печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

04 жовтня 2016 року Печерський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді Батрин О.В.

при секретарі Козак О.О.

за участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Обслуговуючого Кооперативу «Орсей Україна», Публічного акціонерного товариства «У Валентини» про визнання права власності на майнове право вимоги оформлення права власності на об'єкти інвестування та заборони вчиняти дії,

В С Т А Н О В И В :

У червні 2016 року позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Обслуговуючого Кооператива «Орсей Україна», ПАТ «У Валентини» про визнання права власності на майнове право вимоги оформлення права власності на об'єкти інвестування та заборони вчиняти дії. Позовні вимоги мотивовані тим, що між ОСОБА_2 та Обслуговуючим Кооперативом «Орсей Україна» було укладено договір №1/2016 Про пайову участь в Обслуговуючому Кооперативі «Орсей Україна» і розподіл персоніфікованого пайового сертифікату від 15 квітня 2016 року. За умовами вказаного договору Обслуговуючий Кооператив «Орсей Україна» зобов'язався передати у власність позвиача об'єкт нерухомого майна, що складається з квартир та нежитлових приміщень, загальною площею 600 кв.м., у строк до 30 вересня 2016 року, а позивач зобов'язувалась прийняти його та сплатити за нього вступний та пайовий внесок у розмірі 1 200 000 умовних одиниць, що становить 100% вартості внеску до 16 квітня 2016 року. Умови договору позивачем були виконані та сплачено 15 квітня 2016 року вступний та пайовий внесок. Проте, станом на 15 червня 2016 року об'єкт інвестування не почав будуватись, та, відповідно, існує високий ризик того, що будинок не буде вчасно введений в експлуатацію, об'єкт інвестування не буде передано позивачу вчасно в порушення умов договору, що спричинює значне порушення моїх майнових прав.

Враховуючи, що Обслуговуючий Кооператив «Орсей Україна» отримав право продажу об'єкт інвестування згідно з договором про передачу будинку тимчасово на час проведення реконструкції від 13 квітня 2016 року, укладеного кооперативом та ПАТ «У Валентини», майнові права не підлягають окремій реєстрації, існує реальна можливість розпорядження спірним майном Обслуговуючим Кооперативом «Орсей Україна» та ПАТ «У Валентини», то позивач звернулась з цим позовом до суду та просила:

- визнати за нею право власності на майнове право вимоги оформлення права власності на об'єкт інвестування, розрахунковою площею 600 кв.м., що розташований у малоповерховому багатоквартирному кооперативному житловому будинку, що має будівельну адресу: 01014, м. Київ, Печерський район, вул. Струтинського, буд. 4;

- заборонити Обслуговуючому Кооперативу «Орсей Україна» здійснювати дії щодо переоформлення та ПАТ «У Валентини» здійснювати дії щодо переоформлення (утому числі відчуження, передачі у найм, передання у заставу, обтяження іншим чином) майнових прав на об'єкт інвестування, розрахунковою площею 600 кв.м., що розташований у малоповерховому багатоквартирному кооперативному житловому будинку, що має будівельну адресу: 01014, м. Київ, Печерський район, вул. Струтинського, буд. 4.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги.

Представники відповідачів до судового засідання не з'явились з невідомих причин. Тому, суд розглянув справу у відсутність сторін в порядку заочного провадження, оскільки у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін.

Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, виходячи з такого.

Судом встановлено, що 15 квітня 2016 року між сторонами ОСОБА_2 та Обслуговуючим Кооперативом «Орсей Україна» укладено договір №1/2016 Про пайову участь в Обслуговуючому Кооперативі «ОРСЕЙ УКРАЇНА» і розподіл персоніфікованого пайового сертифікату від 15 квітня 2016 року (а.с. 14-19).

За умовами вказаного договору Обслуговуючий Кооператив «Орсей Україна» зобов'язався передати у власність позивача об'єкт нерухомого майна, що складається з квартир та нежитлових приміщень, загальною площею 600 кв.м., у строк до 30 вересня 2016 року, а позивач зобов'язувалась прийняти його та сплатити за нього вступний та пайовий внесок у розмірі 1 200 000 умовних одиниць, що становить 100% вартості внеску до 16 квітня 2016 року.

Згідно розділу III договору за своїм правовим змістом договір Про пайову участь є договором купівлі-продажу майнових прав.

Умови договору позивачем були виконані та сплачено 15 квітня 2016 року вступний та пайовий внесок (а.с. 20).

Право продажу об'єкту пайової участі було набуто Обслуговуючим Кооперативом «Орсей Україна» згідно з Договором про передачу будинку тимчасово на час проведення реконструкції від 13 квітня 2016 року, укладеного між ним та ПАТ «У Валентини» (а.с. 21-25).

Відповідно до ст. 177 ЦК України об'єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага.

Згідно зі ст. 190 ЦК України майном, як особливим об'єктом, вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки. Майнові права є не споживною річчю.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» майновими правами, визнаються будь-які права, пов'язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права та права вимоги.

Отже, право вимоги оформлення права власності на об'єкти інвестування є майновим правом за своєю суттю, так як воно відмінне від права власності на нерухоме майно, проте безпосередньо пов'язане з нерухомим майном у вигляді квартир.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно зі ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Тому, укладений договір про пайову участь є двостороннім правочином, спрямованим на набуття цивільних прав та обов'язків між сторонами.

Відповідно до ст. 204 ЦК України діє презумпція правомірності правочину, тобто правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Вказаний правочин не був визнаний судом недійсним та його недійсність не встановлена законом.

Згідно зі ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

У разі необхідності особа, яка є власником матеріалів, може укласти договір щодо об'єкта незавершеного будівництва, право власності на який реєструється органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно на підставі документів, що підтверджують право власності або користування земельною ділянкою для створення об'єкта нерухомого майна, проектно-кошторисної документації, а також документів, що містять опис об'єкта незавершеного будівництва (ч. 3 ст. 331 ЦК України).

Отже, за договором про пайову участь позивачу було передано право вимоги за оплатним договором, а право відчуження майнових прав було набуто Обслуговуючим Кооперативом «Орсей Україна» від ПАТ «У Валентини» правомірно, враховуючи наявність проектно-кошторисної документації та дозволу на виконання будівельних робіт.

Судом встановлено, що за договором про пайову участь було відчужено ОСОБА_2 майнові права, проте державна реєстрація вказаних прав не може бути здійсненна відповідно до положень ст. 331 ЦК України, так як майнові права на нерухоме майно не є правом власності на нерухоме майно та передбачає право вимоги оформлення права власності на об'єкти інвестування - майнове право, що безпосередньо пов'язане з нерухомим майном у вигляді квартир.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Разом з тим, суду не надано доказів щодо невизнання, оспорення або порушення майнових прав позивача на пайову участь.

З урахуванням наведеного, позовні вимоги про визнання за позивачем права власності на майнове право вимоги оформлення права власності на об'єкт інвестування, розрахунковою площею 600 кв.м., що розташований у малоповерховому багатоквартирному кооперативному житловому будинку, що має будівельну адресу: 01014, м. Київ, Печерський район, вул. Струтинського, буд. 4 задоволенню не підлягають.

Вказане також стверджується правовими позиціями Верховного Суду України від 2 грудня 2015 р. у справах № 6-1502цс15, 6-1732цс15.

Відповідно до ст. 360-7 ЦПК України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Відповідно до ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду із вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій, для запобігання такому порушенню.

Разом з тим, суду не надано доказів того, що право власності позивача може бути порушено.

Крім того, суд звертає увагу на те, що у позивача за договором про пайову участь виникло майнове право - право вимоги оформлення права власності на об'єкт інвестування, а не саме право власності в розумінні положень ст. 331 ЦК України.

Тому, позовні вимоги про заборону Обслуговуючому Кооперативу «Орсей Україна» та ПАТ «У Валентини» здійснювати дії щодо переоформлення (утому числі відчуження, передачі у найм, передання у заставу, обтяження іншим чином) майнових прав на об'єкт інвестування, розрахунковою площею 600 кв.м., що розташований у малоповерховому багатоквартирному кооперативному житловому будинку, що має будівельну адресу: 01014, м. Київ, Печерський район, вул. Струтинського, буд. 4 задоволенню не підлягають.

Суд також враховує, що доводи позивача про те, що станом на 15 червня 2016 року об'єкт інвестування не почав будуватись, та, відповідно, існує високий ризик того, що будинок не буде вчасно введений в експлуатацію, об'єкт інвестування не буде передано позивачу вчасно в порушення умов договору, у зв'язку з чим порушуються права позивача, нічим не підтверджені.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір позивачу не відшкодовується.

На підставі викладеного та керуючись ст. 392, 331, 1216, 1218 ЦК України та ст.ст. 10, 11, 57, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Обслуговуючого Кооперативу «Орсей Україна», Публічного акціонерного товариства «У Валентини» про визнання права власності на майнове право вимоги оформлення права власності на об'єкти інвестування та заборони вчиняти дії - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги через Печерський районний суд м. Києва до Апеляційного суду м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.В.Батрин