Номер провадження 2/754/3505/16
Справа №754/5645/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

18 серпня 2016 року Деснянський районний суд м. Києва

в складі: головуючого-судді - Панченко О.М.

при секретарях - Буцко М.В., Слободянюк О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: Головне управління юстиції в м. Києві про визнання права власності на спадкове майно, суд,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду з позовом про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом та заповітом. В обґрунтування своїх позовних вимог посилаються на те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер рідний син позивачки ОСОБА_2 та рідний брат позивачки ОСОБА_1 До першої черги спадкоємців за законом належать діти померлого ОСОБА_3, ОСОБА_4 та мати ОСОБА_2 За своє життя 07.07.2009 року ОСОБА_5 було складено заповіт відповідно до змісту якого квартиру АДРЕСА_1 він заповів ОСОБА_1

У встановлений законом строк вони звернулися до П»ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини на майно, що залишилось після смерті їх сина та брата, яке вони приймають, проте 19.03.2016 року їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом та заповітом на спадкове майно після смерті ОСОБА_5, через те, що неможливо встановити склад спадкового майна, а саме частку, належну померлому у квартирі. В зв»зку з цим, позивачі були вимушені звернутися з даним позовом до суду, просили суд про визнання за ОСОБА_2 права власності на 1/12 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування обов»язкової частки після смерті сина ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року та визнання за ОСОБА_1 права власності на 5/12 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті брата ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні як позивач та представник позивача ОСОБА_2 підтримала вимоги позову в повному обсязі та просила суд про їх задоволення.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечувала проти вимог позову, що пред»явлені до її довірителя, пояснюючи це тим, що останній не є належним відповідачем по справі, просила відмовити в їх задоволенні, оскільки її довіритель не оспорює права власності на спадкове майно в певних частках за позивачами.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з»явилася, в своїй письмовій заяві просила проводити розгляд справи без її участі, проти позову заперечувала з підстав, викладених у письмових запереченнях на позов.

Представник третьої особи по справі в судове засідання не з»явився, надавши суду свої письмові пояснення по справі. Просить розглядати справу без його участі.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності, виданого Головним управлінням житлового забезпечення виконавчим органом КМР від 22.06.2007 року, згідно наказу Головного управління житлового забезпечення від 18.06.2007 року №1102-С та зареєстрованому у Київському міському БТІ 03.07.2007 року на квартиру АДРЕСА_1 померлому ОСОБА_5 належить ціла квартира (а.с. 8).

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 21.04.2010 року було задоволено позовні вимоги ОСОБА_5 частково, визнано за ним право власності на ? частину вказаної вище квартири, його вселено до жилого приміщення та виділено в користування кімнату в квартирі площею 18.1 кв.м. (а.с. 9).

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 29.06.2010 року рішення першої інстанції в частині визначення порядку користування квартирою та виділення у користування позивача кімнати скасовано, відмовлено в задоволенні таких вимог, в решті рішення суду залишено без змін (а.с. 10-12).

Також судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 є рідною матір»ю (а.с. 7), а позивач ОСОБА_1 рідною сестрою померлого ОСОБА_5

Відповідно до свідоцтва про смерть ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер. (а.с. 4).

Після його смерті відкрилась спадщина на квартиру АДРЕСА_1.

До першої черги спадкоємців за законом належать діти померлого ОСОБА_3, ОСОБА_4 та мати ОСОБА_2 За своє життя 07.07.2009 року ОСОБА_5 було складено заповіт відповідно до змісту якого квартиру АДРЕСА_1 він заповів позивачу ОСОБА_1

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов»язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України).

Частиною 1 ст. 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи визначені у заповіті.

Відповідно до ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб»єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.

Відповідно до ч. 1 ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ст. 1234 ЦК України право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто.

Відповідно до ч.1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов»язкова частка).

Судом встановлено, що позивачі як спадкоємці за законом та зав заповітом з метою прийняття спадщини у встановлений законом строк звернулися до П»ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини на майно, що залишилось після смерті їх сина та брата, яке вони приймають.

Проте позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом та за заповітом на спадкове майно після смерті сина та брата, через те, що неможливо встановити склад спадкового майна, а саме частку, належну померлому у квартирі. В зв»зку з цим, позивачі були вимушені звернутися з даним позовом до суду.

Відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів в суді є визнання права.

Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред»явити позов про визнання його права власності, якщо це право оскаржується або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7 визначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в повному обсязі, оскільки вони є доведеними та обґрунтованими. Позивачка ОСОБА_2 мати померлого ОСОБА_5 є непрацездатною особою похилого віку, що підтверджується копіями посвідчень, наявних в матеріалах справи, тому має право на обов»язкову частку в спадковому майні після померлого сина, яка складає 1/12 частку спірної квартири. Позивачка ОСОБА_1 має право на спадкування за заповітом, залишеним ОСОБА_5 на 5/12 частки спірної квартири.

Керуючись ст.ст. 316, 328, 392, 1216, 1217, 1218, 1233, 1235, 1241, 1268, 1269, 1296, ч. 1 ст. 1297 ЦК України, ст.ст. 10, 59, 60, 74, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: Головне управління юстиції в м. Києві про визнання права власності на спадкове майно, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на 1/12 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування обов»язкової частки після смерті сина ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на 5/12 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті брата ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 3 250.00 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 3 250.00 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Головуючий: