Справа № 444/413/16-ц
Провадження № 2/444/316/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2016 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Зеліско Р. Й.,

при секретарі Мамедовій Г.І.

з участю представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Жовкві Львівської області в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, мотивуючи свою вимогу тим, що 06 липня 2005 року приблизно о 3:00 год. на автодорозі с. Кунин - с. Крехів, Жовківського району Львівської області позивач потрапив в ДТП. Зокрема, він знаходився у транспортному засобі марки «Тойота - Кемрі», д.р.н. НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_1. В 250 - ти метрах від с. Кунин, в напрямку с. Крехів, водій автомобіля ОСОБА_1 не справився з керуванням та зіткнувся з деревом, яке знаходилось на обочині дороги, удар прийшовся на праве переднє сидіння пасажира, на якому знаходився позивач. Після даного ДТП його у тяжкому стані було доставлено у Львівську міську клінічну лікарню швидкої медичної допомоги, де вінзнаходився у важкому стані в реанімаційному, а згодом у нейрохірургічному та у травматологічному відділеннях в період з 06.07.2005 року по 12.08.2005 року. Внаслідок даного ДТП позивачу спричинено тяжкі тілесні ушкодження, такі як: забій головного мозку важкого ступеня, перелому величної кістки справа, складного перелому правого гомілково - ступневого суглобу. За час його перебування в лікарні, ним за власні кошти було придбано ряд призначених медикаментів. Згодом, з погіршенням свого стану здоров»я позивач перебував на стаціонарному лікуванні в період з 15.08.2005 року по 22.08.2005 рік у Львівському клінічному госпіталі Державної прикордонної служби України. Після чого був змушений перебувати ще на стаціонарному лікуванні в період 26.09.2005 року по 28.09.2005 року по 26.12.2005 рік в Центральному госпіталі ДПС України. За наслідками ЗЧМТ, забою головного мозку у вигляді мікроочагової симптоматики та антено-вегетативного синдрому, торпедного трихомонадного уретриту ОСОБА_3 був змушений знаходитись на стаціонарному лікуванні в інфекційному відділенні клінічного госпіталю ДПСУ в період з 05.06.2008 р. по 19.06.2008 р., з 12.11.2008 р. по 26.11.2008 р., 05.10.2009 р. по 09.10.2009 р., з 08.12.2009 р. по 11.12.2009 р., з 06. 04.2010 р. по 16.04.2010 р., з 15.07.2010 р. по 27.07.2010 р., з 30.08.2010 р. по 03.09.2010 р., з 17.11.2010 р. по 26.11.2010 р., з 10.05.2011 р. по 19.05.2011 р., з 22.06.2011 року по 08.07.2011 р., з 06.12.2011 р. по 16.12.2011 р. Дана подія змусила позивача проходити лікування, йому спричинена матеріальна шкода, яка полягає у витратах на лікування, пов»язане з ушкодженням його здоров»я внаслідок даного ДТП, ним було витрачено кошти у сумі 17 138,78 грн. Внаслідок ДТП позивачу завдано також значну моральну шкоду, яку він оцінює в 100 000 грн., виходячи з її важкості та тривалості. Вказана моральна шкода полягає в наступному. Він одержав психологічний шок, тривалий час терпів біль, змушений був пройти стаціонарне та тривале амбулаторне лікування, були порушені його традиційні життєві зв»язки, був змушений терпіти нестерпну біль під час та й певний час після лікування, в нього залишився шрам на обличчі, порушений встановлений життєвий ритм його життя, він отримав групу інвалідності. З врахуванням викладеного, просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 в його користь 100 000 грн. спричиненої позивачу моральної шкоди та 17 138,78 грн. спричиненої матеріальної шкоди.

Позивач надав до суду заяву в якій просить слухати справу у його відсутності, свої позовні вимоги викладені у позовній заяві підтримує повністю, просить позов задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 в судовому засіданні проти позовних вимог і з приводу мотивів їх заявлення заперечила та пояснила, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували причетність її довірителя до вчинення вказаного позивачем в позовній заяві ДТП. Окрім цього зазначила, що ОСОБА_1 жодного разу не притягувався до адміністративної відповідальності. Просить в позові відмовити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_4 на неодноразові виклики в судове засідання не прибула та не повідомила суду про причини своєї неявки, не заперечила проти позову і з приводу мотивів його заявлення. а тому суд приходить до висновку про ухвалення рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи та з'ясувавши її дійсні обставини, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Згідно ст. ст. 256, 257 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Однак, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 268 Цивільного кодексу України однією із вимог, на яку позовна давність не поширюється є вимога про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, крім випадків завдання такої шкоди внаслідок недоліків товару, що є рухомим майном, у тому числі таким, що є складовою частиною іншого рухомого чи нерухомого майна, включаючи електроенергію.

Зважаючи на те, що позивач звертається до суду з позовом про стягнення з відповідача ОСОБА_1 матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок ДТП, а тому суд приходить до висновку, що у відповідності до чинного законодавства, позивачем не пропущено строк позовної давності, оскільки в даному випадку, на вказану позивачем у позовній заяві вимогу, позовна давність не поширюється.

Так, позивач зазначив у позовній заяві, що 06 липня 2005 року приблизно о 3:00 год. на автодорозі с. Кунин - с. Крехів, Жовківського району Львівської області він потрапив в ДТП. Зокрема, він знаходився у транспортному засобі марки «Тойота - Кемрі», д.р.н. НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_1. В 250 - ти метрах від с. Кунин, в напрямку с. Крехів, водій автомобіля ОСОБА_1 не справився з керуванням та зіткнувся з деревом, яке знаходилось на обочині дороги, удар прийшовся на праве переднє сидіння пасажира, на якому знаходився позивач. Після даного ДТП його у тяжкому стані було доставлено у Львівську міську клінічну лікарню швидкої медичної допомоги, де вінзнаходився у важкому стані в реанімаційному, а згодом у нейрохірургічному та у травматологічному відділеннях в період з 06.07.2005 року по 12.08.2005 року.

Однак, позивачем до матеріалів справи не долучено жодного доказу, який би підтверджував факт вчинення ОСОБА_1 вищевказаного ДПТ.

Судом з власної ініціативи, протокольною ухвалою від 07.06.2016 року, вирішено зробити запит до Жовківського відділення поліції Кам"янка-Бузького відділу поліції ГУНП у Львівській області про те:

- чи наявні у них відомості про ДТП, про яку стверджує позивач у позовній заяві;

- чи виїжджали працівники поліції на місце вищевказаної події 06.07.2005 року;

- чи вносились відомості по факту ДТП у ЄДР.

З відповіді Жовківського відділення поліції Кам"янка-Бузького відділу поліції ГУНП у Львівській області від 03.08.2016 року за № 7127/03/52-16 вбачається, що перевірити факт реєстрації повідомлення про ДТП від 06.07.2005 року на автодорозі с. Кунин - с. Крехів, Жовківського району, Львівської області, де учасниками події були ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6 не можливо, оскільки книги ЖРЗПЗ знищені. Керуючись переліком документальних матеріалів та терміном зберігання, затвердженим від 10.01.2014 року № 5 ДСК Про затвердження переліку документів, що утворюються під час діяльності органів внутрішніх справ, навчальних закладів, підприємств та закладів охорони здоров"я, що належать до сфери управління МВС України, із зазначенням строків зберігання документів, п. 90, п. 94, п. 95, п. 97, п. 99, п. 106 термін зберігання закінчився. Згідно журналу обліку кримінальних справ за 2005 рік, відомості про вищевказану подію відсутні.

Окрім цього, судом з власної ініціативи, протокольною ухвалою від 07.06.2016 року вирішено зробити запит у Комунальну міську клінічну лікарню швидкої медичної допомоги м. Львова про те чи перебував на лікуванні ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в період з 06.07.2015 року по 12.08.2015 року, якщо так, то надати інформацію про його лікування, а у випадку наявності, медичну карту.

З відповіді Комунальної міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги м. Львова від 23.06.2016 року за № 05-06 вих. 1961 вбачається, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 перебував на стаціонарному лікуванні з 06.07.2005 р. - 12.08.2005 р. в реанімаційному та 2-травматологічному відділеннях. Додаток- медична карта № 13775/05 р. на 79 арк.

З медичної карти № 13775 стаціонарного хворого ОСОБА_3 (а.с.45)вбачається, що 06.07.2005 року хворий привезений 03 год. 00 хв. без свідомості. Вияснено, що 05.07.2005 року близько 22 год. 00 хв. відбулася автоаварія на трасі Львів-Жовква. На титульній сторінці даної медичної карти зазначено "побутова автодорожна".

Згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією від 05.03.2014 року (а.с. 10) виписаної на ім"я ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у нього встановлена третя група інвалідності - травма отримана в результаті нещасного випадку. Причина інвалідності - пов"язана з проходженням військової служби.

З копії пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 серії НОМЕР_3 виданого на ім"я ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 9) вбачається, що вид пенсії - по інвалідності. 3 грп. інвалід армії.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів і ін.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім тих, які визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Ст. 61 ЦПК України передбачено підстави звільнення від доказування. Згідно ч. 1 даної статті обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Однак, представником відповідача в судовому засіданні факт вчинення ОСОБА_1 ДТП, яке мало місце 06.07.2005 року на автодорозі с. Кунин - с. Крехів, Жовківського району, Львівської області категорично заперечувався.

Позивачем, на підтвердження своїх позовних вимог, до матеріалів справи долучено наказ ДПСУ Західного регіонального управління Львівського прикордонного загону від 27.08.2005 року "Про результати службового розслідування" де зазначено, що згідно Наказу начальника Львівського прикордонного загону від 07.07.2005 року № 744 заступником начальника штабу прикордонної комендатури ,,Рава - Руська" з прикордонного контролю майором ОСОБА_7 проведено службове розслідування по факту травмування інспектора прикордонного контролю відділення прикордонного контролю „Рава-Руська" прапорщика ОСОБА_3 В ході службового розслідування було встановлено, що згідно плану охорони державного кордону відділення прикордонного контролю „Рава- Руська" в період з 08:00 год. до 20:00 год. 05.07.2005 року інспектор прикордонного контролю прапорщик ОСОБА_3 ніс службу в прикордонному наряді „Перевірка документів" (виїзд автобусів) в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення „Рава-Руська-Хребенне", 06.07.2005 року даний військовослужбовець був запланований на роботу у відділенні, але на 09:00 год. 06.07.2005 року на службу не прибув. Приблизно о 09:30 год. заступнику начальника відділення прикордонного контролю „Рава-Руська" по роботі з особовим складом капітану ОСОБА_8 від представників Жовківського ВДАІ поступила інформація про те, що в 03:00 год. на автодорозі с. Кунин-с. Крехів, Жовківського району попав в дорожно-транспортну пригоду інспектор прикордонного контролю прапорщик ОСОБА_3, який знаходиться у тяжкому стані та доставлений у Львівську міську лікарню швидкої допомоги. Як було встановлено при спілкуванні зі слідчим СВ Жовківського РВ УМВС України у Львівській області молодшим лейтенантом міліції ОСОБА_9 в провадженні якого знаходиться ця справа, прапорщик ОСОБА_3 знаходився в автомашині марки „Тойота-Кемпі", реєстраційний номер НОМЕР_2, якою керував громадянин України, житель міста Рава-Руська, Жовківського району ОСОБА_1. В 250-ти метрах від села Кунин, в напрямку с. Крехів водій автомашини не справився з керуванням та зіткнувся з деревом, яке знаходилось на обочині дороги. Удар прийшовся на праве переднє сидіння пасажира, на якому знаходився прапорщик ОСОБА_3

Окрім цього, позивачем, на підтвердження своїх вимог надано суду Консультативний висновок психолога ОСОБА_10 згідно запиту адвоката Максимовича Т.О. від 01.09.2012 року для пред"явлення потерпілим ОСОБА_3 позову про відшкодування моральної школи завданої здоров"ю від 28.11.2012 року, з якого вбачається, що 6 липня 2005 року, близько 03 години 00 хвилин, на автодорозі с. Кунин - с. Крехів, Жовківського району Львівської області гр. ОСОБА_3 перебуваючи на передньому сидінні пасажира в автомобілі марки «Тойота- Кемрі» д.н.р. НОМЕР_2 потрапив в дорожньо-транспортну пригоду внаслідок того, що водій вищевказаного автомобіля гр. ОСОБА_1 не справився з керування та зіткнувся з деревом. У результаті даного ДТП гр. ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження у вигляді: забій головного мозку важкого ступеня, поєднану краніо-скелетну полі травну, ВЧМТ, перелом основи черепа, перелом кісток. Однак, до висновку також не долучено жодних підтверджень про вчинення вищевказаного ДТП ОСОБА_1

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов'язана відшкодувати шкоду.

Одночасно, відповідно до ч. 4 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов"язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Позивачем не представлено суду жодного належного доказу на підтвердження своїх позовних вимог.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що у позові слід відмовити в повному обсязі за недоведеністю позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 209, 212 - 215 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

У позовних вимогах ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_4 про стягнення з ОСОБА_1 100 000 (сто тисяч) грн. 00 коп. спричиненої йому моральної шкоди та 17 138 (сімнадцять тисяч сто тридцять вісім) грн. 78 коп. спричиненої йому матеріальної шкоди - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Зеліско Р. Й.