Справа № 308/7960/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

31 серпня 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

судді-доповідача ОСОБА_1,

суддів Ігнатюка Б.Ю., Куштана Б.П.

за участю секретаря Терпай С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Оноківської сільської ради на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 11 липня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Оноківської сільської ради та ОСОБА_3 про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації і відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом посилаючись на те, що 01.07.2014 року йому стало відомо про заперечення, яке подане інженером - землевпорядником Оноківської сільської ради Ужгородського району - ОСОБА_3 до Ужгородського міськрайонного суду на позовну заяву ОСОБА_4 до Оноківської сільської ради про визнання недійсним рішення. У вказаному запереченні, інженер - землевпорядник Оноківської сільської ради ОСОБА_3 повідомив негативну та недостовірну інформацію стосовно здійснення ОСОБА_2 підприємницької діяльності з порушенням вимог чинного законодавства та причетності до каліцтва та загибелі людей.

Так, зокрема у запереченні зазначено наступне:

1. Крім того ПП ОСОБА_4 самовільно добудував без відповідних документів складське приміщення.

2. З квітня по липень місяць 2007 р. ПП ОСОБА_4 знову не виготовляє відповідних документів відводу земельної ділянки.

3. На протязі даного періоду на ПП ОСОБА_2 знову посипались скарги та нарікання громадян про порушення громадського порядку молоддю на його торговій точці у вечірній та нічний час, створення галасу, дебоширство, бійки п'яних осіб, скупчення біля грального автомата (установленого самовільно) та випадки ДТП з каліцтвом громадян і смертельними випадками (загинули гр.ОСОБА_5, ОСОБА_6), антисанітарні умови - звалка мусора, несвоєчасне прибирання площадки, відсутність туалету.

4. Станом на сьогоднішній день ПП ОСОБА_4 рішення Господарського суду Закарпатської області від 18.10.2010 р. про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою не виконано. ПП Корбут продовжує займатися підприємницькою діяльністю.

Позивач зазначає, що вказана інформація є недостовірною та посягає на його на честь, гідність та ділову репутацію виходячи з наступного.

Так, щодо твердження інженера - землевпорядника Оноківської сільської ради ОСОБА_3 про самовільну добудову позивачем складських приміщень вказує, що рішенням Оноківської сільської ради від 10.07.2003 року його зобов'язано закінчити благоустрій автобусної зупинки з відводом стічних вод в каналізаційний колодязь. При проведенні благоустрою встановлено необхідність укріплень аварійних конструкцій автобусної зупинки, тому за погодженням з головою сільради він провів конструктивні роботи по укріплення несучих стін автобусної зупинки. В акті комісії Оноківської сільської ради від 12.07.2005 року, з залученням представників контролюючих органів, щодо використання та забудови земельної ділянки ФОП ОСОБА_4 встановлено, що на сьогодні ОСОБА_4 виготовляє проект відводу земельної ділянки та договір оренди згідно чинного земельного законодавства. Ним зроблено благоустрій зупинки, приведено в належний порядок приміщення та територію автобусної зупинки. Проведено конструктивні міроприємства по укріпленню аварійних конструкцій перекриття авто зупинки та частково реконструкція будівлі. Земельна ділянка та приміщення використовується як авто зупинка та торгова точка.

Зазначає, що 07.11.2015 року з головою сільради та Службою автомобільних доріг погоджено проект автобусної зупинки та торгового приміщення з врахуванням часткової реконструкції, та жодних претензій з боку сільради щодо самовільної добудови складських приміщень ніколи не висувались.

Щодо інформації про не виготовлення ПП ОСОБА_4 відповідних документів відводу земельної ділянки з квітня по липень місяць 2007 року, то така інформація не відповідає дійсності, оскільки в довідці ДП «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» від 23.08.2007 року зазначено, що матеріали по виготовленню технічної документації ПП ОСОБА_4 на земельну ділянку, яка розташована в с. Оноківці вул. Головна 41 «б» на території Оноківської сільради знаходяться в стадії виготовлення.

На спростування інформації зазначеній в п.3 вказує, що за 23 роки здійснення ним підприємницької діяльності не було жодного випадку подання мешканцями с.Оноківці скарг чи нарікань щодо порушення порядку ведення торгівельної діяльності, і дані питання ніколи не були предметом розгляду Оноківською сільрадою. Законність розміщення торгового закладу погоджено з Службою автомобільних доріг у Закарпатській області. Стосовно інформації про антисанітарні умови зазначає, що з цього приводу не існує жодного складеного акта ні санепідемстанцією, ні самою Оноківською сільрадою.

Щодо п.4 вказує, що ніяких претензій з боку Оноківської сільської ради щодо невиконання рішення Господарського гуду Закарпатської області від 18.10.2010 року до нього не висувались. З цього питання господарським судом не видавались виконавчі листи. Виконавчою службою не відкривалось виконавче провадження і проти нього не порушувались кримінальні справи за невиконання рішення суду.

Враховуючі наведене просить суд визнати вказану інформацію недостовірною, та зобов'язати відповідачів спростувати недостовірну інформацію шляхом розміщення рішення суду по даній справі на дошку оголошень, яка знаходиться в приміщенні Оноківської сільради Ужгородського району, строком на один місяць, та шляхом надіслання копії судового рішення по даній справі на адресу Ужгородського міськрайонного суду (суддя Микуляк П.П.).

Також вказує, що у звязку з поширення відповідачем відносно нього недостовірної інформації принижено його честь та гідність, а також ділову репутацію, і таким чином йому заподіяна моральна шкода. Така недостовірна інформація дискредитує його як ФОП (в частині порушень законодавства, правил ведення підприємницької діяльності, причетності до каліцтва та загибелі людей) в суспільній думці та принижує його ділову репутацію. Крім цього йому заподіяно моральних страждань, які виразилися в тому , що у нього різко погіршився стан здоров'я. Вже тривалий час він знаходиться у стані морального пригнічення та дискомфорту. Через постійні депресії у нього порушився сон, з'явилися серцеві болі які не проходять по сьогоднішній день. Через його депресивний стан страждає не тільки він, а й його сім'я, члени якої постійно переживають за його здоров'я. Моральна атмосфера в сім'ї через постійні його нервові розлади погіршилась. Він повинен був затрачати значні кошти на лікування нервової системи та серця. На вимогу лікарів приймати антидепресанти, заспокійливі та снодійні ліки, проходити регулярне лікування у психотерапевта та кардіолога. Завдану моральну шкоду позивач оцінює у сумі 20000 грн., які також просить стягнути на його користь з Оноківської сільської ради.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 11 липня 2016 року позов задоволено частково.

Визнано недостовірною наступну інформацію:

1. Крім того ПП ОСОБА_4 самовільно добудував без відповідних документів складське приміщення.

2. З квітня по липень місяць 2007 р. ПП ОСОБА_4 знову не виготовляє відповідних документів відводу земельної ділянки.

3. На протязі даного періоду на ПП ОСОБА_2 знову посипались скарги та нарікання громадян про порушення громадського порядку молоддю на його торговій точці у вечірній та нічний час, створення галасу, дебоширство, бійки п'яних осіб, скупчення біля грального автомата (установленого самовільно) та випадки ДТП з каліцтвом громадян і смертельними випадками (загинули гр.ОСОБА_5, ОСОБА_6), антисанітарні умови - звалка мусора, несвоєчасне прибирання площадки, відсутність туалету.

4. Станом на сьогоднішній день ПП ОСОБА_4 рішення Господарського суду Закарпатської області від 18.10.2010 р. про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою не виконано.

Зобовязано Оноківську сільську раду та ОСОБА_3 спростувати недостовірну інформацію шляхом розміщення рішення суду по даній справі на дошку оголошень, яка знаходиться в приміщенні Оноківської сільської ради, строком на один місяць.

Стягнуто з Оноківської сільської ради на користь ОСОБА_2 5000 грн. моральної шкоди.

Вирішено питання про судові витрати.

На дане рішення Оноківська сільська рада подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати в частині стягнення моральної шкоди та судових витрат, застосувавши строк позовної давності. В обґрунтування скарги посилається на відсутність підстав для стягнення моральної шкоди. Також вважає, що суд повинен був застосувати позовну давність тривалістю один рік.

В іншій частині рішення суду першої інстанції ніким в апеляційному порядку не оскаржується.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає що вона підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Оскільки рішення суду першої інстанції оскаржується лише в частині часткового задоволення позовної вимоги про стягнення моральної шкоди, а також щодо розподілу судових витрат, то колегією суддів, відповідно до приписів ст. 303 ЦПК України, перевіряється законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції лише в цій частині.

Судом першої інстанції встановлено, і в цій частині рішення суду не оскаржується, що інженером - землевпорядником Оноківської сільської ради Ужгородського району ОСОБА_3 до Ужгородського міськрайонного суду подано письмове заперечення на позовну заяву у справі за позовом ОСОБА_4 до Оноківської сільської ради про визнання недійсним рішення. У вказаному запереченні землевпорядник Оноківської сільської ради ОСОБА_3 зазначив наступну недостовірну (згідно висновку суду) інформацію:

1. Крім того ПП ОСОБА_4 самовільно добудував без відповідних документів складське приміщення;

2. З квітня по липень місяць 2007р. ПП ОСОБА_4 знову не виготовляє відповідних документів відводу земельної ділянки;

3. На протязі даного періоду на ПП ОСОБА_2 знову посипались скарги та нарікання громадян про порушення громадського порядку молоддю на його торговій точці у вечірній та нічний час, створення галасу, дебоширство, бійки п'яних осіб, скупчення біля грального автомата (установленого самовільно) та випадки ДТП з каліцтвом громадян і смертельними випадками (загинули гр.ОСОБА_5, ОСОБА_6), антисанітарні умови - звалка мусора, несвоєчасне прибирання площадки, відсутність туалету;

4. станом на сьогоднішній день ПП ОСОБА_4 рішення Господарського суду Закарпатської області від 18.10.2010 р. про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою не виконано. ПП ОСОБА_2 продовжує займатися підприємницькою діяльністю.

Частково задовольняючи позовну вимоги про стягнення моральної шкоди, суд першої інстанції виходив з того, що поширенням вказаної недостовірної інформації ОСОБА_2 завдано моральної шкоду, яку суд оціни у 5000 грн.

Однак з даним висновком суду першої інстанції не може погодитись колегія суддів виходячи з наступного.

Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як розяснено в п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» способами захисту гідності, честі чи ділової репутації від поширення недостовірної інформації можуть бути, крім права на відповідь та спростування недостовірної інформації, також і вимоги про відшкодування збитків та моральної шкоди, заподіяної такими порушеннями як фізичній, так і юридичній особі. Зазначені вимоги розглядаються у відповідності до загальних підстав щодо відповідальності за заподіяння шкоди. Вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди, судам необхідно враховувати розяснення, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (зі змінами, внесеними постановою від 25 травня 2001 року N 5), в якій сказано, що суд, зокрема, повинен зясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини.

Із зазначеного слідує, що встановлення судом факту поширення відповідачем недостовірної інформації, само по собі не є безумовною підставою для відшкодування моральної шкоди, оскільки наявність підстав для стягнення моральної шкоди та її розмір повинен доводитися позивачем у загальному порядку.

Як вбачається з позовної заяви ОСОБА_2, спричинення йому моральної шкоди він обґрунтовує тим, що поширення недостовірної інформації дискредитує його як ФОП (в частині порушень законодавства, правил ведення підприємницької діяльності, причетності до каліцтва та загибелі людей) в суспільній думці та принижує його ділову репутацію. Також позивач посилався на різке погіршення стану його здоровя.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, вся інформація, яку суд першої інстанції визнав недостовірною, була викладена Оноківською сільською радою у своєму запереченні на позов, тобто була доведена до відома конкретних людей (що брали участь у розгляді даної цивільної справи). Дана обставина не свідчить про поширення відповідачем недостовірної негативної інформації серед невизначеної кількості людей, яка могла б призвести до погіршення ділової репутації позивача у конкретній місцевості (де він займається підприємницькою діяльністю) та завдання цим шкоди його діловій репутації. Якихось інших доказів про поширення відповідачем публічним способом зазначеної недостовірної інформації позивачами не надано.

Що стосується послання позивача на різке погіршення його стану здоровя, то дана обставина не доведена жодними належними та допустимим доказами. Зокрема позивачем не надано жодних доказів про обстеження його лікарями чи щодо понесених ним витрат на лікування. В матеріалах справи наявне виключно посвідчення про призначення позивачу пенсії по інвалідності 3 групи від 13.08.2014 року (а.с.9). Однак матеріали справи не містять жодних доказів наявності якогось причинно-наслідкового звязку між поширенням відповідачем недостовірної інформації та встановленням позивачу інвалідності. В посвідченні лише вказано як причину встановлення інвалідності загальне захворювання, що загалом нічого не підтверджує.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо часткового задоволення позовної вимоги про стягнення моральної шкоди, а тому рішення суду першої інстанції в цій частині слід скасувати з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову в задоволенні такої позовної вимоги.

При цьому, щодо посилання апелянта на необхідність застосувати позовну давність, колегія суддів констатує, що зважаючи на відмову в задоволенні позовної вимоги про стягнення моральної шкоди по суті, інститут позовної давності не підлягає застосуванню.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з рішенням суду в частині стягнення з відповідача судового збору у розмірі 487,20 грн., оскільки саме такий розмір судового збору підлягав оплаті за подачу позовної немайнової вимоги про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації, яка судом першої інстанції задоволена, і в цій частині рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку не оскаржено. В цій частині апеляційна скарга підлягає відхиленню.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції, відповідно до приписів п.п.1, 2 ч.1 ст. 309 ЦПК України, підлягає скасуванню в частині стягнення моральної шкоди.

Крім того, відповідно до приписів ст. 88 ЦПК України, з позивача на користь відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1378 грн. понесений останнім за подачу апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 88, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Оноківської сільської ради задовольнити частково.

Скасувати рішення Ужгородського міськрайонного суду від 11 липня 2016 року в частині стягнення з Оноківської сільської ради на користь ОСОБА_2 5000 грн. моральної шкоди та ухвалити в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позовної вимоги ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди - відмовити.

В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Оноківської сільської ради судовий збір у розмірі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) гривень.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, після чого протягом двадцяти днів може бути оскаржене у касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції

Суддя-доповідач

Судді