АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22ц/796/1763/2016 Головуючий у 1-й інстанції - Коробенко С.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва у складі :

головуючого - Шахової О.В.

суддів Вербової І.М. Поливач Л.Д.

при секретарі - Литвиненку Р.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ПриватБанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 01 жовтня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до договору № НАС0GF01270025 від 29 липня 2005 року, який був укладений між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», та ОСОБА_1, останній був наданий кредит у вигляді не відновлюваної кредитної лінії в сумі 15 720 доларів США строком до 28.07.2025 року. Умовами кредитного договору передбачено, що позичальник зобов'язується щомісячно сплачувати банку кошти в сумі не менше 147,05 доларів США для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсотками, комісією, а також іншими витратами згідно з кредитним договором. З метою забезпечення своєчасного і повного виконання ОСОБА_1 своїх зобов'язань за кредитним договором, між позивачем та ОСОБА_2 було укладено договір поруки № НАС0GF01270025 від 29 липня 2005 року. Відповідно до умов договору поручитель зобов'язується перед кредитором відповідати у повному обсязі за своєчасне і повне виконання ОСОБА_1 своїх зобов'язань за кредитним договором, а відтак відповідальність відповідачів є солідарною. У порушення умов кредитного договору ОСОБА_1 свої зобов'язання належним чином не виконала, у зв'язку з чим станом на 26 червня 2015 року має заборгованість в сумі 10580,66 доларів США, що згідно курсу НБУ від 26 червня 2015 року становить 224204,19 гривень, з яких:9283,05 доларів США - заборгованість за кредитом; 635,56 доларів США - заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом;132,16 доларів США - заборгованість з комісії за користування кредитом;529,89 доларів США - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором, яку позивач просив стягнути з відповідачів у солідарному порядку.

Заочним рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 01 жовтня 2015 року позов задоволено.

Стягнуто у солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором у сумі 224 204,19 грн.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу та посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

На обґрунтування своїх доводів, апелянт, вказує зокрема, що заборгованість за кредитним договором у сумі 224 204,19 грн та право банку на дострокове стягнення зазначеної заборгованості не доведена належними та допустимим доказами.

У судовому засіданні відповідач та представник - ОСОБА_2 - ОСОБА_1 підтримали доводи апеляційної скарги, просили її задовольнити.

Представник позивача заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Перевіривши законність і обґрунтованість постановленого рішення в цій частині, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 29.07.2005 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № НАС0GF01270025. За умовами якого останній був наданий кредит у вигляді не відновлюваної кредитної лінії в сумі 15 720 доларів США строком до 28.07.2025 року.

З метою забезпечення своєчасного і повного виконання ОСОБА_1 своїх зобов'язань за кредитним договором, між позивачем та ОСОБА_2 було укладено договір поруки № НАС0GF01270025 від 29 липня 2005 року.

Позивач свої зобов'язання перед ОСОБА_1 виконав, а саме надав їй кредит в сумі 15 720 доларів США строком до 28.07.2025 року

У порушення умов кредитного договору ОСОБА_1 свої зобов'язання належним чином не виконала, у зв'язку з чим станом на 26 червня 2015 року має заборгованість в сумі 10580,66 доларів США, що згідно курсу НБУ від 26 червня 2015 року становить 224204,19 гривень.

Відповідно до умов договору поруки, позивачем було направлено на адресу відповідачів письмову вимогу від 30.06. 2015 року із зазначенням невиконаних зобов'язань за кредитним договором № НАС0GF01270025 від 29 липня 2005 року.

Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.

Судом встановлено, що кредитний договір сторонами укладено в письмовій формі, зазначено його розмір та умови надання кредиту.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається.

Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо договором позики встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення позики, що залишилася, та сплати процентів.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Звертаючись із позовом про дострокове розірвання договору та стягнення заборгованості, позивач посилався на неналежне виконання відповідачем умов договору, внаслідок чого виникла заборгованість.

За правилами ч.2 ст. 303 ЦПК України апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Оскільки судом було ухвалене заочне рішення, свої заперечення по суті пред'явлених вимог відповідач навів суду апеляційної інстанції.

Разом з цим ОСОБА_2 надано до суду апеляційної інстанції новий доказ - висновок № 1-11 експертного економічного дослідження від 06 листопада 2015 року.

Відповідно до описової частини зазначеного висновку на дослідження експерта було постановлено питання чи підтверджується нормативно та документально розмір заборгованості за кредитним договором від 29 липня 2005 року у розмірі 10 580,66 доларів США станом на 26 червня 2015 року.

Відповідно до укладеного кредитного договору, банк надав позичальнику кредитні кошти шляхом надання готівки через касу у розмірі 15 720 доларів США на наступні цілі: придбання житлового будинку у сумі 12 000 доларів США та на сплату страхових платежів у сумі 3 720 доларів США.

За умовами кредитного договору (п.1.1) визначено, що позичальник за користування кредитом сплачує відсотки у розмірі ) 0,92% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом і сплати комісії у розмірі 1,00% від суми виданого кредиту початково в момент надання кредиту за рахунково-касове обслуговування і комісію у розмірі 0,18% від суми виданого кредиту щомісяця в період сплати, комісії за дострокове погашення кредиту відповідно до п.3.11 договору.

Оскільки, позичальник не замовляла та не отримувала від банку додаткових послуг для задоволення своїх особистих потреб протягом періоду погашення кредитних зобов'язань, експертом зроблено висновок, що комісійні у розмірі 0,18 % від суми виданого кредиту щомісячно не повинні спрямовуватися на оплату комісії.

Банком до розрахунку не надано жодного первинного документа, який би підтверджував отримання ОСОБА_1 додаткових послуг від банку.

Експертом встановлено, що задекларована ПАТ КБ «ПриватБанк» у позовні заяві заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором від 29 липня 2015 року, станом на 26 червня 2015 року сумарно у розмірі 10 580,66 доларів США, яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 9 283,05 доларів США, заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом у розмірі 635,56 доларів США, з заборгованості з комісії за користування кредитом у розмірі 132,16 доларів США, з пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором у розмірі 529,89 доларів США, нормативно та документально не підтверджується.

Станом на 26 червня 2015 року, з підстав докладно описаних у дослідницькій частині, відслідковується не заборгованість позичальника, а його переплата банку коштів, сумарно у розмірі 3 304,96 доларів США.

У разі, якщо переплату у розмірі 3 304,96 доларів США врахувати як часткове дострокове погашення основної суми кредиту, право позичальника на яке прописано пунктом 2.4.1 кредитного договору, та основна сума кредиту (тіло кредиту) термін сплати якої станом на 26 червня 2015 року не настав, дорівнюватиме 830,79 доларів США.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу; докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів

Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Аналізуючи зміст експертного висновку та інші докази, на які посилався апелянт, заперечуючи проти пред'явленого позову, колегія суддів приходить до висновку, що факт наявності простроченої заборгованості відповідача, у зв'язку із неналежним виконанням ним умов договору, на які посилався позивач у своїй заяві, у сукупності з іншими матеріалами справи, не можна вважати доведеним в розумінні ст. 60 ЦПК України, а відповідно і позовні вимоги не є обґрунтованим в цій частині.

Представник позивача належних доказів, які б об'єктивно спростували висновок експертів суду не надав.

Відповідно до п. 1, п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального права.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що оскільки наявність простроченої заборгованості зазначеної позивачем за договором не встановлена в ході розгляду справи, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню і ухваленню нового про відмову у задоволенні позову у зв'язку з недоведеністю позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313-314, 316-317 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Заочне рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 01 жовтня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення наступного змісту.

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «ПриватБанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів.

Головуючий

Судді