Справа № 307/1071/16-ц
Провадження № 2/307/779/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2016 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Мельник В.І. при секретарі Комяті Н.А. з участю ОСОБА_1Ю розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тячів цивільну справу за позовною заявою:

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 де третя особа Тячівський районний відділ головного управління Держаної міграційної служби України в Закарпатській області, Орган опіки та піклування Тячівської РДА про виготовлення дитячих проїзних документів та виїзд за кордон без згоди батька.

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 предявила позов в суд до відповідача про виготовлення дитячих проїзних документів та виїзд за кордон без згоди батька. Позовні вимоги мотивує тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 Рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 14 березня 2011 року шлюб розірвано. За час спільного проживання в них 13 жовтня 2011 року народилася донька ОСОБА_3, яка проживає разом з нею. В даний час вона працює закордоном і має можливість забрати доньку, щоб забезпечити дитині нормальні умови проживання та гідний відпочинок. Кілька років підряд відповідач надавав згоду на виготовлення проїзних документів та вивезення дитини за кордон, останній роз це було в березні 2015 року. Зараз їй невідоме місце знаходження відповідача, він не відповідає на її дзвінки, не кажучи вже про те, що його не турбує як батька доля дитини, він не цікавиться за які кошти вона утримує дитину та жодного разу не поцікавився здоровям доньки.

Однак за відсутності згоди батька, виготовити дитині проїзні документи для виїзду за кордон вона не може, тому вона просить дозволити виготовлення дитячий закордонний паспорт, для виїзду за кордон для доньки ОСОБА_3 13 жовтня 2007року народження, без згоди батька ОСОБА_2.

Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та пояснила , вона виїжджає за кордон на заробітки на літні канікули вона має можливість забрати дитину з собою за кордон на оздоровлення та відпочинок але для того потрібна згода батька дитини. Після розірвання шлюбу батько дитини виїхав за кордон в Чехію там створив нову сімю має малолітню дитину там працює . Спочатку він надав нотаріальну згоду на виготовлення документів для виїзду за кордон без його згоди але потім відмовив у наданні такої згоди, тому вона змушена предявити позов в суд. Просить суд позов задовольнити.

Представник органу опіки та піклування проти позову не заперечує та пояснив в судовому засіданні на даний час дитина проживає та навчається в с. Глибокий Потік. На літні канікули мати має змогу забрати дитину за кордон на відпочинок та оздоровлення, що не суперечить інтересам дитини. Тому просить позов задовольнити

Відповідач та представник Тячівського районного відділу головного управління Держаної міграційної служби України в Закарпатській області судове засідання не зявились, причини своєї неявки суду не повідомили, а тому суд на підставі ст. 169 ЦПК України справу розглянув у їх відсутності на підставі наявних доказів.

Свідок ОСОБА_4 Я пояснив в суді після розлучення ОСОБА_5 В виїхав за кордон на заробітки там одружився має малолітню дитину. Спочатку він надавав дозвіл на виїзд за кордон своїй донці ОСОБА_3, але потім відмовився.

Заслухавши пояснення позивачки, свідка, представника органу опіки та піклування дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з таких підстав.

Як встановлено в судовому засіданні сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з січня 2007 року, але шлюб виявився невдалим та 14 березня 2011 року шлюб було розірвано, що стверджується рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області.

За час спільного проживання у шлюбі в них 13 жовтня 2007 року народилась доньку ОСОБА_3, що стверджується копією свідоцтва про народження.

Відповідно до довідки Глибокопотіцької сільської ради № 351 від 15 березня 2016 року неповнолітня ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає з позивачкою.

Відповідач не цікавиться фізичним та духовним розвитком дитини, не бере участі у її вихованні, не надає матеріальної допомоги на утримання доньки.

Відповідно до ст.141 СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини.

Відповідно до ч. 2 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Судом також встановлено, що позивачка турбуючись про виховання та утримання доньки має бажання та можливість виїзду за кордон, де може забезпечити відпочинок, оздоровлення, доньки.

Статтею 313 Цивільного Кодексу України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Відповідно до ч. 7, ч. 8 ст. 7 СК України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї.

Відповідно до ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків має ґрунтуватись на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до п. 2 ст. 2 Протоколу № 4 Конвенції "Про права людини", кожен має право вільно залишити будь-яку країну, включаючи свою власну. Здійснення цих прав не підлягає жодним обмеженням.

Статтею 3, 6 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині таких захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадяни України від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ, постановою Кабінету Міністрів України від 27січня 1995 року № 57 Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України, постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами) Про затвердження Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення .

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України від 21 січня 1994 року оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

Згідно пункту 18 Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення , затверджених Постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231, оформлення паспорта/ проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду.

Відповідно до п. 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України , затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року., виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків, у разі пред'явлення документів або їх нотаріально засвідчених копій, зокрема, рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Таким чином, чинне законодавство передбачає можливість оформлення проїзного документа дитини та виїзд дитини за кордон без згоди одного з батьків за рішенням суду.

З огляду на викладене, діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків.

Відповідно до пояснень позивачки, відповідача не має по місцю проживання, він проживає за кордоном за межами України, тому не має можливості надати нотаріально посвідчену згоду на виїзд дитині за кордон. Із матеріалів справи можливо зробити висновок, що ненадання згоди відповідачем, необґрунтовано обмежує права позивачки на виховання дитини та обмежує її можливості як матері дитини, надавати дитині найкраще в житті.

Оскільки у позивачки є складнощі в отриманні згоди відповідача на виїзд дитини за кордон, а також беручи до уваги той факт, що судом при розгляді даної справи не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють виїзд неповнолітньої доньки за межі України для тимчасового перебування, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та надання дозволу на виїзд неповнолітній ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 за кордон без згоди батька та оформленні документів для тимчасового виїзду.

Керуючись ст. ст. 10,11, 57-61, 88, 209, 212-215, 367 ЦПК України, ст. ст. 141, 153, 155, 157 СК України, ст. 313 ЦК України, , постановою КМУ від 27.01.1995 року № 57 "Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України", постановою КМУ від 31.03.1995 року № 231Про затвердження Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення , суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Дозволити ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 мешканці с. Глибокий Потік, вул. Малий Боуц, № 195 виготовити закордонний паспорт неповнолітній доньці ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, без згоди батька ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4.

Дозволити ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 мешканці с. Глибокий Потік, вул. Малий Боуц, № 195 перетинати держаний кордон з неповнолітньою донькою ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, без згоди батька ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 мешканця ІНФОРМАЦІЯ_5.

Судові витрати по розгляду справи слід покласти на позивачку.

На рішення може бути подана апеляційна скарга в судову палату по цивільним справам Закарпатського апеляційного суду протягом 10 днів через Тячівський районний суд, а сторонам які брали участь у розгляді справи, але не були присутні під час проголошення рішення у той самий строк з моменту отримання копії рішення.

Суддя Тячівського районного суду В.І. Мельник