Справа № 202/3438/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

31 травня 2016 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді - Шклярука Д.С.,

при секретарі - Вітько Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи: Бабушкінський відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, ОСОБА_2, ОСОБА_3, про встановлення факту народження дитини, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із заявою, в якій просить встановити факт народження її онуки ОСОБА_4, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Торез, Донецької області, Україна, матір'ю якої є ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянка України, а батьком ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянин України.

В обґрунтування вимоги ОСОБА_1 зазначає, що перебуваючи в м. Торез, на території зони проведення антитерористичної операції, від спільного шлюбу її сина ОСОБА_2 з ОСОБА_3, зареєстрованого Красногвардійським відділом держаної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції від 16 жовтня 2015 року, ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася донька, яку назвали ОСОБА_4.

ОСОБА_1, звернулася для реєстрації народження своєї онуки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, до Бабушкінського відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції.

В реєстрації народження було відмовлено відповідно до листа Бабушкінського відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції від 31.05.2016 року № 994/11-29 «Про відмову у проведенні державної реєстрації народження» оскільки, заявником для підтвердження факту народження дитини пред'явлено медичний документ, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров'я від 08.08.2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1150/13024, а також медичний документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Заявник в судове засідання не з'явилася, сповістила про можливість розгляду справи за її відсутності, вимогу підтримала та просила її заяву задовольнити.

Представник заінтересованої особи - Бабушкінського відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність не подавав.

Інші заінтересовані особи в судове засідання також не з'явилися, оскільки мешкають у м. Торез.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

16 жовтня 2015 року між сином заявниці ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб НОМЕР_1, виданим Красногвардійським відділом держаної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції від 16 жовтня 2015 року, про що складено відповідний актовий запис за № 1694.

Після одруження разом вони виїхали до м. Тореза на територію зони проведення антитерористичної операції. Громадянство України батьки дитини не змінювали, про що свідчить паспорт НОМЕР_2, виданий 29 квітня 2005 року Торезьким МВ УМВС України в Донецькій області на ім'я ОСОБА_2 та паспорт НОМЕР_3, виданий 19 жовтня 2015 року Бабушкінським РВ у м. Дніпропетровську ГУ ДМС України в Дніпропетровській області на ім'я ОСОБА_3.

ІНФОРМАЦІЯ_3, перебуваючи в м. Торез на території зони проведення антитерористичної операції, в них від спільного шлюбу народилася донька ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про народження свідоцтвом про народження ДНРНОМЕР_4 від 27.05.2016 року, яке видане Торезьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Державною Реєстраційною Палатою Міністерства юстиції ДНР.

Згідно копії медичного свідоцтва про народження НОМЕР_5, виданого Торезькою центральною міською лікарнею, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 народила дівчинку вагою 3900 гр. У виданому медичному свідоцтві про народження на бланку увесь текст, що стосується запису про народження дитини здійснено на російській мові.

На підтвердження факту народження онуки заявником також надано фотознімки зустрічі дитини у пологовому будинку,а також фотознімки дитини здійснені у приміщенні за місцем проживання батьків дитини.

Звернувшись до Бабушкінського відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції із заявою про реєстрацію народження дитини ОСОБА_1 було відмовлено, оскільки, нею для підтвердження факту народження дитини пред'явлено медичний документ, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров'я від 08.08.2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1150/13024, а також медичний документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо за законом не визначеного іншого порядку їх встановлення.

За умовами ч. 1 ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

Відповідно до ч. 1 ст. 144 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно ст. 7 Закону України "Про громадянство України", особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження.

Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства.

Відповідно до п. 4 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження дитини, а в разі їх відсутності рішення суду.

Пунктом 2 глави 1 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10 2000 року № 52/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції від 24 грудня 2010 року № 3307/5) встановлено, що підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є: медичне свідоцтво про народження (форма N ЮЗ/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 N 545 ( гі 150-06 ), зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за №1150/13024 (далі - медичне свідоцтво про народження), що видається закладами охорони здоров'я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи.

Відповідно до Додатку 1 до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 року № 1085 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» із змінами, місто Торез віднесено до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Частинами 2, 3, 4 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законодавством України. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Стаття 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачає, що на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим реалізації прав і свобод людини і громадянина.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 цього ж Закону, у разі порушення його положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна.

Відповідно до ч. 3 ст. 257-1 ЦПК України у рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків.

Обставин, що свідчили б про наявність спору про право під час розгляду справи не встановлені.

Підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню оскільки заявник не має можливості надати для реєстрації народження дитини документи, встановленого законодавством України зразка, з метою захисту законних прав та інтересів заявниці як громадянки України та народженої у неї онуки, оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд вважає за можливе встановити факт народження дитини (дівчинки) - ОСОБА_4, дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_3, місце народження - м. Торез; мати - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, громадянка України; батько - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, громадянин України..

На підставі викладеного, керуючись статтями 11, 57-60, 213-215, 256-259 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт народження дитини - ОСОБА_4, який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у місті Торез, Донецької області, Україна, матір'ю якої є ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, громадянка України, а батьком є ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, громадянин України.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Д.С. Шклярук