Справа № 523/5549/16-ц
Провадження №2/523/2853/16
"22" серпня 2016 р. м. Одеса
Суворовський районний суд м.Одеси у складі:
головуючої судді Виноградової Н.В.,
при секретарі Одарія В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за оплату житлово-комунальних послуг в порядку регресу,-
До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за оплату житлово-комунальних послуг в порядку регресу у розмірі 8279,34 грн.
Представник позивача та позивач позовні вимоги підтримали та просили задовольнити їх. Відповідач у судове засідання не зявився, був належним чином сповіщений про час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням, що знаходиться в матеріалах справи. Жодних заяв, клопотань чи заперечень не надходило, про причини неявки суд не повідомляв.
У звязку з викладеним, зі згоди представника позивача та самого позивача, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідачів, які були сповіщені належним чином про час і місце розгляду справи, так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником 1/2 частини квартири АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 26.09.2006р. № 199013.
Власником іншої 1/2 частини вказаної квартири є ОСОБА_2 відповідно до договору дарування від 22 липня 2010 року, який був посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_3
Пунктом 7 договору дарування від 22.07.2010 р. передбачено, що право власності у обдарованого на дарунок виникає з моменту його прийняття. Сторони домовились, що під прийняттям дарунку вважається одержання обдарованим оригіналу примірника цього договору після його нотаріального посвідчення.
Тобто, право власності на 1/2 квартири АДРЕСА_2 до відповідача перейшло ще у 2010 році.
З моменту отримання у власність 1/2 квартири АДРЕСА_2, з невідомих позивачу причин, ОСОБА_2 ні разу не приходив за вказаною адресою та не вчиняв жодних дій щодо належного утримання свого майна.
Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України передбачено, що власність зобов'язує.
В ч. 1 ст. 322 ЦК України зазначено, що власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною 2 ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» зазначено, що власники квартир багатоквартирних будинків та житлових приміщень у гуртожитку є співвласниками допоміжних приміщень у будинку чи гуртожитку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобов'язані брати участь у загальних витратах, пов'язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку чи гуртожитках.
Відповідно до ч. 1 ст. 360 ЦК України передбачено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном.
Згідно з норм чинного законодавства передбачено, що позивач з ОСОБА_2 зобовязані сплачувати витрати на утримання майна, що перебуває у їх спільній частковій власності відповідно до розміру своїх часток 1/2 частки.
Для запобігання виникнення заборгованості по оплаті комунальних платежів (експлуатація житлового будинку, опалення, вивіз негабаритного сміття, тощо), ОСОБА_1 вимушений був платити повну вартість даних послуг.
19 листопада 2015 року позивачем було направлено ОСОБА_2 вимогу про повернення коштів, сплачених ним за житлово-комунальні послуги. В даній вимозі ОСОБА_1 просив повернути йому грошові кошти в сумі 10 148, 02 грн. за оплату житлово-комунальних послуг за період з серпня 2010р. по вересень 2015р.
Вимогу від 19.11.2015р. було отримано особисто ОСОБА_2, згідно відстеження поштових відправлень (на офіційному сайті Українського державного підприємства поштового звязку «Укрпошта») отримав 27.11.2015р. Відповідач проігнорував дану вимогу і не компенсував частину витрат, які були сплачені позивачем за житлово-комунальні послуги.
Відповідно до ч. 1 ст. 544 ЦК України зазначено,що боржник, який виконав солідарний обов'язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього.
Згідно ч. 1 ст. 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Враховуючи норму чинного законодавства, стягнення грошових коштів з відповідача за оплату житлово-комунальних послуг підлягає за такий період: з березня 2013 року по березень 2016 року.
З березня 2013р. по березень 2016р. загальна сума витрат за комунальні послуги по квартирі АДРЕСА_2 складає:
Послуги2013 рік2014 рік2015 рік2016 рік
Опалення1590,61 грн.2714,87 грн.4128,37 грн.1751,11 грн.
Газопостачання218,91 грн.369,89 грн.687,58 грн.296,22 грн.
Обслуговування житла656,93 грн.1792,44 грн.1862,00 грн.489,75 грн.
Всього:2466,45 грн.4877,20 грн.6677,95 грн.2537,08 грн.
Отже, за цей період ОСОБА_1 було сплачено за житлово-комунальні послуги 16 558, 68 грн. З них за спожитий природний газ 1 572, 60 грн., опалення 10 184, 96 грн., за обслуговування житла 4 801, 12 грн.
Тобто, вартість витрат, які повинен був понести відповідач складає 1/2 його частину, отже 8 279,34 грн.
Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір, що передбачено ч.2 та ч.3 ст. 60 ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях згідно з ч.4 ст. 60 ЦПК України. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному та повному зясуванню обставин по справі, розяснює їх права та обовязки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їх прав у випадках передбачених цим Кодексом.
Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів та обставин справи суд дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог, вважає їх обґрунтованими і доведеними позивачем.
Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача також підлягають стягненню на користь позивача понесені ним і документально підтвердженні судові витрати: 551,20 гривень судовий збір.
Керуючись ст. ст. 10, 11, 58, 60, 64, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за оплату житлово-комунальних послуг в порядку регресу задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНН НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, б. 59, кв. 14) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, ІНН НОМЕР_2, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4. б. 18, кв. 85) суму заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг у розмірі 8279,34 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 551,20 грн.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку через Суворовський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя: