АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі:

Головуючого Корчевного Г.В.,

Суддів Лапчевської О.Ф., Слободянюк С.В.,

при секретарі Лознян О.С.,

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 18 травня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу за договором позики, колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2011 року позивач ОСОБА_2 звернувся до Солом'янського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу за договором позики, та просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість у сумі 42 785,27 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що 06 квітня 2010 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено боргову розписку (а.с. 29), згідно з яким ОСОБА_2 передав ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 3 800 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на день подання позову становить 30 361 грн. Зазначає, що сторони встановили строк повернення позики 31 липня 2010, але по закінченню строку ОСОБА_1 не повернув позику. В подальшому уточнив позовні вимоги ( а.с. 73-74), та просив стягнути з позивача 44 100 (сорок чотири тисячі сто) гривень 19 коп., з яких 30 361 грн.62 коп. - сума боргу за договором позики, 4 136 грн.47 коп. - проценти в розмірі облікової ставки НБУ від суми позики, 1 602 грн. 10 коп. - 3% річних від простроченої суми боргу, 8000 грн. 00 коп. - витрати позивача на правову допомогу адвоката та стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору 441 грн. 01 коп.

Заочним рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 18 травня 2014 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики від 06.04.2010 р. у розмірі 44 100, 19 гривень, а також судові витрати у розмірі 441,01 гривень.

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 02 квітня 2014 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 18 травня 2012 року відмовлено.

Унікальний номер справи: 2-2747/12
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/26/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Макуха А.А.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Корчевний Г.В.
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргута просив суд апеляційної інстанції рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 18 травня 2012 року скасувати, та ухвалити нове рішення, яким в позові відмовити у повному обсязі.

Пославшись на порушення судом норм матеріального та процесуального закону зазначає, що рішення суду ухвалено на підставі розписки, яку він не писав, та походження вказаного документу є для нього незрозумілим, про її існування дізнався 05 грудня 2013 року після ознайомлення з матеріалами справи.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Судом першої інстанції встановлено, що 06.04.2010 р. між ОСОБА_2 - позивачем у справі з одного боку, та ОСОБА_1 - відповідачем у справі з другого боку, було укладено договір позики, згідно умов якого позивач (позикодавець) надав (передав у власність) позику (грошові кошти), а відповідач (позичальник) прийняв грошові кошти у сумі 3 800,00 доларів США.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що факт отримання відповідачем позики від позивача підтверджується борговою розпискою (а.с. 29), відповідно до якої відповідач повинен повернути борг до 31.07.2010 року, однак даного забов'язання не виконав.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 26 травня 2014 року клопотання ОСОБА_1 - задоволено. Призначено судово-почеркознавчу експертизу, на розгляд якої поставленопитання:

1. Чи придатний текст та підпис розписки від 06.04.2010 р. за якою ОСОБА_1 зобов'язався повернути ОСОБА_6 суму позики в розмірі 3800 доларів США для дослідження з метою ідентифікації виконавця?

2. Чи виконаний текст та підпис наданої для дослідження розписки від 06.04.2014 р. ОСОБА_1 або іншою особою?

3. Чи виконаний текс та підпис наданої для дослідження розписки від 06.04.2010 р. з наслідуванням почерку та підпису ОСОБА_1 або іншою особою?

4. Чи відповідає указана у розписці дата терміну її написання?

Проведення експертизи доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Смоленська, 6.

Експертів попереджено про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384, 385 КК України.

Для проведення експертизи в розпорядження експертів надано матеріали цивільної справи № 22-ц/796/6881/2014 та на вимогу експертів надано оригінал боргової розписки, порівняльні зразки підпису апелянта та інші документи, датовані періодом досліджуваного документа.

16 січня 2016 року справа надійшла до Апеляційного суду м. Києва разом з висновком експертів. (а.с. 148-172)

Як вбачається з резолютивної частини висновку, на всі поставлені питання експертами надано відповіді, зокрема, ними встановлено, що в розписці відсутні ознаки штучного зістарювання документу, вона виконана до червня 2012 року, значить не виключається виконання запису та підпису на дату 06.04.2010.,підпис від імені ОСОБА_1 у розписці від 06.04.2010 р. та рукописні записи виконані самим ОСОБА_1.

Отже, доводи апелянта про те, що він боргову розписку не писав, походження вказаного документу є для нього незрозумілим, про її існування дізнався 05 грудня 2013 року після ознайомлення з матеріалами справи, спростовуються висновками судової експертизи.

Таким чином, суд першої інстанції обгрунтовано прийшов до висновку, що внаслідок не належного виконання зобов'язань, сума заборгованості відповідача перед позивачем за договором позики становить: сума боргу за договором позики 30 361,62 грн., 4 136,47 грн. проценти в розмірі облікової ставки НБУ від суми позики, 1 602,10 грн. - 3% річних від простроченої г боргу та 427,86 грн. та 3,15 грн. понесенні судові витрати, про що свідчать розрахунок суми боргу відповідача перед позивачем за договором позики від 03.05.2012 р., який суд перевірив та вважає обгрунтованим.

Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ст.ст. 1046, 1049 ЦК України на позичальника покладається обов'язок повернення позикодавцю позику у такій же сумі грошових коштів, які були передані позичальнику позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені укладеним договором.

Таким чином, судом першої інстанції вірно встановлено, що відповідачем було порушено умови договору щодо повернення отриманих за цим договором грошових коштів у строки, що визначені договором.

Разом з тим, колегія суддів з рішенням суду першої інстанції в частині стягнення витрат в розмірі 8000,00 ґрн. на правову допомогу адвоката погодитись не може, оскільки в матеріалах справи відсутні належні докази підтвердження понесених фактичних витрат на правову допомогу адвоката в сумі 8000 грн.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Позивачем було надано угоду №05/11 від 01 грудня 2011 року (а.с. 11) про надання послуг адвоката, на підставі якого стягнуто з відповідача витрати позивача на правову допомогу адвоката в розмірі 8000 гривень 00 коп.

Як вбачається з п.3 вказаного договору, гонорар адвоката становить 8000 грн. та виплачується замовником шляхом 100 % передоплати, про факт отримання гонорару адвокатом свідчить підпис останнього, яким скріплена угода.

Разом з тим, судом першої інстанції невірно визначено факт підписання вказаного договору як факт фактичного розрахунку по ньому та відповідно стягнуто вказану суму як доведені витрати позивача.

Як вбачається з матеріалів справи (а.с. 12), адвокат Слабоус Є.А. на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №4476/10, виданим головою Київської обласної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури 23.03.2011, має право на зайняття адвокатською діяльністю.

Оскільки ні позивач, ні його представник - адвокат Слабоус Є.А. не надали суду належних доказів підтвердження понесених фактичних витрат по вказаній угоді, а саме: касового ордера, платіжного доручення, витягу з книги ведення доходів та витрат адвоката, звіту адвоката до ДПІ за вказаний період тощо, суд апеляційної інстанції приходить до висновку відмовити в задоволенні позовних вимог в частині витрати позивача на правову допомогу адвоката в розмірі 8000 гривень 00 коп.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суду приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення вимог апеляційної скарги та зміни рішення шляхом зменшення суми 44 100, 19 гривень до суми 36 100 (тридцять шість тисяч сто) гривень 19 копійок.

Відповідно до ч.1 ст. 309 ЦПК України Апеляційний суд задовольняє апеляційну скаргу і скасовує рішення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 309, 312, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Заочне рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 18 травня 2012 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики від 06.04.2010 р. у розмірі 44 100, 19 гривень - змінити шляхом зменшення суми 44 100, 19 гривень до суми 36 100 (тридцять шість тисяч сто) гривень 19 копійок.

В решті заочне рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 18 травня 2012 року - залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: