Провадження №2/760/1995/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 березня 2016 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді - Усатової І.А.
при секретарі - Здорик Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, -
Позивачка звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому просить суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який продовжує навчання в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно починаючи з 01.09.2015 і до закінчення останнім навчання, але не більше як до досягнення ним 23 років, мотивуючи свої вимоги тим, що вона одна не в змозі матеріально забезпечувати сина, так-як є інвалідом ІІІ групи, пенсіонерка, а ще на її утриманні перебуває матір, яка є інвалідом І групи.
Також, позивачка зазначила, що їх спільний з відповідачем син, є інвалідом ІІ групи з дитинства, з 01.09.2015 зарахований до ПВНЗ Міжнародний університет фінансів за денною формою навчання, за освітньо-кваліфікаційним рівнем магістр, а тому потребує матеріальної допомоги, а його хронічна хвороба потребує постійного і коштовного лікування.
Враховуючи вищенаведене, просила суд позов задовольнити.
25.09.2015 ухвалою судді відкрито провадження в справі та призначено справу до судового розгляду.
Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд позов задовольнити.
17.11.2015, 21.12.2015, 02.03.2016, 15.03.2016, відповідач в судове засідання не з'явився, повноважного представника в судове засідання не направив, про причини неявки суд не повідомив, не зважаючи на те, що був повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином відповідно до вимог ст. 74, 75, 76, 77 Цивільного процесуального кодексу України.
Виходячи з цього та вимог ст.77 ЦПК України, суд вважає повідомлення відповідача про час розгляду справи належним.
Суд, відповідно до ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів, оскільки неявка відповідача не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечувала позивач.
Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є сином ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.9).
Син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на сьогоднішній момент навчається у ПВНЗ Міжнародний університет фінансів за денною формою навчання, за освітньо-кваліфікаційним рівнем магістр, строк навчання закінчується 28 лютого 2017 року, що підтверджується договором про надання освітніх послуг № 9-б/15л (а.с.3-4).
Також, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є інвалідом ІІ групи з дитинства, що підтверджується довідкою МСЕК серії АВ № 0426395 (а.с. 5).
Відповідно до ст.199 СК України якщо повнолітній син продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати таку допомогу.
Аналіз зазначеної норми полягає у необхідності наявності наступних елементів, а саме продовження навчання, не досягнення 23 років, потреба сина у матеріальній допомозі та можливість батька таку допомогу надавати. При відсутності хоча б однієї з перелічених умов аліментне зобов`язання з утриманням батьками своїх повнолітніх сина, дочки, які продовжують навчання, не виникає.
Як судом було встановлено, ОСОБА_3 ще не виповнилося 23 роки та він продовжує навчання до 28 лютого 2017 року.
Відповідно до ч.1 ст.200 СК України при визначенні розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.
Так, даних про те, що відповідачмає на утриманні інших малолітніх чи неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків чи стан його здоров`я потребує додаткових фінансових затрат, матеріали справи не містять.
Відтак суд враховуючи реальну потребу позивача у матеріальній допомозі на утримання сина, приходить до висновку про необхідність стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання спільної дитини в розмірі 1/3 частини з усіх видів доходів (заробітку), але не менше 30% розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 01.09.2015 до закінчення сином навчання, але не більше як до досягнення ним 23 років.
Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір за подання позову про стягнення аліментів в розмірі 487 гривні 20 копійок.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 199-201 СК України, ст.ст.10-11, 57-60, 88, 174, 209, 212-215, 224, 226 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який продовжує навчання в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно починаючи з 01.09.2015 і до закінчення останнім навчання, але не більше як до досягнення ним 23 років.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 487,20 грн. судового збору.
Допустити негайне виконання рішення суду у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Заочне рішення може бути переглянуто за письмовою заявою відповідача поданою ним протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
Заочне рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Солом'янський районний суд м. Києва в десятиденний термін з дня проголошення рішення, шляхом подання апеляційної скарги.
Суддя: І. А. Усатова