Провадження № 2/225/961/2016
Справа № 225/2754/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2016 року м. Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Геря О.Г.,

за участю секретаря судового засідання Савченко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до державного підприємства «Обєднана компанія Укрвуглереструктуризація» в особі ВП «Донецька виконавча дирекція з ліквідації шахт» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку, суми компенсації та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі, компенсацію за невиплачену заробітну плату, середній заробіток та відшкодувати моральну шкоду. В подальшому представник позивача надав заяву про уточнення позовних вимог, в якій просив заявлені вимоги про стягнення заборгованості по заробітній платі залишити без розгляду, оскільки відповідач здійснив її виплату.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що він знаходився у трудових відносинах з ВП «Донецька виконавча дирекція з ліквідації шахт», працював підземним стволовим 2 розряду на шахті «Нова». 25.01.2016 року позивач був звільнений у звязку зі скороченням штату відповідно п. 1 ст. 40 КЗпП України. На час звільнення відповідач не здійснив виплату заробітної плати за січень 2016 року в сумі 6163,61 грн., зазначена сума була виплачена позивачу 24.06.2016 року. Просить стягнути з відповідача компенсацію за невиплачену заробітну плату, середній заробіток та відшкодувати моральну шкоду.

Позивач та його представник до судового засідання не зявилися, надавши до суду заяву, з проханням справу розглянути без їх участі, заявлені вимоги підтримав в повному обсязі з урахуванням уточнень, просив позов задовольнити.

Представник відповідача ВП «Донецька виконавча дирекція з ліквідації шахт» в судове засідання не з'явився, заперечень не надав.

Представник ДП «Обєднана компанія «Укрвуглереструктуризація», до судового засідання не зявився, надав до суду заяву з проханням справу розглянути за його відсутності, надав до суду заперечення по справі в яких зазначив, що позовні вимоги позивача не визнає, вважає їх незаконними та необґрунтованими з наступних підстав. Відповідно до затвердженого статуту, відповідач є замовником та виконавцем робіт. передбачених проектами ліквідації збиткових вугледобувних, вуглепереробних та торфодобувних підприємств, що фінансуються за рахунок бюджетних коштів, зокрема витрати по виплаті заробітної плати працівникам відповідача є складовою таких проектів. Крім того, обсяг бюджетних на утримання працівників замовника, відповідно до ДСТУ обчислюється пропорційно виконаних обсягів робіт та послуг з ліквідації шахт. Відповідачу з початку січня 2016 року не було встановлено бюджетні асигнування на виконання проектів ліквідації збиткових гірничих підприємств, щоб дало змогу здійснювати видатки на виплату заробітної плати працівникам. Станом на 27.05.2016 року відповідач не профінансований та не має змоги провести розрахунок по заборгованості по заробітній платі.

Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Між сторонами по справі виникли правовідносини, які регулюються КЗпП України.

Позивач ОСОБА_1 в період з 01.11.2014 року по 25.01.2016 року працював на шахті «Нова», проект ліквідації якої знаходиться на виконанні у ВП "Донецька виконавча дирекція з ліквідації шахт» державного підприємства «Обєднана компанія Укрвуглереструктуризація». 25.01.2016 року його було звільнено з шахти "Нова" на підставі ст.40 п. 1 КЗпП України за скороченням штату.

У звязку з чим суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення провести з працівником розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Судом встановлено, що у день звільнення вказана позивачем і підтверджена довідкою підприємства сума заборгованості в розмірі 6163,61 грн. позивачу не була виплачена, але відповідно до матеріалів справи 24.06.2016 року позивачу заборгованість по заробітній платі була сплачена в повному обсязі, тому позовні вимоги в цій частині слід залишити без розгляду.

Стосовно компенсації за затримку виплати заробітної плати, яку позивач просить стягнути з відповідача на його користь, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 115 КЗпП і ст. 24 Закону про оплату праці роботодавець зобов'язаний здійснювати виплату заробітної плати найманим працівникам регулярно в робочі дні у строки, установлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом.

Якщо виплата зарплати затримується на один і більше календарних місяців, роботодавець зобов'язаний нарахувати та виплатити працівникам компенсацію втрати частини заробітної плати. Таким чином, розрахунок та нарахування компенсації повинні проводити ті роботодавці, які несвоєчасно, із затримкою на один і більше календарних місяців, виплачують заробітну плату своїм працівникам. Якщо заробітну плату не отримано своєчасно з вини працівника, то вона компенсації не підлягає.

Відповідно до п. 3 Постанови Кабінету міністрів України «Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати» від 21 лютого 2001 р. № 159 компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат); соціальні виплати (допомога сім'ям з дітьми, державна соціальна допомога інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам, допомога по безробіттю, матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, матеріальна допомога по безробіттю, допомога по тимчасовій непрацездатності (включаючи догляд за хворою дитиною), допомога по вагітності та пологах, щомісячна грошова сума в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, допомога дитині, яка народилася інвалідом внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності, тощо); стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення).

Тобто компенсації підлягають грошові доходи населення разом із сумою індексації, що отримані у гривнях на території України та не мають разового характеру.

Згідно з п.4,5 Постанови Кабінету міністрів України «Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати» від 21 лютого 2001 р. № 159 сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Сума компенсації виплачується громадянам у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Якщо індекс споживчих цін наростаючим підсумком не перевищує 100%, компенсація не нараховується.

Так індекс споживчих цін за період з лютого 2016 по травень 2016 року складає: лютий 2016 року (99,6/100)=0,996, березень 2016 року (101,0/100)=1,01, квітень 2016 року (103,5/100)=1,035, травень 2016 року (100,1/100)=1,01.

Враховуючи, що індекс споживчих цін за лютий 2016 року не перевищував 100%, то індекс споживчих цін за період невиплати грошового доходу визначається шляхом множення місячних індексів за період з березня 2016 року по травень 2016 року, (1.01х1,035х1,01)=1,047In, далі застосовується розрахунок ЗПчист х (Іn х 100 - 100) : 100 де ЗПчист. - сума заробітної плати після вирахування з неї всіх обовязкових утримань, не виплачена у строк не з вини працівника, In індекс інфляції помножений на 100, віднятий від 100 та поділений на 100.

Тобто порядок розрахунку компенсації заробітної плати повинен виглядати наступним чином: 6163,61х(1,047х100-100)/100=289,69 грн. Отже, на користь позивача необхідно також стягнути компенсацію за несвоєчасну виплату заробітної плати у розмірі 289,69 грн.

Відповідно до ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення провести з працівником розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Однак, в порушення вказаних положень КЗпП України підприємство остаточний розрахунок з позивачем належних до сплати сум не провели.

Згідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Виходячи із змісту ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.12.1999 року Про практику застосування судами законодавства про оплату праці установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у звязку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, наступного дня після предявлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Згідно до п. 32 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику розгляду судами трудових спорів у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в зв'язку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи - невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи.

Згідно з п. 2, п. 4 «Порядку обчислення середньої заробітної плати», затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою повязана відповідна виплата.

Таким чином, суд приходить до висновку, що не проведення своєчасного розрахунку з позивачем є порушенням статей 47 та 116 Кодексу. У звязку з цим позивачу необхідно сплатити середній заробіток за весь час затримки розрахунку належних до сплати сум за період з 25.01.2016 року по 24.06.2016 року у розмірі середнього заробітку.

Відповідно довідки ВП «Донецька виконавча дирекція з ліквідації шахт» середньоденна заробітна плата позивача становить 189,47 грн.

Враховуючи зазначене, положення Порядку про обчислення середньої заробітної плати, а також встановлені судом фактичні обставини справи, розмір середнього заробітку за період з 25.01.2016 року по 24.06.2016 року складає 103 робочих днів при середньоденному заробітку у розмірі 189,47 грн. на загальну суму 19515,41 грн. ( 103 х 189,47), яка підлягає стягненню на користь позивача.

Що стосується позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, суд зазначає наступне.

Згідно ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України суд прийняв до уваги доводи позивача про завдання йому моральної шкоди внаслідок порушення його законних прав. Суд врахував глибину та тривалість моральних страждань, втрату нормальних життєвих зв'язків, що вимагало від позивача додаткових зусиль для організації свого життя.

Отже, з врахуванням ступеня та глибини моральних страждань позивача, керуючись принципом розумності та справедливості, суд знаходить можливим стягнути на користь позивача 1000 грн. як відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеність перед судом їх переконливості. Виходячи із цього принципу, суд не може за власною ініціативою збирати докази або робити інші процесуальні дії, направлені на збирання доказів, а лише оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За таких обставин, суд вважає позовні вимоги частково доведеними, тому підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст. 10, 60, 88, 212 ЦПК України,суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Відокремленого підрозділу «Донецька виконавча дирекція з ліквідації шахт» (ідентифікаційний код 39257786) на користь ОСОБА_1 ІПН НОМЕР_1 компенсацію за затримку виплати заробітної плати в сумі 289 (двісті вісімдесят девять ) грн. 69 коп.,середній заробіток за час затримки розрахунку в сумі 19515(девятнадцять тисяч пятсот п'ятнадцять ) грн.. 41 коп., а також суму відшкодування моральної шкоди в розмірі 1000 (одна тисяча ) грн.

Стягнути з Відокремленого підрозділу «Донецька виконавча дирекція з ліквідації шахт» на користь держави судовий збір у сумі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім ) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Донецької області через Дзержинський міський суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: