Справа № 751/4034/13-ц Провадження № 22-ц/795/1703/2016 Головуючий у I інстанції -Косач І. А. Доповідач - Висоцька Н. В.
Категорія - цивільна
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2016 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого-судді Висоцької Н.В.,

суддів: Позігуна М.І., Харечко Л.К.,

при секретарі - Шевченко М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Новозаводського районного суду міста Чернігова від 13 липня 2016 року по справі за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа по справі № 6/751/932/2013, виданого 27.08.2013 року Новозаводським районним судом міста Чернігова, таким, що не підлягає виконанню по цивільній справі за заявою Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» про видачу виконавчого документа на підставі рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий союз» по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 13.07.2016 року, яким в задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа по справі № 6/751/932/2013 таким, що не підлягає виконанню відмовлено, та постановити нову ухвалу, якою заяву задовольнити.

Доводи скарги зводяться до того, що оскаржувана ухвала суду винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, суд неповно з»ясував усі фактичні обставини справи, не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, не сприяв повному, об»єктивному та неупередженому її розгляду.

Незаконність та необґрунтованість ухвали суду заявник обґрунтовує тим, що виконавчий лист по справі № 6/751/932/2013 від 27.08.2013 року є таким, що не підлягає виконанню, оскільки виданий помилково на виконання рішення третейського суду, винесеного з перевищенням повноважень.

Місцевий суд не надав правової оцінки факту, що постанова про відкриття виконавчого провадження була винесена неправомірно, оскільки виконавче провадження було відкрите за заявою особи, яка не мала повноважень на вчинення дій з подачі заяв, тому що додана до заяви довіреність припинила дію.

Рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий союз» по справі № 272-3/64/13 ухвалене 12.03.2013 року, тобто після внесення змін до Закону № 2983-УІ від 03.02.2011 року, відтак виконавчий лист для примусового виконання вказаного рішення місцевим судом був виданий помилково.

До суду апеляційної інстанції ОСОБА_3, звернувся з клопотанням про розгляд справи в режимі відеоконференції, зазначене клопотання не підлягає задоволенню, оскільки подано з порушенням строків визначених ч. 2 ст. 158-1 ЦПК України, тобто не пізніше як за сім днів до дня проведення судового засідання, в якому відбуватиметься така участь. Клопотання зареєстровано в суді 22.08.2016 року, тобто в день проведення судового засідання, разом з тим вказане клопотання також містить заяву про слухання справи у відсутності заявника.

Вислухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та матеріали третейської справи № 272-3/64/13, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а ухвала суду залишенню без змін, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 12.03.2013 року Постійно діючим третейським судом при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий союз» винесено рішення, яким повністю задоволено позовні вимоги ПАТ «Альфа-Банк» про стягнення солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором № SME0025366 від 25.10.2011 року, а саме: за кредитом - 92966,22 грн., по відсотках - 2292,17 грн., по пені - 2611,21грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» пеню за договором поруки у розмірі 324,20 грн. (а.с. 39-41 третейська справа).

З матеріалів справи вбачається, що 26.04.2013 року представник ПАТ «Альфа Банк» ОСОБА_4 звернулася до Новозаводського районного суду м. Чернігова з заявою про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду.

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 17.06.2013 року вказану вище заяву було задоволено (а.с. 28-29).

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду ОСОБА_1 подав заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Відмовляючи в задоволенні заяви суд першої інстанції прийшов до висновку, що рішення третейського суду є чинним, рішення боржниками не виконано, підстави для визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню відсутні.

Висновок суду відповідає встановленим по справі обставинам та вимогам нормативних актів, які регулюють правовідносини між сторонами.

Частиною другою ст. 369 ЦПК України передбачено, що суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Підстави для цього зазначені у ч. 4 ст. 369 ЦПК України, відповідно до якої суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо:

а) його було видано помилково;

б) якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою;

в) з інших причин.

Наслідком визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 49 Закону від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 606-XIV) є закінчення виконавчого провадження.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов'язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов'язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов'язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема:

- видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню);

- коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню;

- видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа;

- помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване;

- видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката;

- пред'явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред'явлення цього листа до виконання.

У п. 4 ч. 1 ст. 49 Закону № 606-XIV передбачено скасування рішення суду, на підставі якого видано виконавчий документ, як самостійну підставу для закінчення виконавчого провадження. У зв'язку з цим у разі, якщо виконавчий лист вже пред'явлено до виконання, необхідності звертатися до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, немає. Виконавче провадження в цьому випадку буде закінчене на зазначеній підставі.

Крім того, згідно із частиною п'ятою статті 11 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду.

Відповідно до пункту 9 частини другої статті 129 Конституції України, статті 14 ЦПК України однією з основних засад судочинства є обов'язковість рішень суду.

За статтею 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Оцінивши всі докази по справі в сукупності, як це регламентовано приписами статті 212 ЦПК України, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про необхідність відмови в задоволенні заяви про видачу виконавчого документа з виконання рішення третейського суду, а доводи апеляційної скарги обґрунтованості висновків суду не спростовують.

Посилання в апеляційній скарзі на закінчення повноважень представника стягувача при пред»явленні виконавчого листа до виконання, як і доводи щодо перевищення повноважень при винесенні рішення третейським судом, не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, який обґрунтовано послався на наявність окремих способів правового захисту з цих питань.

Враховуючи наведене, апеляційний суд, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а ухвала суду залишенню без змін, оскільки постановлена з додержанням вимог закону.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п. 1 ч. 1 ст. 312, 313-315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Новозаводського районного суду міста Чернігова від 13 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: