РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2016 року м.Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

судді Нємиш Н.В.

за участю секретаря Андрієвої Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Торецька цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

ВСТАНОВИВ:

01.06.2016 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, вказуючи на те, що перебуває з 06 червня 2013 року у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітнього сина- Сильчук ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Фактичні шлюбні відносини припинені внаслідок відсутності взаєморозуміння. Спільне господарство не ведеться. Відповідач від надання матеріальної допомоги на утримання дитини уникає. Позивачка просила розірвати шлюб та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн.

Позивачка надала заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, підтримала позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач не заперечував проти розірвання шлюбу та стягнення з нього аліментів на утримання дитини, але у наданих суду запереченнях зазначив, що не згоден з розміром аліментів, оскільки не має постійної роботи та регулярного доходу, має лише тимчасові заробітки. Просила справу розглянути за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 06 червня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Пролетарського районного управління юстиції у місті Донецьку, актовий запис № 110 (а.с.7). Від шлюбу мають неповнолітнього сина- Сильчук ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8).

З'ясувавши фактичні взаємостосунки подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить їх інтересам.

Відповідно до ст.. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим

прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище

Керуючись ст. 112 Сімейного кодексу України, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Стосовно вимог позивача про стягнення аліментів на утримання дитини, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Одним із способів утримання згідно ч. 3 ст. 181 СК України є стягнення аліментів за рішенням суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 аліменти на дитину присуджуються від дня пред'явлення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Враховуючи наведені обставини, вимоги законодавства, а також приймаючи до уваги матеріальне становище відповідача та відсутність у нього на теперішній час постійного заробітку, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Разом з тим, згідно з ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд роз'яснює сторонам, що позивачка та відповідач не позбавлені права у подальшому звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів на підставі ст. 192 СК України.

Суд, прийшовши до висновки про задоволення позовних вимог, вважає, що відповідно до ст. 88 ЦПК України на відповідача необхідно покласти судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст.. ст. 110, 112, 113, 180-182, 184, 191 СК України, керуючись ст. 10, 11, 60, 88, 174, 213-215, 367 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити частково.

Шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 06 червня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Пролетарського районного управління юстиції у місті Донецьку, актовий запис № 110 - розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 прізвище не змінювати.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ід.номер НОМЕР_1, аліменти на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 01.06.2016 року та продовжувати до його повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ід.номер НОМЕР_1 судовий збір на користь держави у розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) грн. 20 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення .

Суддя: