Справа № 2/325/50/2016
РІШЕННЯ

Іменем України

23 серпня 2016 року Приазовський районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Діденко Є.В., за участю секретаря Олексюк І.В., розглянувши в смт. Приазовське Запорізької області у відкритому судовому засіданні цивільну справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ земельної ділянки в натурі,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому з урахуванням уточнення позовних вимог просив виділити йому в натурі 9/25 частин земельної ділянки по АДРЕСА_1

Позов обґрунтований тим, що позивачу на праві власності належить житловий будинок АДРЕСА_1. Також, йому на праві власності належить 9/25 частин земельної ділянки для обслуговування зазначеного житлового будинку та господарських споруд, на підставі договору купівлі-продажу від 19.10.2005 року та державного акту на право власності на земельну ділянку від 22.11.2005 року. Співвласником 16/25 частин земельної ділянки є відповідач ОСОБА_2 На даний час позивач бажає виділити в натурі свою частку земельної ділянки, але відповідач не бажає робити це в добровільному порядку. У зв'язку з цим, просить суд виділити йому в натурі його частину земельної ділянки.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 позов підтримали з викладених у ньому підстав, а також просили суд призначити у справі судово-технічну експертизу для визначення можливих варіантів поділу земельної ділянки.

Представник відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні 03.02.2016 року позов визнала і не заперечувала проти поділу земельної ділянки, пояснила, що на даний час співвласником 16/25 частин земельної ділянки є ОСОБА_2, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.02.2015 року, яке вона отримала після смерті ОСОБА_5. В судові засідання 05.08.2016 року та 23.08.2016 року представник відповідача та відповідач не прибули, хоча про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Згідно зі статтею 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником житлового будинку та господарських споруд по АДРЕСА_1 на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 19.10.2005 року.

Також, позивачу ОСОБА_1 на праві власності належить 9/25 частин земельної ділянки по АДРЕСА_1 для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, кадастровий номер НОМЕР_2, на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу частини земельної ділянки від 19.10.2005 року та державного акту на право власності на земельну ділянку від 22.11.2005 року.

Співвласником 16/25 частин земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.02.2015 року та Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 33637239 від 14.02.2015 року.

Згідно зазначених документів земельна ділянка має загальний розмір 0,25 га.

Ухвалою суду від 09.02.2016 року за клопотанням позивача у справі призначено судову земельно-технічну експертизу, на вирішення якої поставлено питання визначення можливих варіантів поділу земельної ділянки.

Згідно з висновком експерта за результатами проведення земельно-технічної експертизи № 2194 від 01.06.2016 року, визначено один варіант розподілу земельної ділянки по АДРЕСА_1 між співвласниками відповідно до розмірів їх ідеальних частин, а саме запропоновано: 1) виділити ОСОБА_1 земельну ділянку площею 900 кв.м. (S-1), що відповідає частці 9/25 частин земельної ділянки, яка має розміри: від точки 4 до точки 5 протяжністю 42,32 м; від точки 5 до точки 6 протяжністю 20,93 м; від точки 6 до точки 7 протяжністю 43,40 м; від точки 7 до точки 4 протяжністю 21,10 м; 2) виділити ОСОБА_2 земельну ділянку площею 1600 кв.м. (S-2), що відповідає частці 16/25 частин земельної ділянки, яка має розміри: від точки 1 до точки 2 протяжністю 101,69 м; від точки 2 до точки 3 протяжністю 24,75 м; від точки 3 до точки 4 протяжністю 59,37 м; від точки 4 до точки 7 протяжністю 21,10 м; від точки 7 до точки 6 протяжністю 43,40 м; від точки 6 до точки 1 протяжністю 3,50 м.

В судовому засіданні 23.08.2016 року був допитаний судовий експерт ОСОБА_6, який пояснив, що експертиза проведена нимз дотриманням вимог законодавства. У висновку експерта ним визначений один можливий варіант розподілу земельної ділянки, який найбільше відповідає ідеальним часткам співвласників та розміру земельної ділянки, а також з урахуванням розташування на території земельної ділянки будівель, які належать ОСОБА_1 До земельної ділянки ОСОБА_2 забезпечено доступ шляхом надання проїзду шириною 3,5 м. На даний час, експертиза проведена з урахуванням всіх будівель, зазначених у новому технічному паспорті.

Ухвалою суду від 23.08.2016 року відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про проведення повторної експертизи.

Посилання представника відповідача на необґрунтованість експертизи суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду. Будь-яких змістовних доводів або доказів на спростування висновку експерта відповідачем надано не було.

Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно зі ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Частинами 1, 3 статті 364 ЦК України передбачено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Статтею 87 ЗК України визначено, що право спільної часткової власності на земельну ділянку виникає, зокрема, при придбанні у власність земельної ділянки двома чи більше особами за цивільно-правовими угодами; при прийнятті спадщини на земельну ділянку двома або більше особами.

Згідно зі ст. 88 ЗК України, володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Таким чином, на переконання суду позивач має право на виділ частини земельної ділянки, що відповідає розміру його частки у праві спільної часткової власності, і ним доведено можливість такого виділу, будь-яких порушень прав відповідача внаслідок поділу земельної ділянки судом не встановлено, а тому позов підлягає задоволенню.

На підставі ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати, що складаються з суми судового збору в розмірі 487 грн. 20 коп. а також витрат на оплату експертизи в сумі 2500 грн., а всього 2987 грн. 20 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 14, 57-60, 81, 88, 147, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 328, 356, 358, 364 ЦК України, ст.ст. 87, 88, 152 ЗК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ земельної ділянки в натурі - задовольнити повністю.

Поділити в натурі земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, кадастровий номер НОМЕР_2, загальною площею 0,25 га, згідно з варіантом розподілу земельної ділянки висновку експерта за результатами проведення земельно-технічної експертизи № 2194 від 01.06.2016 року:

- виділивши в натурі у власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 900 кв.м. (S-1), що відповідає частці 9/25 частин земельної ділянки, яка має розміри: від точки 4 до точки 5 протяжністю 42,32 м; від точки 5 до точки 6 протяжністю 20,93 м; від точки 6 до точки 7 протяжністю 43,40 м; від точки 7 до точки 4 протяжністю 21,10 м.

- виділивши в натурі у власність ОСОБА_2 земельну ділянку площею 1600 кв.м. (S-2), що відповідає частці 16/25 частин земельної ділянки, яка має розміри: від точки 1 до точки 2 протяжністю 101,69 м; від точки 2 до точки 3 протяжністю 24,75 м; від точки 3 до точки 4 протяжністю 59,37 м; від точки 4 до точки 7 протяжністю 21,10 м; від точки 7 до точки 6 протяжністю 43,40 м; від точки 6 до точки 1 протяжністю 3,50 м.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, судові витрати в загальному розмірі 2987 (дві тисячі дев'ятсот вісімдесят сім) грн. 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Приазовський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення суду виготовлено 26 серпня 2016 року.

Суддя Є.В. Діденко