У Х В А Л А

судового засідання

05.12.2016 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючої судді Мигаль Г.П.

при секретарі Максимович М.М.

розглянувши заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2, особи які брали участь у справі - Франківський відділ ДВС ГУЮ у Львівській області про перегляд ухвали №6-317/11 від 21 березня 2012 року Франківського районного суду м.Львова,

в с т а н о в и в :

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернулася в суд з заявою про перегляд ухвали №6-317/11 від 21 березня 2012 року Франківського районного суду м.Львова.

В обґрунтування заяви зазначає, що 21 березня 2012 року Франківський районний суд м. Львова виніс хвалу № 6- 317/11, якою задовольнив клопотання, та тимчасово обмежив ОСОБА_1 виїзд за межі України, в звязку з ухиленням від виконання виконавчого листа за рішенням № 2-1968/10 від 08.07.2010 року, виданого Франківським районним судом м.Львова. Вважає, що мета із якою приймалось рішення щодо тимчасового обмеження гр. ОСОБА_1Д, виїзду за межі України на даний час втратила актуальність, оскільки заявник передав для реалізації транспортний засіб для погашення заборгованості, а іншого майна, на яке може бути звернене стягнення, у заявника не має. Просить скасувати тимчасове обмеження у виїзді за кордон для лікування та протезування та вважає дане обмеження таким, що обмежує його Конституційне право на свободу вільного пересування та отримання належного лікування.

В судове засідання заявник та його представник не зявилися, представник заявника подала заяву про слухання заяви у її відсутності, заяву про скасування обмеження у виїзді за кордон ОСОБА_1 підтримала та просила таку задоволити.

Представник Франківського ВДВС ГУЮ у Львівській області в судове засідання не зявився, про розгляд заяви повідомлений належно, про причини неявки суд не повідомив, тому суд вважає за можливе розгляд заяви у відсутності представника.

Вивчивши заяву та додані до неї матеріали, суд доходить висновку, що таку слід задоволити, виходячи з наступного.

06 грудня 2011 року державний виконавець Франківського В ДВС Львівського МУЮ м. Львова звернувся в Франківський районний суд м. Львова з поданням про встановлення тимчасового обмеження боржнику - ОСОБА_1 у праві виізду за межі України до виконання ним своїх зобовязань за виконавчим листом №2-1968/10 від 08.07.2010 року, виданим Франківським районним судом м.Львова, про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в сумі 358 154, 51 грн. на користь Відкритого акціонерного товариства КБ «Надра» та вилучення у нього паспорта, оскільки рішення суду не виконується.

21 березня 2012 року Франківський районний суд м. Львова виніс ухвалу у справі № 6- 317/11, якою задовольнив клопотання, та тимчасово обмежив ОСОБА_1 виїзд за межі України, в звязку з ухиленням від виконання виконавчого листа за рішенням № 2-1968/10 від 08.07.2010 року, виданого Франківським районним судом.

На виконання вказаної ухвали рішенням підрозділу охорони державного кордону МАПП «Шигині» від 18 серпня 2012 року було відмовлено ОСОБА_1 у перетинанні державного кордону на виїзд з України, шо стверджується копією відповідного рішення.

Відповідно до ч.2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» (в редакції станом на 08.03.2011р) громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті.

Відповідно до Закону України № 3857-XII громадянинові забороняється тимчасово виїзд за межі України, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання до виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України; він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

Заборона виїзду за межі України боржнику є одним із заходів примусового виконання рішень, які були застосовані державним виконавцем в межах виконавчого провадження. Судом також встановлено, що в ході примусового виконання рішеня ПАТ КБ «Надра», як стягувач за виконавчим листом прийняв від боржника ОСОБА_1 у погашення заборгованості та реалізував транспортний засіб.

Як вбачається із документів, доданих до заяви, боржник ОСОБА_1 є інвалідом першої групи, потребує стороннього догляду. Відповідно до виписки з історії хвороби №152534, виданої Львівською обласною клінічною лікарнею, хірургічне відділення №3 від 22.07.2015р., ОСОБА_1 хворіє на цукровий діабет, стадія декомпенсаціі, сепсис обох нижніх кінцівок. 19 січня 2016 року Медичний центр Ассута (м.Хайфа, Ізраіль) надіслав запрошення ОСОБА_1 для отримання медичної допомоги з виготовлення протезів обох ніг у супроводі ОСОБА_2.

Відповідно до ч.1 ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення, цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна особа має право, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України).

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також статтею 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моралі або прав і свобод інших осіб і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Законодавством України зазначені правовідносини регулюються ст. 313 Цивільного кодексу України (ЦК України), відповідно до якої фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Враховуючи ту обставину, що ОСОБА_1 є інвалідом 1 групи, хворіє важкою формою діабету, отримав запрошення від Ізраільського медичного центру щодо виготовлення протезів, обмеження, що були накладені на ОСОБА_1 у виконавчому провадженні щодо виізду за кордон, порушують його права на здоров"я та життя та не є попорційними та необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб, а тому заява ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження прав боржника у праві виізду за межі України, підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст . 1,4ЦПК України, ст. 33 Конституції України, суд,

у х в а л и в :

заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2, про скасування обмеження у праві виїзду за межі України задоволити.

Скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України щодо ОСОБА_1 ( ІПН НОМЕР_1) , встановлене ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 21.03.2012 року № 6-317/11.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Львівської області протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Суддя Мигаль Г.П.