гр., що дійсно не потребувало ідентифікації його особи.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення ухвалене на основі поданих в судовому засіданні доказах. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.

Керуючись ст.303,304 , п.1ч.1 ст.307, 308, ст.313, п.1 ч. 1 ст. 314, ст.315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 18 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий

Судді