Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.08.2016 Справа №607/14530/15-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі : головуючого Братасюка В.М.

за участю секретаря Чичкевич О.І.

представника позивача ОСОБА_1Й, представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк НАДРА» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, як з солідарних боржників, -

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство товариства Комерційний банк НАДРА» звернулося в суд з позовом до відповідачів про стягнення про стягнення заборгованості за кредитним договором, як з солідарних боржників, в сумі 20 145, 31 доларів США, що еквівалентно 437 438, 03 гривень , посилаючись на те, що відповідно до укладеного між позивачем та відповідачем ОСОБА_3 кредитного договору, останній своєчасно не виконував зобовязання з повернення коштів, внаслідок чого утворилася кредитна заборгованість.

А відтак з відповідачів, як позичальника та його поручителя, в судовому порядку слід стягнути утворений борг.

Надалі представник позивача уточнив позовні вимоги про що подав заяву, зареєстровану в канцелярії суду 28.04.2016 року, згідно змісту якої зменшив стягувану суму у звязку з наявністю судового рішення від 23.10.2012 року про дострокове стягнення з відповідачів боргу, котре по дату звернення до суду з даним позовом, не виконане, позивач просить суд стягнути донараховані проценти та пеню за несвоєчасне виконання грошового зобовязання, нараховану в межах річного строку позовної давності.

Представник позивача в судовому засіданні позовні уточнені позовні вимоги від 28.04.2016 року підтримав в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник сторони відповідачів проти задоволення позову заперечив, оскільки вважає, що з набранням рішення суду від 2012 року законної сили, відносини сторін спору припинилися й відсутні підстави вимагати з довірителів будь які кошти.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставини.

25.02.2008 р. між Позивачем та Відповідачем ОСОБА_3 (далі Відповідач 1) було укладено договір «Автопакет» №554/2008-Ф (далі - Договір), у відповідності з умовами котрого Позивач зобов'язався надати Відповідачу у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти в сумі 9166,53 дол. США, із сплатою за користування Кредитом відсотків з розрахунку 13,5 % річних, строком до 12.02.2013 р. (п. 1.1., 1:1.3., 1.1.4. Договору). Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання Зобов'язань (п. 8.5 Договору)

Факт отримання кредитних коштів Відповідачем 1 підтверджується заявою на видачу готівки №NL -2 від 25.02.2008 року.

З метою забезпечення виконання Відповідачем 1 зобов'язань щодо погашення кредиту та інших платежів, передбачених Договором, ОСОБА_4 (надалі Відповідач 2) виступила поручителем відповідно до Договору (п.3.2 Договору), згідно до умов якого Відповідач 2 взяла на себе зобовязання відповідати перед Позивачем на належне виконання Відповідачем 1 взятих на себе зобов'язань, що витікають з цього Договору (п.3.2.1 Договору).

Відповідач 2 відповідає перед Позивачем у тому ж об'ємі, що і Відповідач 1 (п.3.2.2. Договору). Відповідач 1 і Відповідач 2 відповідають перед Позивачем як солідарні боржники, що означає нічим не обумовлене і абсолютне право Позивача вимагати виконання зобов'язань, вказаних в Договорі повністю (чи у будь-якій його частині) як від Відповідача 1 та Відповідача 2 разом, так і від кожного окремо, (п.3.2.2. Договору). Відповідальність Відповідача 2 виникає як у випадку невиконання Відповідачем 1 будь-якої частини зобов'язань, так і при невиконанні Відповідачем 1 зобов'язань в цілому (п.3.2.3 Договору). Відповідач 2 відповідає перед Позивачем за виконання зобов'язань у повному об'ємі всім належним йому на праві власності майном та грошовими коштами (п.3.2.4 Договору).

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

У відповідності з ч. 1, ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Незважаючи на належне виконання Позивачем зобов'язань за Договором «Автопакет» №554/2008-Ф від 25.02.2008 р., Відповідач 1, порушив взяті на себе зобов'язання.

Позивач з Відповідачем 1 домовилися, що:

*У разі прострочення Відповідачем 1 строку сплати мінімально необхідних платежів по погашенню Кредиту, Відповідач 1 сплачує Позивачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості, за кожен день прострочення (п. 5.1Договору).

*Відповідач 2 , у випадку невиконання чи неналежного виконання взятих на себе зобов'язань по Договору, виплачує Позивачу пеню від загальної суми заборгованості Відповідача 1 у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості, за кожен день прострочення (п. 5.4Договору).

Також, відповідно до пункту 7.2 Договору сторони погодили збільшити строк позовної давності до десяти років.

Пунктом 8.5 договору визначено, що договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання зобов'язань.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 жовтня 2012 року у справі № 1915/12942/2012 за позовом ВАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення солідарно заборгованості за договором «Автопакет» №554/2008-Ф від 25.02.2008 року - стягнуто з останніх у солідарному порядку на користь ВАТ «КБ «Надра» достроково всю заборгованість за вказаним договором в розмірі 12 156,32 доларів США, що еквівалентно 97165,46 гривень, а також 971,00 грн. судового збору, сплаченого позивачем при зверненні із позовом в суд.

Вказана заборгованість була розрахована станом на 10.07.2012 року у відповідності до Розрахунку заборгованості, доданого до позовної заяви та складалась із заборгованості за основною сумою кредиту в сумі 7724,91 долар США, що еквівалентно 61745,20 грн., заборгованість по відсотках - 2690,52 доларів США, що еквівалентно 21505,32 грн., пеня за несвоєчасно погашені відсотки - 80,23 доларів США, що еквівалентно 641,27 грн., пеня за несвоєчасно погашений кредит - 744,01 доларів США, що еквівалентно 5946,87 грн., штраф за порушення строків повернення кредиту та відсотків - 912,65 доларів США, що еквівалентно 7326,78 грн.

Тобто, вказаним рішенням суду була стягнена заборгованість за договором «Автопакет» №554/2008-Ф від 25.02.2008 року, що виникла за період до 10.07.2012 року.

В той же час жодних доказів того що станом на 08 квітня 2016 року борг н повернутий, а рішення суду від 23 жовтня 2012 року виконане, стороною відповідачів не доведено.

У відповідності до ОСОБА_2 по відсотках за період з 10.07.2012 року по 08.04.2016 року розрахунку заборгованості ОСОБА_3 І.0. за договором «Автопакет» №554/2008-Ф від 25.02.2008 року станом на 08.04.2016 р., заборгованість Відповідача 1, за Договором складає:

- заборгованість по сплаті відсотків в точу числі прострочена - 3962,89 доларів США, що еквівалентно 102247,67 гривень;

- пеня за прострочення сплати кредиту - 184041,11 гривень.

Позика вважається поверненою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві.

Ухвалення рішення суду про стягнення грошової суми за договором позики за змістом частини третьої статті 1049 ЦК України не припиняє обов'язку позичальника по сплаті процентів за користування грошима, передбачених статтею 1048 ЦК, та сум передбачених статтею 625 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки НБУ.

Таким чином, з урахуванням тієї обставини, що договір кредиту є чинним, рішення суду від 2012 року відповідачами не виконане, тобто між сторонами продовжують існувати відносини в межах укладеного 2008 році договору кредиту, позов є підставним, і з відповідача ОСОБА_3 підлягають стягненню проценти за позикою (стаття 1048 ЦК України) за період з 10.07.2012 року (з дати, до якої стягнуто відсотки за рішенням суду від 23 .10.2012 року) і по 08 квітня 2016 року, а також пеня за прострочення сплати кредиту за період з 08.04.2015 року по 08.04.2016 року.

Що ж до вимоги позивача до поручителя, суд зауважує наступне.

Згідно з положеннями ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого договором поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Так, договором Автопакет» №554/2008-Ф від 25.02.2008 року, а саме його п. 3.2. «Порука», не визначено строк, після закінчення якого порука припиняється, оскільки умовами договору встановлено, що він діє до повного виконання сторонами своїх обовязків, передбачених основним зобовязанням.

У постанові Верховного Суду України від 21.01.2015року, у справі №6-190 цс14, прийнятій за результатами перегляду ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13.08.2014 року у справі про визнання поруки припиненою, зазначено, що у разі якщо кредитор змінив строк виконання основного зобов'язання, направивши боржнику вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, процентів за користування кредитом та інших платежів, при цьому договором поруки не визначено строк, після закінчення якого порука припиняється,

шестимісячний строк, передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України,

для пред'явлення вимоги поручителю обчислюється від дня дострокового повного

погашення заборгованості, зазначеного кінцевим строком у вимозі кредитора до

боржника. ВСУ винесено правову позицію (у справі № 6-190 цс 14).

Із досліджених в судовому засіданні матеріалів цивільної справи № 1915/12942/12 вбачається, що у зв'язку з порушенням боржником виконання зобов'язання за кредитним договором банк, відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України і умов договору, використав право достроково стягнути з позичальника та поручителів заборгованості за кредитним договором, надіславши відповідачам 16.07.2012 рокута 27.07.2012 року вимоги -попередження про дострокове повернення всієї суми кредиту й пов'язаних із ним платежів, згідно змісту яких було визначено обовязок позичальника (Відповідача 1) до 23.07.2012 року, а поручителя (Відповідача 2) до 31.07.2012 року сплатити банку суму боргу. (арк.. 16 та 17 справи № 1915/12942/12)

В п. 4.2.5 Договору кредиту, його сторони обумовили, що у випадку виникнення в Позичальника простроченої заборгованості по погашенню кредиту та/або по сплаті процентів за користування ним чи інших платежів, Банк має право вимагати дострокового повернення кредиту та сплати інших платежів.

Отже, пред'явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплати відсотків за користування кредитом, кредитор відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов'язання й був зобов'язаний пред'явити позов до поручителя протягом шести місяців, починаючи від цієї дати.

Натомість, незважаючи на зміну кредитором, відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, строку виконання основного зобов'язання в 2012 році, новий позов до поручителя Відповідача 1, банком подано лише в 2015 році, тобто із спливом визначеного частиною четвертою статті 559 ЦК України, шестимісячного строку на предявлення нової вимоги до поручителя.

Таким чином суд приходить до переконання, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк НАДРА", підлягають до задоволення частково, шляхом стягнення з основного боржника ОСОБА_3 3962, 89 доларів США з процентів за користування кредитними коштами, що еквівалентно 102 247, 67 гривень, та 184 041, 11 гривень пені за несвоєчасне виконання грошового зобовязання.

В задоволенні ж решти позовних вимог Публічного акціонерного товариства " Комерційний банк НАДРА" слід відмовити у звязку із закінченням, станом на дату звернення позивача з позовом до суду 27.08.2015 року, шестимісячного пресічного терміну пред'явлення вимог до поручителя ОСОБА_4

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 213, 215, 292, 294 ЦПК України, ст.ст. 509, 526, 530, 559, 1046 - 1054 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк НАДРА» з ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором №554/2008-Ф від 25.02.2008 року в сумі 3962, 89 доларів США з процентів за користування кредитними коштами, що еквівалентно 102 247, 67 гривень, та 184 041, 11 гривень пені за несвоєчасне виконання грошового зобовязання.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід державного бюджету 2862, 88 гривень судового збору.

Рішення набирає законної сили через десять днів з дня його проголошення, якщо не була подана апеляційна скарга. У разі подання апеляційної скарги, рішення набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Тернопільської області шляхом подачі через суд першої інстанції у 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: Братасюк В.М.