Провадження №2/200/1580/16
Р І Ш Е Н Н Я

И М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

12 лютого 2016 року Бабушкінський районний суд м. Днепропетровска в складі: головуючого, судді Єлісєєвої Т.Ю.

при секретарі - Кузьминій С.Д.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «ОСОБА_2 Інк.» про стягнення середнього заробітку за час затримки при звільненні -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтуванні позовних вимог послався на те, що він з 01.02.2013р. перебував у трудових відносинах із відповідачем.

Згідно з Наказом №708-к від 01.07.2015р., позивач був звільнений з посади на підставі п.1 ст.40 КЗпП України.

За період роботи позивача на займаній посаді у відповідача виникла заборгованість по заробітній платі у розмірі 11 374,80 грн. за період з травня 2015 року по липень 2015 року.

В день звільнення позивач не отримав розрахунку та до теперішнього часу відповідач ухиляється від сплати заборогованості за всіма виплатами, що належать до сплати в день звільнення, що порушує її трудові права. Тому позивач просить стягнути з відповідача середній заробітком за час затримки при звільненні по день фактичного розрахунку.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не зявилася, надала заяву щодо розгляду справи за її відсутності, позов підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала.

Представник ПрАТ «ОСОБА_2 Інк.» в судове засідання не зявився, про дату слухання справи повідомлений належним чином відповідно до вимог ст. 74 76 ЦПК України, причини неявки суду не відомі, у звязку з чим судом ухвалено про заочний розгляд справи в порядку ст. 224 ЦПК України.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Судом встановлено, що відповідно до наказу №17-к від 31.01.2013 року позивач був прийнятий на роботу до ПрАТ «ОСОБА_2 Інк».

Згідно з Наказом №708-к від 01.07.2015р. позивач був звільнений з займаної посади на підставі п.1 ст.40 КЗпП України у звязку зі скороченням штату працівників, що підтверджується записом у трудовій книжці позивача.

За період роботи позивача на підприємстві утворилась наступна заборгованість по заробітній платі, в тому числі компенсація за невикористану відпустку та вихідної допомоги при звільненні: за травень 2015 року 3 154,33 грн.; за червень 2015 року 2 814,04 грн.; за липень 2015 року 5 406,43 грн., а всього 11 374,80 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Відповідно до ч.1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Відповідач не надав доказів погашення заборгованості по заробітній платі позивача, тому суд приходить до висновку, що дана невиплата заробітної плати та всіх сум, які підлягають виплаті в день звільнення працівника, є порушення трудового закондавства та виною відповідача.

Згідно зі ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Крім того, як розяснив Пленум Верховного Суду України у п.20 своєї постанови №13 від 24 грудня 1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у звязку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після предявлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Що стосується вимог позивача про стягнення середнього заробітку по день фактичного розрахунку, слід зазначити, що позивач має право на стягнення з відповідача середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні у звязку з порушенням відповідачем положень трудового законодавства, але в задоволенні даної вимоги слід відмовити, оскільки сторонами у справі не надано жодного документу щодо розміру нарахування заробітної плати, в наслідок чого суд позбавлений можливості розрахувати розмір середнього заробітку позивача на день винесення рішення.

Відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати слід віднести за рахунок держави.

Враховуючивище викладене та керуючись ст.ст.10,11,57,60,88,212,214,215,222,224-226 ЦПК України, ст.ст.115, 116, 117, 237-1 КЗпП, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «ОСОБА_2 Інк.» про стягнення середнього заробітку за час затримки при звільненні відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржено відповідачем шляхом подачі заяви до Бабушкінського районного суду про його перегляд, протягом 10-ти днів з дня отримання його копії.

Позивачем рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Бабушкінський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя: Т.Ю. Єлісєєва