Справа№592/5959/16-ц
Провадження №2/592/1874/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2016 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Сум у складі головуючого Костенко В.Г.

секретар Антуфьєва В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Коменерго-Суми» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, третя особа ОСОБА_2

ВСТАНОВИВ:

Позивач свої вимоги мотивує тим, що з 28.03.2010 року по 20.05.2016 року працював двірником ТОВ «Керуюча компанія «Коменерго-Суми». Наказом №114-к від 20.05.2016 року його звільнено з роботи за прогул без поважних причин. Втім з наказом не погоджується, оскільки порушення не було. Сам наказ є не повним, не містить відомостей про обставини порушення за які звільнено. Документи на підставі яких винесений є сумнівними. Окрім того немає попередньої згоди профспілкової організації «Сролідарність» ТОВ «Коменерго-Суми» і Сумської обласної профорганізації «Солідарність». Вважає, що у зв'язку з незаконним звільненням має право на заробіток за час вимушеного прогулу і відшкодування моральної шкоди. Йому не було видано трудову книжку після звільнення. У зв'язку з неповерненням трудової книжки також вважав, що відповідач зобов'язаний сплатити також середній заробіток. Тому просить визнати зазначений наказ протиправним і скасувати, поновити на роботі, стягнути з відповідача кошти за вимушений прогул та за час затримки трудової книжки та 1000 грн. відшкодування моральної шкоди.

В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав.

Представник відповідача повторно не з'явився. Першою причиною неявки представника ОСОБА_3 була відпустка, друга - відрядження. Втім повторна неявка була визнана неповажною. Представник відповідача під час попереднього судового засідання не погоджувався з позовом і вважав, що при звільненні позивача не було допущено порушень.

Третя особа до суду не з'явилася.

Суд, заслухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований але підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України у справах щодо застосування керівником або роботодавцем чи створення ним загрози застосування негативних заходів впливу до позивача (зокрема звільнення) обов'язок доказування правомірності прийнятих при цьому рішень, вчинених дій покладається на відповідача.

У ході розгляду справи судом встановлено, що позивач працював двірником у ТОВ «КК «Коменерго-Суми» з 28.03.2010 року по 20.05.2016 року. Середньомісячна заробітна плата позивача становила 1704,88 грн., середньоденна - 77,49 грн.

Як за двірником за позивачем були закріплені місця прибирання. У залежності від дня тижня визначалося місце прибирання. 21.04.2016 року був четвер і відповідно місце прибирання визначене вул.Іллінська, 10.

06.06.2014 року на установчих зборах створено профспілкову організацію «Солідарність» ТОВ «Коменерго-Суми», профорганізатором якої є позивач. 10.06.2014 року профспілкою було підписано угоду з Сумською обласною профспілковою організацією «Солідарність» ВПС «Україна». Про зазначене позивач як профорганізатор повідомив керівництво ТОВ «КК «Коменерго-Суми» листом №01 від 10.06.2016 року. Цей лист мав прохання про перерахування профспілкових внесків на рахунок обласної організації. До листа доданий перелік працівників.

Наказом №114-к від 20.05.2016 року позивача було звільнено на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України, у зв'язку прогулом без поважних причин. Наказ підписав В.о. директора ОСОБА_4. Підставами для видачі наказу зазначено доповідна майстра дільниці ОСОБА_5, акт про відсутність на робочому місці від 21.04.2016 року, акт про відмову надання письмового пояснення причини відсутності на роботі від 25.04.2016 року.

Майстер дільниці ОСОБА_5 склала доповідну на ім'я В.о. директора ТОВ ОСОБА_4. У доповідній було вказано, що 21.04.2016 року двірник ОСОБА_1 увесь день з 06-00 до 13-00 був відсутній на робочому місці. Дільницю прибудинкової території, що закріплена за ним не прибрав. Ніяких відомостей про поважність причин відсутності ОСОБА_1 не має. На доповідній мається резолюція, «скласти акт та виявити причину».

21.04.2016 року складений акт про відсутність робітника на робочому місці. Зі змісту акту вбачається, що 21.04.2016 року о 13-00 майстер дільниці ОСОБА_5 у присутності двірників ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 зафіксував факт відсутності на робочому місці двірника ОСОБА_1. Протягом робочого дня був відсутній на робочому місці та посадових обов'язків не виконував.

25.04.2016 року майстер дільниці ОСОБА_5, інспектор кадрів ОСОБА_9, та інспектор по роботі з населенням ОСОБА_10 було запрошено до приміщення ТОВ «КК «Коменерго-Суми» за адресою вул.Д.Галицького, 39, де йому було запропоновано надати письмове пояснення з приводу відсутності на роботі та не виконання своїх обов'язків 21.04.2016 року в період з 06-00 до 13-00. ОСОБА_1 відмовився надати письмові пояснення своєї відсутності на роботі 21.04.2016 року та будь-яких виправдувальних документів.

29.04.2016 року через поштове відправлення ТОВ «КК «Коменерго-Суми» звернулось з поданням № 370/07-02 до Сумської обласної профспілковою організації «Солідарність» щодо надання згоди на звільнення позивача за прогул. У поданні було вказано, що він 21.04.2016 року був відсутній на робочому місці протягом усього робочого дня. В усній формі пояснив хворобою тітки, яка проживає за містом. Документів від лікаря або проїзних документів не надав. До подання були надані документи згадані у наказі про звільнення.

10.05.2016 року Сумською обласною профорганізацією «Солідарність» отримано зазначене подання. 25.05.2016 року подання розглянуте і прийнято рішення про відмову у наданні згоди на звільнення позивача. Відмова була мотивована тим, що не було об'єктивних доказів прогулу. Більше того не було отримано попередньої згоди виборного органу членом якого є позивач. У цей же день листом за №15 Сумська обласна профорганізація повідомила ТОВ «КК «Коменерго-Суми» про своє рішення.

Встановлені факти підтверджуються згаданими актами, доповідною, наказом, угодою, листами, копії яких знаходяться у матеріалах справи, графіками і довідкою про заробітну плату./а.с.7,8,9,25,27,28, 29, 68, 69,71,72-71/

З встановлених фактів вбачається, що спірні правовідносини є трудовими і врегульовані ст.ст. 2, 40, 43, 147, 149, 235, 2371, 252 КЗпП України, ст.ст. 1, 39, 41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності».

Відповідно до пункту 4 ст. 40 КЗпП України трудовий договір може бути розірваний власником або уповноваженим ним органом у разі прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.

Відсутність на роботі з поважних причин не можна вважати прогулом. У всіх випадках прогулу роботодавець повинен вирішити питання про поважність причин відсутності працівника на роботі. Якщо він вважає, що прогул був здійснений без поважних причин, він може розірвати трудовий договір з працівником. В свою чергу обов'язок доводити поважність причини відсутності на роботі покладений на працівника.

Відповідно до змісту ст.147 КЗпП України, звільнення працівника за прогул є заходом дисциплінарного стягнення.

Положеннями ст.149 КЗпП України визначений порядок застосування дисциплінарних стягнень. Так застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Такий порядок необхідний для правильного визначення наявності як самого проступку так і відсутності поважних причин, оскільки саме відсутність поважних причин невиконання чи неналежного виконання трудових обов'язків є обов'язковою складовою правової підстави для притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Відповідно до ст. 43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктом 4 ст. 40 КЗпП України, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник.

У випадках, передбачених законодавством про працю, виборний орган первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, розглядає у п'ятнадцятиденний строк обґрунтоване письмове подання власника або уповноваженого ним органу про розірвання трудового договору з працівником.

Виборний орган первинної профспілкової організації (профспілковий представник) повідомляє власника або уповноважений ним орган про прийняте рішення у письмовій формі в триденний строк після його прийняття. У разі пропуску цього строку вважається, що виборний орган первинної профспілкової організації (профспілковий представник) дав згоду на розірвання трудового договору.

Рішення виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) про відмову в наданні згоди на розірвання трудового договору повинно бути обґрунтованим.

Відповідно до ч. 3 ст. 252 КЗпП України, ст.ст. 1, 39, 41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», звільнення профспілкового представника підприємства, крім випадків додержання загального порядку, допускається за наявності попередньої згоди виборного органу, членом якого він є, а також вищого виборного органу цієї професійної спілки (об'єднання професійних спілок).

Всупереч положенням ст.ст. 59-60 ЦПК України відповідач не надав доказів правомірності наказу про звільнення позивача.

З встановлених фактів, змісту досліджених документів переконливо вбачається, що відповідач не здійснив належної перевірки факту прогулу позивача. Доповідна майстра дільниці ОСОБА_5 з резолюцією на ній та акт відсутності на робочому місці не узгоджуються між собою. У доповідній вказано про відсутність позивача на робочому місці з 06-00 до 13-00. На цій доповідній міститься резолюція «скласти акт», що вказує на відсутність акту. Складання доповідної, її подання і розгляд та складання резолюції потребує певного часу. У акті про відсутність на роботі вказано, що цей же майстер о 13-00 фіксує відсутність позивача на роботі з 06-00 до 13-00. Така неузгодженість викликає сумнів у достовірності складених документів.

Складений акт про відмову надати пояснення складений таким чином, що не можливо у дійсності переконатися, що позивачу пропонувалося надати письмові пояснення.

Досліджені документи перевірки порушення трудової дисципліни позивачем складені таким чином, що не можливо перевірити де саме мало місце такого порушення. Судом встановлено, що в залежності від дня тижня дільниця для прибирання мінялася. З доповідної і акту не можливо визначити де саме допустив прогул позивач.

Зазначені вище докази вочевидь підтверджують порушення відповідача щодо процедури отримання згоди на звільнення позивача від профспілкових організацій. На час винесення наказу таких погоджень не отримано.

З огляду на викладене вбачається, що позивача звільнено незаконно, а тому наказ слід визнати незаконним і скасувати та поновити позивача на роботі.

У зв'язку з поновленням позивача на роботі та на підставі ст. 235 КЗпП України позивачу за період з 20.05.2016 року по 18.08.2016 року належить до виплати середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 4959,65 грн.. Зазначена сума складається за період два повних місяці та 20 робочих днів. Судом вже встановлено, що середньомісячна заробітна плата позивача становила 1704,88 грн., середньоденна - 77,49 грн.. Тому 4959,65 визначено як сума 3409,76 (1704,88 х 2 міс) та 1549,89 (77,49 х 20 днів).

Відповідачем була надана довідка про середньоденну заробітну плату позивача у розмірі 60,25 грн.. Втім такий розмір визначений з порушенням положень Постанови КМУ №100 від 08.02.1995 року «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати», а саме з розрахунку календарних днів, а не робочих.

Відповідно до положень ст. 2371 КЗпП України у зв'язку з порушенням права на працю позивач має право на відшкодування моральної шкоди, яка полягала у душевних стражданнях пов'язаних з позбавленням роботи і засобів для існування. При визначені розміру відшкодування моральної шкоди, суд враховує характер дій відповідача, ступінь моральних страждань позивачки та можливість їх відновлення. Так позивач втратив джерело існування. Також позивачка змушена була вживати зусиль для поновлення своїх прав. Суд також виходить з засад розумності, виваженості та справедливості. І відтак суд прийшов до висновку про розмір компенсації моральної шкоди позивачу у заявленому розмірі.

Позивач просив стягнути з відповідача також середній заробіток за час затримки видачі трудової книжки. Втім з урахуванням викладених вище висновків суду такі вимоги не підлягають задоволенню.

З відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави за позов про поновлення на роботі.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 10, 11, 31, 57-60, 88, 212-215, 218 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати незаконним та скасувати наказ №114-к від 20.05.2016 року про звільнення ОСОБА_1 з посади двірника Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Коменерго-Суми».

Поновити ОСОБА_1 на посаді двірника Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Коменерго-Суми».

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Коменерго-Суми» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 4 959 грн. 65 коп., грошове відшкодування моральної шкоди 1000 грн., а всього 5 959 грн. 65 коп.

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову у іншій частині за необґрунтованістю.

Допустити негайне виконання рішення у частині поновлення ОСОБА_1 на посаді двірника Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Коменерго-Суми» та стягнення середньої заробітної плати за один місяць у сумі 1704 грн. 88 коп..

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Коменерго-Суми» на користь держави судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

Рішення суду може бути оскаржено до Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м. Суми, шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення суду. Особою яка була відсутня у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, в десятиденний строк з моменту отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення складений 19.08.2016 року.

Суддя В.Г. Костенко