Справа №1329/3133/12
Провадження №6/460/241/16
УХВАЛА

16.08.2016 року м.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Варениця В.С.

з участю секретаря Мельник Є.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Яворові

подання державного виконавця Яворівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України відносно гр.ОСОБА_1,-

В С Т А Н О В И В:

державний виконавець Яворівського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_2 звернулася до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон відносно гр.ОСОБА_1, відносно якого на виконанні знаходиться виконавче провадження по виконавчому листу Яворівського районного суду Львівської області від 02.03.2016 року про стягнення на користь ОСОБА_3 заборгованості в сумі 127888,00 гривень.

На розгляд справи державний виконавець Яворівського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_2 не зявилася, в поданій письмовій заяві просить розгляд справи проводити без її участі.

Перевіривши матеріали подання, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за вийнятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ст.377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженого з начальником відділу державної виконавчої служби.

А згідно з ч.1 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» громадянинові України може бути тимчасово

відмовлено у виїзді за кордон, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи).

Також ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що державний виконавець має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань,

покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи.

В поданні вказується, що після відкриття виконавчого провадження боржник самостійно рішення суду не виконав, на неодноразові виклики не зявлявся, причини неявки не повідомив, існує імовірність того, що боржник може виїхати за кордон, не виконавши зобовязанння перед стягувачем.

Однак до подання не долучено жодних доказів, які б стверджували, що боржник ухиляється від виконання своїх зобовязань. Неявка боржника до державного виконавця, а також невиконання законних вимог державного виконавця, не може бути підставою для встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон, оскільки відповідно до ч.1 ст.90 Закону України «Про виконавче провадження» за неявку без поважних причин за

2

викликом державного виконавця чи невиконання законних вимог державного виконавця винна особа несе відповідальність у встановленому законом порядку (ст.188-13 КУпАП).

Нормами Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у разі невиконання боржником добровільно рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання, заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти та інше майно, звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи тощо, участь боржника у виконавчому провадженні є обовязковою лише за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення.

Посилання державного виконавця як на підставу задоволення подання наявність зобовязання у боржника, а також відсутність майна, на яке можна звернути стягнення, не може бути підставою для його задоволення. В матеріалах справи відсутні докази ухилення боржника від виконання судового рішення, а наявність у нього самого зобовязання не є підставою для задоволення подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України. Також в матеріалах подання відсутні будь-які дані, що боржник має документ, який дозволяє йому виїзд за межі України, чи боржник будь-коли виїзджав за межі України.

За таких вставлених обставин, суд визнає, що рішення суду відносно боржника не носить зобовязального характеру, відповідно наявними доказами не доводиться факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням про стягнення заборгованості за кредитними договорами, відповідно немає підстав для обмеження конституційних прав особи, а тому в задоволенні подання слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст.377-1 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

в задоволенні подання державного виконавця Яворівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_2 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України відносно громадянина України ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Яворівський районний суд Львівської області протягом п'яти днів з дня її проголошення та іншими заінтересованими особами протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ: