Справа № 673/904/15-ц
Провадження № 2/673/20/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2016 р.

Деражнянський районний суд Хмельницької області

у складі:головуючого судд ОСОБА_1,

при секретарі Демчишиній Н.Г.,

за участю позивачки ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Деражні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, -

встановив:

Сторони зареєстрували шлюб 18 липня 2004 року у Голенищівській сільській раді Летичівського району Хмельницької області, актовий запис №02. Від шлюбу у сторін є двоє неповнолітніх дітей: син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та дочка ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позивачка звернулась в суд з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що подружнє життя у неї з відповідачем не склалося, оскільки між ними було відсутнє взаєморозуміння, часто виникали сварки. Крім того, протягом тривалого часу вони спільно не проживають і не підтримують подружніх відносин, тому вона просить задовольнити її позов.

В судовому засіданні позивачка підтримала позов і пояснила, що за наданий судом строк до примирення з відповідачем вони не дійшли, у звязку з чим вона наполягає на розірванні шлюбу.

Відповідач позов визнав і пояснив, що ті обставини, на які посилається позивачка в обґрунтування її вимог, дійсно мають місце. На розірвання шлюбу згідний.

Вислухавши доводи сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Згідно із ч.2 ст.112 цього ж Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Ухвалою суду від 18 листопада 2015 року сторонам надавався строк для примирення на шість місяців, проте, як вбачається із пояснень сторін, до примирення вони не дійшли.

Суд приймає до уваги доводи позивачки в обґрунтування позовних вимог, оскільки такі доводи не заперечуються відповідачем.

Враховується і те, що сторони протягом тривалого часу спільно не проживають і не підтримують подружніх відносин, а також те, що вони прийшли до обопільної згоди про неможливість збереження сімї, тому суд приходить до висновку, що шлюб між ними доцільно розірвати.

Керуючись ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України, ст.ст. 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

вирішив:

позовні вимоги задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище Сидорчук) ОСОБА_6, зареєстрований 18 липня 2004 року у Голенищівській сільській раді Летичівського району Хмельницької області, актовий запис №02, розірвати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 понесені нею витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_3 надалі іменуватися прізвищем «Сакович», а ОСОБА_2 відновити її дошлюбне прізвище «Сидорчук».

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Хмельницької області через районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: ОСОБА_1