Дата документу 29.08.2016
ЄУ № 420/1193/16-ц
Провадження №2/420/619/16
29 серпня 2016 року Новопсковський районний суд Луганської області
у складі: головуючого судді Тарасова Д.С.
за участю секретаря Колесник Г.О
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Новопсков цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
Позивач звернувся до Новопсковського районного суду Луганської області з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість у розмірі 12 814,27 грн., а саме: за кредитом 7537,30 грн., по відсотках 2487,97 грн., за комісією 2789,00 грн., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 1378 грн.
В судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, на заявлених вимогах наполягає, у разі неявки відповідача не заперечує проти винесення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином через оголошення в газеті «Урядовий Курєр», заяв про розгляд справи без його участі суду не надавав.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до ст. 1077 Цивільного кодексу України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобовязання клієнта перед фактором.
Згідно ст. 1078 Цивільного кодексу України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника.
На підставі ст. 1080 Цивільного кодексу України, договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов'язань або відповідальності перед боржником у зв'язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги.
Статтею 1084 Цивільного кодексу України передбачено, якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги,
Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
На підставі ст. 516 Цивільного кодексу України, заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно п. 9.1. розділу 9. Договору (додаткові умови) Договір набирає чинності з дати його підписання сторонами та діє до повного повернення відповідачем заборгованості та до повного виконання відповідачем будь яких інших грошових зобовязань, прийнятих ним на себе згідно умов цього Договору.
Згідно п.п. 2.1., 2.2., 2.3. розділу 2. Договору (умови кредитування) за користування кредитними коштами відповідач сплачує ТОВ «ПростоФінанс» проценти за користування кредитом в розмірі 9,9% річних від непогашеної суми кредиту, комісію за надання кредиту в розмірі 1% від початкової суми кредиту та комісію за управління кредитом в розмірі 0,15% від початкової суми кредиту.
Відповідно до п. 2.5. розділу 2. Договору (умови кредитування) повна заборгованість відповідача за цим кредитним договором складається з суми кредиту, процентів за користування кредитом, суми комісії за управління кредитом, суми комісії за надання кредиту. Заборгованість підлягає сплаті відповідачем шляхом здійснення єдиних щомісячних платежів, кількість яких відповідає кількості платіжних періодів. Всі щомісячні платежі зазначаються в графіку платежів, який є Додатком №1 до цього кредитного договору та його невідємною частиною. Кожний щомісячний платіж включає в себе відповідну частину суми кредиту, проценти за користування кредитом та комісію за управління, що підлягають погашенню відповідачем у відповідному платіжному періоді. Щомісячні платежі повинні здійснюватися відповідачем у відповідності з графіком платежів, та повинні бути отримані ТОВ «ПростоФінанс» не пізніше відповідної дати щомісячного платежу, зазначеної в графіку.
Пунктом 3.1. розділу 3. Договору (порядок погашення заборгованості) передбачено, що кожний щомісячний платіж повинен бути отриманий ТОВ «ПростоФінанс» протягом відповідного платіжного періоду не пізніше відповідної дати щомісячного платежу, зазначеної в графіку платежів (не пізніше 10 числа місяця у відповідному платіжному періоді). Щомісячний платіж вважається отриманим ТОВ «ПростоФінанс» після його зарахування у повному обсязі на поточний рахунок позивача, зазначений в цьому Договорі.
Згідно п. 7.2. розділу 7. Договору (відповідальність сторін) у випадку невиконання або неналежного виконання відповідачем грошових зобовязань щодо сплати щомісячних платежів згідно умов цього Договору, ТОВ «ПростоФінанс» має право вимагати від відповідача сплати ТОВ «ПростоФінанс» неустойки (штрафу) в розмірі 20% від повної суми щомісячного платежу, зобовязання по сплаті якого порушено відповідачем.
Відповідно до п. 6.2.3. розділу 6. Договору (права та обовязки кредитодавця) у випадку порушення відповідачем термінів сплати щомісячних платежів, передбачених цим Договором та будь-яких істотних умов цього Договору, позивач має право незалежно від настання кінцевого терміну повернення кредиту вимагати від відповідача дострокового погашення заборгованості, в тому числі суми кредиту (або її відповідної частини), процентів за користування кредитом, комісії за надання кредиту, комісії за управління кредитом, суми неустойки чи інших грошових зобовязань, передбачених цим Договором.
Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
Дослідивши матеріали справи та надані докази, враховуючи, що відповідач заперечень на позов та доказів на їх підтвердження суду не надав, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі у чинність ст.ст. 526, 530, 610-612, 614, 1048, 1054 ЦК України, згідно яких відповідач, що прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу позивача (кредитодавця) зобовязаний повернути кредит, сплатити відсотки та комісію за користування кредитом.
У чинність ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 223, 224-233 ЦПК України, суд
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити повністю.
Копію заочного рішення надіслати відповідачу не пізніше трьох днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в загальному порядку, встановленому ЦПК України. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: