АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2016 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Яремка В. В.

суддів: Бреславського О. Г., Чупікової В. В.

секретар Окармус О. М.,

за участю представників позивача Варварюка В. В., Венерського О.С., відповідача ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Кредитної спілки «Буковинський Альянс» (далі - КС «Буковинський Альянс») до ОСОБА_5, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором за апеляційною скаргою КС «Буковинський Альянс» на рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 30 червня 2015 року,

встановила:

У квітні 2015 року КС «Буковинський Альянс» звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в подальшому позовні вимоги було збільшено.

Позовні вимоги мотивувала тим, що через неналежне виконання ОСОБА_5 зобов'язань за кредитним договором від 27 грудня 2007 року виникла заборгованість, яка була стягнута згідно рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 03 липня 2014 року в солідарному порядку з ОСОБА_5 та поручителя ОСОБА_3 в сумі 9 743 грн 68 коп., проте вказане рішення суду до теперішнього часу не виконано у зв'язку з чим заборгованість відповідачів збільшилася.

Уточнивши та збільшивши під час розгляду справи позовні вимоги, КС «Буковинський Альянс» просила стягнути солідарно з відповідачів 27 100 грн 04 коп., з яких підвищені проценти за період з 3 липня 2014 року до 25 травня 2015 року в сумі 10 961 грн 27 коп., пеня в розмірі 9 297 грн 69 коп. та 6 841 грн 07 коп. інфляційного відшкодування.

Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 30 червня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

У апеляційній скарзі КС «Буковинський Альянс» просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неправильне застосування судом норм матеріального права й порушення норм процесуального права.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним нормам рішення суду першої інстанції не відповідає.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що із ухваленням рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 03 липня 2014 року про задоволення вимог кредитора, після закінчення строку дії договору припиняються правовідносини сторін, що ґрунтуються на кредитному договорі, а тому нарахування процентів, пені не передбачені. Натомість позивач має право на отримання сум на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України у зв'язку з несвоєчасним виконання грошового зобов'язання боржником, однак таких вимог ним не заявлено.

Проте з таким висновком погодитись не можна, оскільки суд дійшов його внаслідок невідповідності фактичним обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що згідно пп. 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, яким позов слід задовольнити частково.

У справі встановлено, що 27 грудня 2007 року між КС «Буковинський Альянс» та ОСОБА_5 було укладено кредитний договір № 1398, згідно якого відповідач отримав кредит в розмірі 5 200 грн на споживчі цілі строком до 25 грудня 2009 року зі сплатою 45% річних.

У забезпечення цього договору того ж дня між спілкою та ОСОБА_5 було укладено договір застави, предметом якого є меблі та побутова техніка, а з ОСОБА_3 - договір поруки.

Через неналежне виконання зобов'язань за вказаним договором виникла заборгованість в розмірі 9 743 грн 68 коп., яка солідарно стягнута з відповідачів на підставі рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 03 липня 2014 року.

Вказане рішення суду на даний час виконано частково, невиконаним залишається обов'язок щодо сплати 1835 грн 28 коп. основної суми кредиту та 5150 грн 76 коп. - процентів, що визнається сторонами та стверджується уточненим розрахунком заборгованості.

Згідно із ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ч. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

За змістом ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

У ст. 611 ЦК України зазначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Частинами 1, 3 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Виходячи із системного аналізу ст. ст. 525, 526, 599, 611 ЦК України, змісту кредитного договору слід дійти висновку про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України.

Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 01 квітня 2015 року № 6-37цс15 та від 23 вересня 2015 року № 6-1206цс15, яка згідно вимог ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх суб'єктів власних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Пунктом 3.1 кредитного договору передбачено, що плата за користування кредитом нараховуються спілкою за кожен календарний день на фактичний залишок заборгованості позичальника за кредитом за базовою ставкою 45 % річних або у випадках, передбачених п. 3.4 кредитного договору, за підвищеною ставкою 75 % річних ( а.с.5).

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З урахуванням невиконання ОСОБА_5 обов'язку повернення основного боргу та процентів з нього та відповідачки ОСОБА_3, як поручителя, підлягають стягненню у розмірах, встановлених договором, підвищені проценти та пеня.

Відповідно до уточнених в суді першої інстанції позовних вимог, уточненого позивачем розрахунку заборгованості, який визнається відповідачами, з них на користь КС «Буковинський Альянс» слід за період з 3 липня 2014 року по 25 травня 2015 року стягнути:

6678 грн 24 коп. процентів (за ставкою 75 % річних), з розрахунку, який проводиться за формулою: заборгованість за основною сумою та процентами поділити на 365 днів помножити на кількість днів помножити на 75%. Сума щомісячно нарахованих у такий спосіб процентів складає 12085 грн 40 коп. Від цієї суми слід відрахувати 5407 грн. 16 коп. - суму процентів, що стягнута за попереднім судовим рішенням (12085,40-5407,16=6678,24);

8166 грн 18 коп. пені, яка нарахована відповідно до п.п. 6.1, 6.2 кредитного договору у розмірі 84 % річних на суму несплачених платежів.

Також відповідно до заявлених вимог та норми ч. 2 ст. 625 ЦК України з відповідачів на користь позивача слід стягнути 6841 грн 07 коп. - інфляційне відшкодування, правильність розрахунку якого відповідачами не спростовується. Указані інфляційні втрати нараховуються шляхом множення суми боргу на сукупний індекс інфляції за вказаний період, від якого потім віднімається сума боргу, яка вже стягнута за рішенням суду.

Індекс інфляції за період з 3 липня 2014 року по 25 травня 2015 року становив: липень 2014 року - 100,4; серпень 2014 року - 100,8; вересень 2014 року - 102,9; жовтень 2014 року - 102,4; листопад 2014 року - 101,9; грудень 2014 року - 103,0; січень 2015 року - 103,1; лютий 2015 року - 105,3; березень 2015 року - 110,8; квітень 2015 року - 114,0; травень 2015 року - 102,2.

Отже, інфляційні втрати становлять 6841 грн 07 коп., виходячи з уточненого розрахунку.

Всього з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню 21685 грн 49 коп.

Оскільки колегія суддів дійшла висновку про необхідність скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення про задоволення позову банку частково на 21685 грн 49 коп. (процент задоволення позову складає 80,02%), то з відповідачів на користь банку слід відповідно до правил ч. 5 ст. 88 ЦПК України стягнути по 214 грн. 42 коп. з кожного на відшкодування витрат зі сплати судового збору (80,2 % від 535 грн. 92 коп.).

На підставі наведеного та керуючись п. 2 ч. 1 ст. 307, пп. 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу Кредитної спілки «Буковинський Альянс» задовольнити частково.

Рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 30 червня 2015 року скасувати.

Позов Кредитної спілки «Буковинський Альянс» до ОСОБА_5, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5, ОСОБА_3, солідарно на користь Кредитної спілки «Буковинський Альянс» 6678 гривень 24 коп. підвищених процентів, 8166 гривень 18 коп. - пені, 6841 гривню 07 коп. - інфляційного відшкодування, а всього - 21685 (двадцять одну тисячу шістсот вісімдесят п'ять) гривень 49 коп.

Стягнути з ОСОБА_5, ОСОБА_3 на користь кредитної спілки «Буковинський Альянс» по 214 (двісті чотирнадцять) гривень 42 коп. - витрат зі сплати судового збору з кожного.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий В. В. Яремко

Судді: О. Г. Бреславський

В. В. Чупікова