АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 671/12/16-ц
Провадження № 22-ц/792/1395/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2016 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючого судді Ярмолюка О.І.,

суддів Власенка О.В., Юзюка О.М.,

секретар Шевчук Ю.Г.,

з участю позивачки ОСОБА_1,

її представниці ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дітей за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Волочиського районного суду Хмельницької області від 23 травня 2016 року,

встановила:

У січні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дітей.

ОСОБА_1 зазначила, що з 22 вересня 2007 року вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Сторони мають двоє малолітніх дітей: сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, - які на даний час проживають з позивачкою. Їх спільне життя не склалося через несумісність характерів і відсутність взаєморозуміння. З жовтня 2015 року сторони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарства, збереження сімї неможливе. ОСОБА_3 не бере участі у вихованні дітей і не надає матеріальної допомоги на їх утримання.

За таких обставин ОСОБА_1 просила суд: розірвати шлюб, зареєстрований 22 вересня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Южненського міського управління юстиції Одеської області (актовий запис № 198) між нею, ОСОБА_1, та ОСОБА_3; стягнути з ОСОБА_3 на свою користь аліменти на сина ОСОБА_4 і дочку ОСОБА_5 у розмірі 2000 грн. щомісячно та до повноліття дітей.

Рішенням Волочиського районного суду Хмельницької області від 23 травня 2016 року позов задоволено та вирішено питання про розподіл судових витрат.

Суд виходив з того, що збереження сімї сторін неможливе та суперечить їх інтересам, а ОСОБА_3 не надає коштів на утримання дітей.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду в частині стягнення аліментів та ухвалити нове рішення, яким стягнути з нього аліменти на дітей у частці від його доходу, посилаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Рішення суду щодо задоволення позову про розірвання шлюбу відповідачем не оскаржується.

Заперечуючи проти апеляційної скарги, позивачка ОСОБА_1 зазначила, що рішення суду є законним та обґрунтованим, а тому відсутні підстави для його скасування.

Відповідач ОСОБА_3, який у встановленому порядку оповіщений про час і місце судового засідання, до суду не зявився. Від ОСОБА_3 до апеляційного суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Заслухавши учасників процесу та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення не відповідає.

Суд першої інстанції не дотримався приписів ст. 129 Конституції України, ст.ст. 74, 76, 79, 88, 158, 169, 224, 225 ЦПК України.

Належне повідомлення судом осіб, які беруть участь у справі, про її розгляд у судовому засіданні є обовязковим (ч. 1 ст. 158 ЦПК України). Неявка в судове засідання сторін, про яких нема відомостей, що їм вручені судові повістки, перешкоджає розгляду справи (ч. 1 ст. 169 ЦПК України).

Згідно зі ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства належить змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Повідомлення про судове засідання відноситься до елементу змагальності сторін та є обовязком суду.

Отже, неповідомлення судом сторін про дату судового засідання є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, частиною першою якої передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру.

Порядок повідомлення сторін про час і місце розгляду справи встановлений ст.ст. 74-76 ЦПК України. Про належне повідомлення особи про час і місце розгляду справи може свідчити розписка.

Відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи (ч. 9 ст. 74 ЦПК України).

Як убачається з матеріалів справи, яка розглянута без участі відповідача ОСОБА_3, останній не був оповіщений у встановленому порядку про час і місце судового розгляду. Справа не містить розписки про одержання відповідачем судової повістки про виклик у суд на 23 травня 2016 року або відомостей про відмову останнього в її отриманні. При цьому ОСОБА_3 був викликаний у суд через оголошення у пресі, хоча він має зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3.

Крім того, всупереч ст.ст. 224, 225 ЦПК України за неявки в судове засідання відповідача суд не вирішив питання про заочний розгляд справи.

У звязку з порушенням судом норм матеріального та процесуального права оскаржуване рішення в частині стягнення аліментів і судових витрат, повязаних з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача, підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення в цій частині вимог.

Встановлено, що з 22 вересня 2007 року ОСОБА_3 і ОСОБА_1 перебували в зареєстрованому шлюбі. Сторони мають малолітніх дітей: сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, - які на даний час проживають з позивачкою. ОСОБА_3 не надає ОСОБА_1 матеріальної допомоги на утримання дітей.

Відповідач є здоровою та працездатною особою, працює й отримує регулярний дохід, не має інших утриманців.

Зазначені обставини визнані сторонами та підтверджуються наявними у справі письмовими доказами.

Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частинами 2 і 3 статті 181 СК України визначено, що за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

В силу ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Як передбачено ч.ч. 1, 2 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч. 1 ст. 184 СК України).

Аналіз положень ст.ст. 183, 184 СК України дає підстави для висновку, що підставами визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі є нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання ним частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення. В інших випадках кошти на утримання дітей присуджуються у частці від доходу їх батьків.

Оцінивши в сукупності надані сторонами докази, суд першої інстанції правомірно виходив з того, що ОСОБА_3 не надає коштів на утримання дітей, а тому з нього на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню аліменти.

З матеріалів справи (а.с. 62-65) слідує, що відповідач ОСОБА_3 працює менеджером товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРОТАНК ЛПІДЖІ» та має регулярний дохід. Отже, аліменти на дітей слід стягнути з нього в частці від доходу.

Враховуючи стан здоровя та матеріальне становище дітей і відповідача, апеляційний суд вважає, що з останнього підлягають стягненню аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно.

Не врахувавши норм цивільно-процесуального закону, суд помилково викликав ОСОБА_3 у суд на 23 травня 2016 року через оголошення у пресі. Ці витрати ОСОБА_1 не були викликані необхідністю, тому в силу ст.ст. 79, 88 ЦПК України їх не може бути покладено на відповідача.

Керуючись ст.ст. 88, 307, 309, 314, 316, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Волочиського районного суду Хмельницької області від 23 травня 2016 року в частині стягнення аліментів і витрат, повязаних з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача, скасувати та ухвалити в цій частині вимог нове рішення.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5, на користь ОСОБА_1 аліменти на сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та дочку ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не меншому, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожного з дітей, починаючи з 11 січня 2016 року і до повноліття дітей.

Відмовити ОСОБА_1 у присудженні з ОСОБА_3 420 грн. витрат, повязаних з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий /підпис/ ОСОБА_8

Судді: /підпис/ ОСОБА_9

/підпис/ ОСОБА_10

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду О.І. Ярмолюк

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_11

Доповідач Ярмолюк О.І. Категорія 50