Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" січня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді Гончарука В.П.

при секретарі Красновій І.В..

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Київської міської ради, третя особа: Восьма державна нотаріальна контора в м. Києві про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, суд, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачі звернулися до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом до Київської міської ради, третя особа: Восьма державна нотаріальна контора в м. Києві про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, в якому просять суд: визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/9 частину земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1; визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/9 частину земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1; визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/9 частину земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5.

Свої позовні вимоги позивачі обґрунтували тим, що ІНФОРМАЦІЯ_4 року помер ОСОБА_5, який є сином позивача ОСОБА_1. Після його смерті відкрилась спадщина, яку прийняли позивачі. В подальшому всі разом звернулися до державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини, але із-за відсутності державного акту на земельну ділянку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, останнім було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на дане майно.

Позивачі в судове засідання не з'явилися, надали заяви, в яких просяв розглянути справу у їх відсутність та підтримали заявлені позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача Київської міської ради в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність та прийняти законне, обґрунтоване рішення.

Представник третьої особи Восьмої державної нотаріальної контори в м. Києві в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив.

На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Якщо протягом однієї доби померли особи, які могли б спадкувати одна після одної, спадщина відкривається одночасно і окремо щодо кожної з них. Якщо кілька осіб, які могли б спадкувати одна після одної, померли під час спільної для них небезпеки (стихійного лиха, аварії, катастрофи тощо), припускається, що вони померли одночасно. У цьому випадку спадщина відкривається одночасно і окремо щодо кожної з цих осіб.

ІНФОРМАЦІЯ_4 року помер ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть, актовий запис № 21334(а.с. 7).

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Як встановлено судом, після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина на належну йому 1/3 частини земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до ст.ст. 1261, 1266 ЦК України у першу чергу спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який пережив, та батьки. Внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 31.03.2009 року виданого державним нотаріусом Десятої Київської державної нотаріальної контори Вороніною С.А., 1/3 частина земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 перейшла до ОСОБА_5.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені.

За вимог ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися до Восьмої київської державної нотаріальної контори про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частину земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яка належала померлому ОСОБА_5, однак постановою державного нотаріуса Чернієнко В.Ю. про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 28.08.2015 року їм було відмовлено, у зв'язку з тим, що не подано правовстановлюючих документів на спірну земельну ділянку. (а.с. 10)

Згідно положень пункту 23 постанови Пленуму Верховного суду № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, в установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до п.п. 4.14, 4.15, 4.18. п. 4 Глави 10 порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року № 282/20595, при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов'язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти.

Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Частиною першою статті 11 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно статті 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу.

Відповідно до вимог п. 5 ст..19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" підставою для державної реєстрації прав та їх обтяжень є рішення суду що набрало законної сили.

Виходячи з положень статті 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, який засвідчує його право власності.

Зважаючи на викладене, а також на те, що підстав для усунення спадкоємців від спадкування, передбачених ст. 1224 ЦК України не встановлено, суд приходить до висновку про доведену обґрунтованість позову та вбачає його таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись керуючись ст.ст. 12, 13, 15, 1216, 1217, 1220,1224-1225, 1258, 1259, 1262, 1268-1270, 1296-1298 Цивільного кодексу України, Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року № 282/20595, п.п.8,23 постанови Пленуму Верховного суду № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", ст. ст. 10, 57, 60, 197, 208, 209, 212-215, 218, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Київської міської ради, третя особа: Восьма державна нотаріальна контора в м. Києві про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на 1/9 частину земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, право власності на 1/9 частину земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, право власності на 1/9 частину земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5.

Рішення суду, може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення..

Cуддя