АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/3072/16 Суддя доповідач Малінська С.М.
Категорія: Спори, що виникають із трудових правовідносин про виплату заробітної плати
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - судді Малінської С.М.,

суддів: Піддубного Р.М., Швецової Л.А.,

за участю секретаря: Муц Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 15 березня 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства «Спеціальне проектно-конструкторське і технологічне бюро електроапаратури», Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, треті особи: міністр Міністерства економічного розвитку ОСОБА_3, ОСОБА_4, про поновлення на роботі та виплаті середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2015 року представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить визнати недійсним та скасувати наказ Міністерства економічного розвитку і торгівлі України за № 92-п від 23.07.2015 року «Про увільнення ОСОБА_2 від виконання обовязків директора Державного підприємства спеціального бюро електроапаратури Науково-виробничого обєднання «Електроапарат»; визнати недійсним та скасувати наказ Міністерства економічного розвитку і торгівлі України за № 93-п від 23.07.2015 року «Про призначення ОСОБА_4 директором Державного підприємства спеціального бюро електроапаратури Науково-виробничого обєднання «Електроапарат»; поновити ОСОБА_2 на посаді директора Державного підприємства спеціального бюро електроапаратури»; стягнути з Державного підприємства спеціального бюро електроапаратури» на його користь середній заробіток на час вимушеного прогулу з 24.07.2015 року - 6 316 грн. 44 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що наказом першого заступника Державного агентства України з управління корпоративними правами та майном № 3-Д від 16.01.2013 року на нього було покладено виконання обовязків директора Державного підприємства спеціального конструкторського бюро електроапаратури Науково-виробничого обєднання «Електроапарат» (далі ДП СКБЕНВО «Електроапарат») з 17 січня 2013 року.

Наказом Міністрерства економічного розвитку і торгівлі України (далі Мінекономрозвитку) за № 92-п від 03.07.2015 року ОСОБА_2 було увільнено від виконання обовязків директора. Оскільки він виконував обовязки більше двох місяців (протягом 2,5 років), на думку позивача, виникли підстави вважати, що він затверджений на цій посаді.

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 15 березня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до Державного підприємства «Спеціальне проектно-конструкторське і технологічне бюро електроапаратури», Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, треті особи: міністр Міністерства економічного розвитку ОСОБА_3, ОСОБА_4, про поновлення на роботі та виплаті середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовлено в повному обсязі.

Не погоджуючись з рішенням суду представник позивача ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, вважає рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 15 березня 2016 року незаконним та необґрунтованим, таким, що ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також на основі неповно зясованих обставин, на які позивач посилався як на підставу своїх вимог і, як наслідок, таким, що підлягає скасуванню.

В апеляційній скарзі представник позивача посилається на те, що суд не встановив істотного звязку між нормами чинного законодавства України, зокрема, трудового законодавства, не зазначив у своєму рішенні підстав для переважного застосування Закону України «Про управління обєктами державної власності» над чинним трудовим законодавством, зокрема, Кодексом законів про працю; на думку апелянта, продовження з 18.03.2013 року виконання функцій директора та відсутність вимоги Міністерства промислової політики про припинення трудового договору потягнуло перетворення строкового трудового договору на безстроковий, звільнення за яким можливе лише за наявності підстав, передбачених КЗпП України.

Посилання суду першої інстанції у своєму рішенні на те, що призначення позивача на посаду директора ДП СКБЕНВО «Електроапарат» поза конкурсним відбором є недопустимим апелянт вважає необґрунтованим, адже відсутня вина ОСОБА_2 в тому, що вищий орган управління - Мінекономрозвитку лише через 2,5 роки оголосив конкурс на посаду керівника, в той час, коли вакансії за цією посадою вже не було, у звязку зі спливом визначеного законом строку на призначення керівника ДП СКБЕНВО «Електроапарат».

Апелянт зазначає, що ОСОБА_2 був призначений виконуючим обовязки директора ДП СКБЕНВО «Електроапарат» не з числа працівників підприємства і тому, у випадку не затвердження його кандидатури протягом двох місяців з дня призначення на посаду, йому повинні були запропонувати іншу роботу, а у в падку відсутності відповідної роботи або його відмови - звільнити з підстав, визначених КЗпП України, однак у звязку із трансформацією строкового трудового договору в безстроковий, ОСОБА_2 займає посаду директора на законних підставах, а його звільнення з цієї посади є незаконним.

Згідно з ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

З викладеними в апеляційній скарзі доводами апелянта колегія суддів погодитися не може.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, що зявилися, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно зі ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених дослідженими в судовому засіданні доказами.

Відповідно до ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1). чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2). чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3). які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4). яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Згідно зі ст. ст. 10, 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно зі ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Судовим розглядом встановлено, що наказом Державного агентства України з управління корпоративними правами та майном № 3-Д від 16.01.2013 року «Про покладення виконання обовязків директора на ОСОБА_2В.» на позивача покладено виконання обовязків директора Державного підприємства спеціального конструкторського бюро електроапаратури Науково-виробничого обєднання «Електроапарат» із 17 січня 2013 року. (а.с.7).

Цим же наказом виконуючому обовязки директора наказано створити комісію з приймання - передавання справ щодо управління Державним підприємством спеціального конструкторського бюро електроапаратури Науково-виробничого обєднання «Електроапарат».

Директору Департамента взаємодії з підприємствами базових галузей ОСОБА_5 у місячний термін наказано внести доповідною запискою пропозицію щодо подальшого призначення керівника Державного підприємства спеціального конструкторського бюро електроапаратури Науково-виробничого обєднання «Електроапарат».

Нормами п.21 ч.1 ст.6 Закону України "Про управління об'єктами державної власності" та постанови Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2008 року № 777 "Про проведення конкурсного відбору керівників суб'єктів господарювання державного сектору економіки" передбачено призначення керівників субєктів господарювання державного сектору економіки виключно за результатами конкурсного відбору. (Порядок).

Згідно з п.2 Порядку підставою для оголошення конкурсного відбору керівника підприємства є рішення (наказ) міністерства, Фонду державного майна або іншого органу, який виконує функцію з управління підприємством, із зазначенням строку приймання заяв і проведення конкурсного відбору, яке приймається не пізніше ніж через 10 днів після відкриття вакансії керівника підприємства.

Наказом Мінекономрозвитку України № 208 від 02.03.2015 року «Про оголошення конкурсного відбору керівників субєктів господарювання державного сектору економіки, що належать до сфери управління Міністерства економічного розвитку і торгівлі України» оголошено конкурсний відбір керівників, зокрема Державного підприємства спеціального конструкторського бюро електроапаратури Науково-виробничого обєднання «Електроапарат». (а.с.114-118).

Інформація про оголошення конкурсу була розміщена на офіційному веб-сайті Мінекономрозвитку та оприлюднена в газеті «Урядовий курєр» № 45 від 12.03.2015 року. Заяви від осіб, які виявили бажання взяти участь у конкурсному відборі приймалися протягом 30 календарних днів після оприлюднення оголошення про проведення конкурсного відбору на посаду, що стала вакантною.

На виконання п.3 Порядку для проведення конкурсного відбору наказом від 05.03.2015 року № 219 затверджено критерії відбору членів постійно діючої комісії для проведення конкурсного відбору керівників субєктів господарювання державного сектору економіки, що належить до сфери управління Мінекономрозвитку. (а.с.87-88).

Наказом Мінекономрозвитку України № 220 від 05.03.2015 року утворено постійно діючу комісію для проведення конкурсного відбору керівників та визначення претендентів на посади керівників особливо важливих для економіки підприємств, що належать до сфери управління Мінекономрозвитку.(а.с.220).

ОСОБА_2 заяву для участі у конкурсі на посаду директора до Мінекономрозвитку не подав, отже участі у конкурсному відборі не приймав, а тому його кандидатура на призначення керівником не розглядалась.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.6 Закону України «Про управління обєктами державної власності» уповноважені органи управління призначають на посаду та звільняють з посади керівників державних підприємств, установ, організацій та господарських структур, укладають і розривають з ними контракти, здійснюють контроль за дотриманням їх вимог.

Повноваження з управління бюро корпоративними правами ДП СКБЕНВО «Електроапарат» передано Мінекономрозвитку згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України № 408 від 23.03.2014 року «Про деякі питання управління міністерством економічного розвитку і торгівлі обєктами державної власності».

Таким чином, ДП СКБЕНВО «Електроапарат» передано до сфери управління Мінекономрозвитку згідно з актом приймання-передачі від 16.10.2014 на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 94 від 23.03.2014 «Про реорганізацію міністерства промислової політики». Мінекономрозвитку із 16.10.2014 року являється органом управління ДП СКБЕНВО «Електроапарат» та здійснює функції щодо призначення його керівника.(а.с.82-86).

Наказом Мінекономрозвитку України № 93-п від 23.07.2015 року ОСОБА_4 призначено директором Державного підприємства спеціального конструкторського бюро електроапаратури Науково-виробничого обєднання «Електроапарат», як такого, що пройшов конкурсний відбір на цю посаду, на термін та на умовах, визначених контрактом. (а.с.132).

Судом встановлено, що рішення та дії, повязані з оголошенням конкурсного відбору керівників субєктів господарювання державного сектору економіки, що належать до сфери управління Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, є такими, що відповідають вимогам порядку, а призначення ОСОБА_4 директором ДП СКБЕНВО «Електроапарат» є законним та таким, що відбулося в рамках чинного законодавства.

Отже, суд дійшов висновку, що дії відповідача, повязані з оголошенням конкурсного відбору на посаду директора є такими, що відповідають положенням Закону України «Про управління обєктами державної власності», а також постанові Кабінету Міністрів України № 777 від 03.09.2008 року «Про проведення конкурсного відбору керівників субєктів господарювання державного сектору економіки».

На підставі викладеного суд вважав, що призначення позивача на посаду директора поза конкурсом є недопустимим.

Пунктом 2 розяснень Державного комітету Ради Міністрів СРСР з питань праці і заробітної плати і Секретаріату ВЦРПС «Про порядок оплати тимчасового замісництва» від 29 грудня 1965 року № 30/39 передбачено: «Призначення працівника виконуючим обовязки за вакантною посадою не допускається. Таке можливе лише за посадою, призначення на яку здійснюється вищим органом управління. В цьому випадку, не пізніше місячного строку з дня прийняття працюючого на роботу, до вищестоящого органу повинні бути подані документи для його призначення на посаду. Цей орган у місячний строк з дня отримання документів повинен розглянути їх та прийняти відповідне рішення».

Посилання ОСОБА_2 на п.2 вказаних розяснень, що працівник не може бути виконуючим обовязки більше двох місяців є в даному випадку безпідставним, оскільки позивач повинен був не пізніше місячного строку з дня прийняття на роботу виконуючим обовязки надати документи для його призначення на посаду до вищестоящого органу. Відповідних заяв і документів у місячний строк для призначення на посаду директором ОСОБА_2 до Мінеконмрозвитку України направлено не було, а тому питання щодо його призначення директором не вирішувалось.

Оскільки 23.07.2015 року наказом № 93-п ОСОБА_4 призначений директором ДП СКБЕНВО «Електроапарат» як такий, що пройшов конкурсний відбір на цю посаду, на термін та на умовах, визначених контрактом (а.с.69-76), то в цей же день, 23.07.2015 року на підставі наказу № 92-п ОСОБА_2 був правомірно увільнений від виконання обовязків директора цього підприємства.(а.с.68).

Також судом встановлено, що на момент оголошення конкурсу ОСОБА_2 був виконуючим обовязки директора ДП СКБЕНВО «Електроапарат», контракт з ним не укладався, а виконання обовязків керівника даного підприємства на нього покладено на обмежений у часі термін, тобто ОСОБА_2 мав виконувати обовязки директора тимчасово, а саме до призначення органом управління на цю посаду керівника підприємства у встановленому законодавством порядку та на підставі укладеного з ним контракту.

Таким чином, суд дійшов висновку, що увільнення від виконання обовязків директора ДП СКБЕНВО «Електроапарат» не являється звільненням в розумінні Кодексу законів про працю України.

За таких обставин колегія суддів вважає, що рішення суду є законним і обґрунтованим, судом повно та всебічно досліджені надані докази, їм надана належна оцінка і, згідно встановленого, ухвалене рішення, яке відповідає вимогам ст.ст. 10, 11, 60, 212, 213, 215 ЦПК України, тому підстав для його скасування не вбачається, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Оскільки суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 і залишає рішення без змін.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 15 березня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий -

Судді :