РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 600/459/16-ц

Справа № 2/600/204/2016

02 серпня 2016 року Козівський районний суд

Тернопільської області

в складі: судді Вирсти М.М.

при секретарі Сташків О.С.

за участю:

представника позивачів ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Козова цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Великоплавучанської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулись в суд з позовом про визнання права власності на спадкове майно, в якому вказують, що ОСОБА_5 належав житловий будинок в АДРЕСА_1 (колишній колгоспний двір), право власності на будинок не оформлялось.

Інших членів колгоспного двору немає.

16 вересня 2009 року ОСОБА_5 склала заповіт, заповіла дочці ОСОБА_2 та онуку ОСОБА_3 все належне майно в рівних частках.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла.

Позивачі звернулись до нотаріуса для оформлення права власності на спадкове майно, їм відмовлено, оскільки право власності на житловий будинок не оформлялось, а питання щодо спадкування часток у майні колишнього колгоспного двору вирішується у судовому порядку.

Просять визнати:

- за ОСОБА_2 право власності на ? частку житлового будинку (А), загальною площею 50,9 м.кв., житловою площею 38,5 м.кв., ? частку сараю (Б) площею 38,6 м.кв., ? частку літньої кухні (В) площею 20,6 м.кв., ? частку сараю (Г), площею 22,0 м.кв., ? частку огорожі металевої №1, ? частку воріт металевих №2 в АДРЕСА_1, Тернопільської області;

- за ОСОБА_3 право власності на ? частку житлового будинку (А), загальною площею 50,9 м.кв., житловою площею 38,5 м.кв., ? частку сараю (Б) площею 38,6 м.кв., ? частку літньої кухні (В) площею 20,6 м.кв., ? частку сараю (Г), площею 22,0 м.кв., ? частку огорожі металевої №1, ? частку воріт металевих №2 в АДРЕСА_1, Тернопільської області.

В судовому засіданні представник позивачів згідно витягу з договору про надання правової допомоги від 02 серпня 2016 року ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, просить їх задовольнити.

Відповідач Великоплавучанська сільська рада в судове засідання подала відзив на позов, згідно якого проти задоволення позовних вимог ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не заперечує. Справу просить розглядати за їх відсутності.

Суд, заслухавши пояснення представника позивачів, приймаючи до уваги відзив на позов відповідача, дослідивши матеріали справи, надані докази, прийшов до наступного.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, підтверджується наявними у справі доказами, що ОСОБА_5 належав житловий будинок в АДРЕСА_1 (колишній колгоспний двір), право власності на будинок не оформлялось, підтверджується довідкою Козівського РБТІ №36 від 28 квітня 2016 року (а.с.6).

Згідно довідки Великоплавучанської сільської ради, будинок в АДРЕСА_1 належить голові колгоспного двору ОСОБА_5 (а.с.8).

16 вересня 2009 року ОСОБА_5 склала заповіт, заповіла ОСОБА_2 та ОСОБА_3 все належне майно в рівних частках (а.с.3).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла, підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.2).

Згідно довідки Великоплавучанської сільської ради №186 від 01 квітня 2016 року, з ОСОБА_5 на час смерті ніхто не проживав та не був зареєстрований (а.с.4).

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись до нотаріуса для оформлення права власності на спадкове майно, їм відмовлено, оскільки право власності на житловий будинок не оформлялось, питання щодо спадкування часток у майні колишнього колгоспного двору вирішується у судовому порядку, підтверджується відмовою нотаріуса №322/01-16 від 19 травня 2016 року (а.с.14).

Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів.

Відповідно п.6 Постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Відповідно ст.1268 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Оскільки визнання позову не суперечить вимогам закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно слід задовольнити.

На підставі викладеного керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 16, 328, 392, 1223, 1268, 1273 ЦК України, Постановою Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Великоплавучанської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_5, на ? частку житлового будинку (А), загальною площею 50,9 м.кв., житловою площею 38,5 м.кв., ? частку сараю (Б) площею 38,6 м.кв., ? частку літньої кухні (В) площею 20,6 м.кв., ? частку сараю (Г), площею 22,0 м.кв., ? частку огорожі металевої №1, ? частку воріт металевих №2 в АДРЕСА_1, Тернопільської області.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_5, на ? частку житлового будинку (А), загальною площею 50,9 м.кв., житловою площею 38,5 м.кв., ? частку сараю (Б) площею 38,6 м.кв., ? частку літньої кухні (В) площею 20,6 м.кв., ? частку сараю (Г), площею 22,0 м.кв., ? частку огорожі металевої №1, ? частку воріт металевих №2 в АДРЕСА_1, Тернопільської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається в Апеляційний суд Тернопільської області через Козівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: підпис

З оригіналом: вірно