Справа №477/725/16-ц 25.08.2016 25.08.2016 25.08.2016
Провадження №22-ц/784/1988/16
Категорія 48 Головуючий суду першої інстанції ОСОБА_1
Суддя доповідач апеляційного суду Шаманська Н.О.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2016 р. м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого Шаманської Н.О.,

суддів Данилової О.О., Лівінського І.В.,

із секретарем судового засідання Богуславською О. М.,

за участю: позивача ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

представника відповідачки ОСОБА_4 ОСОБА_5

на рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 25 липня 2016 р., ухваленого за позовом

ОСОБА_2

до

ОСОБА_4

про поділ майна подружжя в частині боргових зобовязань,

та зустрічним позовом

ОСОБА_4

до

ОСОБА_2

про поділ боргових зобовязань

в с т а н о в и л а:

У квітні 2016 р. ОСОБА_2 звернувся з позовом до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя в частині боргових зобовязань.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що перебував з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі з 5 червня 2004 р. Рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 18 листопада 2013 р. шлюб між сторонами було розірвано. За час шлюбу, 25 листопада 2011 р., ними придбано автомобіль Mitsubishi Lanser, номерний знак НОМЕР_1, гроші для придбання якого позивачем в інтересах сімї було взято в борг. Так, 27 листопада 2011 р. взято в борг у ОСОБА_2 8840 грн. під 3% на місяць та 25 листопада 2011 р. взято в борг у ОСОБА_6 1300 дол. США із строком погашення до 1 січня 2014 р., з виплатою пені 3% щомісяця від вказаної суми, в разі непогашення боргу у встановлений строк.

Рішенням Березанського районного суду Миколаївської області від 28 грудня 2015 р. було проведено поділ спільного майна подружжя та враховуючи, що автомобіль є неподільною річчю, суд зобовязав ОСОБА_2 сплатити на користь ОСОБА_4 грошову компенсацію в розмірі ? частини вартості вказаного транспортного засобу.

Посилаючись на те, що частина коштів витрачених на придбання автомобіля були запозичені, та ним особисто виплачено борги за автомобіль, позивач просив стягнути з відповідачки 1/2 частину сплачених ним спільних боргових зобовязань за договорами позики, укладеними 25 та 27 листопада 2011 року .

ОСОБА_4 звернулася до суду із зустрічним позовом, в якому просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь грошову компенсацію за ? частину погашеного довгострокового кредиту в сумі 23 708 грн. 55 коп. на поточні потреби, укладеного між нею та ПАТ «УкрСиббанк» 1 жовтня 2013 року.

Посилаючись на те, що отримання вказаного кредиту було викликано тяжкими життєвими обставинами та створенням належних умов для утримання їх з ОСОБА_2 дітей, придбання їм продуктів харчування, одягу, ліків, пральної машини та бойлера, тобто кошти витрачені в інтересах сімї, відповідачка просила стягнути ? частину цих витрат з позивача.

Рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 25 липня 2016 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 ? частину сплачених останнім спільних боргових зобовязань подружжя, в сумі 29 188 грн. 96 коп. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 відмовлено.

В апеляційній скарзі представник відповідачки, посилаючись на незаконність та необґрунтованість судового рішення в частині стягнення з ОСОБА_4 ? частини боргових зобовязань подружжя, просила рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2 у повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та його представника, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню на підставі наступного.

Задовольняючи позов ОСОБА_2 в частині стягнення з ОСОБА_4 ? частини боргових зобовязань , суд першої інстанції виходив з того, що кошти отримані позивачем у ОСОБА_6М, витрачені на придбання автомобіля, який було придбано в шлюбі з відповідачкою та останній перебував в користуванні даної сімї, а тому відповідно до приписів ч.4 ст. 65 СК України, договір позики, укладений із ОСОБА_6 С М. 25 листопада 2011 року про отримання позики в розмірі 1300 доларів США створює права та обовязки для другого з подружжя. Враховуючи, що борг виплачено особисто позивачем, суд вважав можливим стягнути ? частину цього боргу з відповідачки на користь позивача.

Проте з такими доводами суду погодитись не можна, виходячи з наступного.

Відповідно до змісту ст. 65 СК України при укладенні договору одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Для укладення одним із подружжя договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Договір укладений одним із подружжя в інтересах сімї, створює обовязки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сімї .

З матеріалів справи вбачається, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 5 червня 2004 року. В період шлюбу, 25 листопада 2011 року, ними було придбано автомобіль Mitsubishi Lanser, номерний знак НОМЕР_1, вартістю 11300 доларів США.

18 листопада 2013 р. шлюб між сторонами було розірвано.

Рішенням Березанського районного суду Миколаївської області від 28 грудня 2015 року проведено поділ спільного майна подружжя. У власність ОСОБА_2 виділено автомобіль Mitsubishi Lanser, номерний знак НОМЕР_1, вартістю 85 447 грн. 85 коп., що еквівалентно 3636 доларам США. Стягнуто з останнього на користь ОСОБА_4 грошову компенсацію ? частини його вартості 42 723,50 грн., тобто 1818 доларів США (а.с. 9).

Вирішуючи спір про поділ майна подружжя, Березанський районний суд зазначив про наявність невиконаних боргових зобовязань ОСОБА_2 перед кредиторами ОСОБА_6 та ОСОБА_2, однак вважав, що ці борги не підлягають поділу. Зазначене рішення сторонами не оскаржувалось і відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України має преюдиційне значення для вирішення цього спору.

В той же час, зі змісту норм ч.4 ст. 65 СК України вбачається, що при поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язанням, що виникли в інтересах сім'ї (пункт 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»).

Отже, питання поділу боргів подружжя має вирішуватися при поділі спільного сумісного майна подружжя.

Однак, вирішуючи спір, суд першої інстанції не звернув належної уваги на положення ч. 4 ст. 65 СК України та дійшов помилкового висновку про наявність підстав для стягнення з відповідачки на користь позивача ? частини його боргового зобовязання .

За такого, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні цих позовних вимог.

Рішення суду в іншій частині сторонами не оскаржувалось, а тому апеляційним судом не перевірялось.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 підлягає стягненню 606 грн. 32 коп., понесених останньою судових витрат по оплаті судового збору за подачу апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 303, 305, 3-7, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу представника відповідачки ОСОБА_4 ОСОБА_5 задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 25 липня 2016 р. в частині стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 ? частини сплачених останнім спільних боргових зобовязань та судового збору скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні цих позовних вимог.

В іншій частині вказане рішення залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 606 грн. 32 коп. судових витрат.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але протягом двадцяти днів з цього часу може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Н.О. Шаманська

Судді: О.О. Данилова

ОСОБА_7