Справа №592/5462/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Князєв В. Б.
Номер провадження 22-ц/788/311/16 Суддя-доповідач - Бойко В. Б.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2016 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Бойка В. Б.,

суддів - Кононенко О. Ю. , Шевченка В. А.

за участю секретаря судового засідання -

головуючого - Бойка В.Б.,

суддів - Кононенко О.Ю., Шевченка В.А.,

з участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 12 січня 2016 року

в цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання права власності, поділ майна подружжя,

В С Т А Н О В И Л А :

В червні 2015 року ОСОБА_4 звернулась до Ковпаківського районного суду м. Суми з вказаним позовом, в якому просила провести поділ майна, яке було придбане під час шлюбу з ОСОБА_3, а також визнати за нею право власності на майно, яке було позивачкою придбане до укладення шлюбу.

Рішенням Ковпаківського районного суду Сумської області від 12 січня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_4 право особистої приватної власності на майно: два шафи із ДСП та дві прикроватні тумби, 1998 р. випуску, сейф металевий; пилосос «Samsyng», газовий котел АОГВ «Росс», водонагрівач побутовий Round, унітаз «Ceresit», диван, 1995 р. випуску, телевізор «Meredian», меблевий гарнітур Сумської меблевої фабрики, 1986 року випуску, кухонний повітроочищувач Interline Viktoria, мийку кухонну, утюг «Tefal», CD-радіо SONY, а всього на суму 12461 грн.

Проведено розподіл спільного майна подружжя, з виділенням ОСОБА_4 наступного майна : станок деревообробний універсальний, 1999 року випуску, станок деревообробний фрезерний, станок деревообробний рейсмусовий, компресор для фарбування дерев'яних виробів, станок для розпилювання ДСП, шліфувальну машину стрічкову, шліфувальну машинку вібраційну, електричну дриль, в кількості 2 шт., станок торцювальний, електролобзик, шліфмашину по металу «Болгарка», фрейзер ручний, електропилу ланцюгову, металеву пічку твердопаливну, умивальник керамічний, ванну металеву, пральну машину LG Elektroniks Ink, 2005року випуску, комп'ютер (системний блок, клавіатуру, колонки), духовий електричний шкаф Forall, газову варочну поверхню Forall, холодильник Surasung, лічильник газу «Самгаз», насоси електричні до газового котла - 3 шт., трубу мідну на висушувач рушників для ванної кімнати, автоматичну водонапірну установку «Hidrofresh», стіл комп'ютерний дерев'яний, стіл журнальний дерев'яний, тумбу для взуття дерев'яну, стільці (табурети) дерев'яні, 4 шт., стіл кухонний дерев'яний (обідній), шафу-купе із ясеню з дзеркальними дверми, ліжко дерев'яне з матрацом «Neolux», а всього на суму 84705 грн.

ОСОБА_3 виділено : автомобіль марки Volkswagen, моделі Transporter, 1988 року випуску, білого кольору, типу мікроавтобус, шафу дводверну з ясеню, комод дерев'яний з дубового дерева, стіл робочий із ДСП, гвинтівку пневматичну, калібру 4,5 - 2000 грн.; гвинтівку 12 калібру «Сайга», патронташ та чохол, а всього на суму 84500 грн.

Визнано спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_5 домоволодіння та земельну ділянку, загальною площею 0,0543 га, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частину домоволодіння та 1/2 частину земельної ділянки, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі та уточненні до неї ОСОБА_3, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, не надання належної оцінки доказам, що містяться в матеріалах справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду в частині розподілу спільного майна подружжя змінити.

При цьому вказує, що судом першої інстанції не взято до уваги те, що автомобіль марки Volkswagen, моделі Transporter, 1988 року випуску не належить ані йому, ані позивачу на праві власності, та не є спільним майном подружжя. Зазначає, що станок деревообробний універсальний 1999 року випуску, шліфувальна машинка стрічкова, шліфувальна машинка вібраційна, електрична дриль в кількості 2 штуки, електролобзик, шліфувальна машина по металу, фрейзер ручний, металева пічка твердопаливна належали йому на праві власності, а гвинтівка « Сайга » придбана за кошти подаровані його братом. Вважає, що позивачу, в порушенні вимог ч. 3 ст. 71 СК України, присуджені речі, які він використовував у своїй професійній діяльності ( столярство ).

Окрім того, зазначає, що домоволодіння АДРЕСА_1 знаходиться в стані реконструкції та наданий час будівництво не завершено, тому не підлягає поділу між сторонами.

Рішення в частині визнання за ОСОБА_4 права особистої приватної власності на вищевказані речі сторонами в апеляційному порядку не оскаржується.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення апелянта, який підтримав доводи своєї скарги, заперечення позивачки та її представника проти задоволення скарги, дослідивши матеріали цивільної справ, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення місцевого суду відповідає не у повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, сторони з 11 березня 2000 року перебували в зареєстровано шлюбі, який було розірвано в судовому порядку рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 28 березня 2014 року ( а.с. 8, 10 ).

Ухвалюючи рішення про задоволення позову суд першої інстанції виходив з того, що набуте сторонами під шлюбу майно є їх спільною сумісною власністю і належить їм в рівних частинах. Колегія суддів, у цілому, погоджується з такими висновками суду, так як вони відповідають вимогам закону та обставинам справи.

Згідно ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

У відповідності до приписів ч. 1, 3 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 70 та ч. 1-2 ст. 71 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом.

Аналогічним чином питання поділу майна подружжя були врегульовані і у статтях 22, 28-29 КпШС України.

ОСОБА_4, звертаючись до суду з даним позовом ( а.с. 3-7 ), посилалась на те, що за час шлюбу з ОСОБА_3 було придбано наступне майно : станок деревообробний універсальний, 1999 року випуску; станок деревообробний фрезерний; станок деревообробний рейсмусовий; компресор для фарбування дерев'яних виробів; станок для розпилювання ДСП; шліфувальну машину стрічкову; шліфувальну машинку вібраційну; електричну дриль, в кількості 2 шт.; станок торцевальний; електролобзік; шліфувальну машину по металу «Болгарка»; фрейзер ручний; електропилу ланцюгову; металеву пічку твердопаливну; умивальник керамічний; ванну металеву; пральну машину LG Elektroniks Ink, 2005року випуску; комп'ютер (системний блок, клавіатуру, колонки); духову електричну шафу Forall; газову варочну поверхню Forall; холодильник Sumsung; лічильник газу «Самгаз»; насоси електричні до газового котла 3 шт.; трубу мідну на висушувач рушників для ванної кімнати; автоматичну водонапірну установку «Hidrofresh»; стіл комп'ютерний дерев'яний; стіл журнальний дерев'яний; тумбу для взуття дерев'яну; стільці (табурети) дерев'яні, 4 шт.; стіл кухонний дерев'яний (обідній); шафу-купе із ясеню з дзеркальними дверцями; ліжко дерев'яну з матрацом "Neolux»; шафу двох дверну з ясеню; комод дерев'яний з дубового дерева; стіл робочий із ДСП; гвинтівку пневматичну, калібру 4,5 мм; гвинтівку«Сайга» калібру 12 мм, патронташ та чохол; автомобіль марки Volkswagen, моделі Transporter, 1988 року випуску.

Окрім того, сторонами за договором купівлі - продажу від 14 травня 2002 ( а.с. 99 ) також був придбаний житловий будинок АДРЕСА_1, житловою площею 22,8 кв.м., з надвірними господарськими будівлями, що розташовані на земельній ділянці Сумської міської ради площею 558 кв.м., при цьому покупцем виступив одноособово ОСОБА_3

В пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя » від 21 грудня 2007 року №11 роз'яснено, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання.

У відповідності до вимог ст.ст. 10, 60-61 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Визнаючи автомобіль марки Volkswagen, моделі Transporter, 1988 року випуску об'єктом права спільної власності та присуджуючи його ОСОБА_3, суд першої інстанції не врахував, що вказане майно сторонам на праві власності не належить.

Зокрема, з наданих відповідачем свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та витягу з Єдиного державного реєстру МВС України ( а.с. 140-141 ) вбачається, що власником вищевказаного автомобіля являється ОСОБА_6. Протилежного позивачем доведено не було.

В матеріалах справи відсутні, а позивачем не надані також і докази придбання патронташу та чохла до гвинтівки «Сайга», калібру 12 мм. Факт придбання цього майна та його наявність відповідач заперечує. Це майно відповідач не згадує у запереченнях на позов та у апеляційній скарзі.

Відповідно до роз'яснень, які надані в п. 22 вказаної постанови, вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

При визначенні вартості гвинтівки « Сайга » калібру 12 мм, судом першої інстанції не враховано, що сторонами з цього приводу не було досягнуто згоди, та не спростовані заперечення відповідача щодо визначеної позивачем вартості вказаного майна.

Згідно товарного чеку, гвинтівка « Сайга » 12 калібру була придбана 30 травня 2013 року за 5000 грн. 00 коп.

З цього приводу відповідач зазначив, що гвинтівка була придбана вже не новою, ці доводи позивачкою також не спростовані.

Посилання ОСОБА_4 при обґрунтуванні нею ціни вказаної гвинтівки, на вартість аналогічної зброї в Російській Федерації, не заслуговує на увагу, так як при визначенні товарної вартості майна повинні братися за основу ціни на спірне майно у відповідній місцевості України.

Отже, враховуючи ступінь зносу спірної гвинтівки, колегія суддів прийшла до висновку, що на час розгляду справи її вартість становить 5000 грн., а не 15 000 грн., як помилково визначено місцевим судом.

Згідно ч. 3 ст. 71 СК України, речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя.

Оскільки ОСОБА_3 займається професійно столярством, та отримує з нього дохід, тому речі, які необхідні для даного виду робіт, повинні бути присуджені саме відповідачу.

Таким чином, з урахуванням викладеного та побажань сторін, колегія суддів вважає за необхідне провести розподіл спільного майна сторін наступним чином :

ОСОБА_4 належить виділити на праві власності : металеву пічку твердопаливну вартістю 1100 грн.; умивальник керамічний - 300 грн.; ванну металеву - 3500 грн.; пральну машину LG Elektroniks Ink, 2005 року випуску - 3000 грн.; комп'ютер (системний блок, клавіатуру, колонки) - 5000 грн.; газову варочну поверхню Forall - 2400 грн.; холодильник Sumsung - 3000 грн.; лічильник газу «Самгаз» - 1350 грн. ; насоси електричні до газового котла 3 шт. по 30 грн. кожний; трубу мідну на висушувач рушників для ванної кімнати - 2000 грн.; автоматичну водонапірну установку «Hidrofresh» - 3000 грн.; стіл комп'ютерний дерев'яний - 3000 грн.; стіл журнальний дерев'яний - 2500 грн.; тумбу для взуття дерев'яну - 1000 грн.; стільці (табурети) дерев'яні, 4 шт. по 150 грн. кожний; стіл кухонний дерев'яний (обідній) - 3000 грн.; шафу із ясеню з дзеркальними дверцями - 4000 грн.; ліжко дерев'яне з матрацом "Neolux» - 6000 грн., стіл робочий із ДСП - 1500 грн., на загальну суму 46 310 грн.;

ОСОБА_3 належить виділити на праві власності : електричну дриль, в кількості 2 шт. - 1000 грн.; станок торцевальний - 2150 грн.; електролобзік - 1165 грн.; станок деревообробний універсальний, 1999 року випуску - 6000 грн.; станок деревообробний фрезерний - 5000 грн.; станок деревообробний рейсмусовий - 6000 грн.; компресор для фарбування дерев'яних виробів - 2000 грн.; шліфувальну машину стрічкову - 2000 грн.; шліфувальну машинку вібраційну - 2000 грн.; станок для розпилювання ДСП - 5000 грн.; шліфувальну машину по металу «Болгарка» - 1500 грн.; фрейзер ручний - 2200 грн.; електропилу ланцюгову - 1850 грн.; духову електричну шафу Forall - 2000 грн.; гвинтівку пневматичну, калібру 4,5 мм - 2000 грн.; гвинтівку «Сайга» калібру 12 мм - 5000 грн., на загальну суму 46 865 грн. 00 коп.

Окрім того, враховуючи те, що комод дерев'яний з дубового дерева та шафу дводверну з ясеню були продані відповідачем уже після розірвання шлюбу, тому половину виручених коштів - 3000 грн. належить стягнути з нього на користь позивача. Також ОСОБА_3 повинен в грошовому вигляді компенсувати позивачці вартість надлишок виділеного майна в сумі 277 грн. 50 коп.

Щодо поділу спірного домоволодіння та земельної ділянки, на якій він розташований, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Зі змісту ст. 331 ЦК України та роз'яснень наданих в п. 15 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справи «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав » від 07 лютого 2014 року №5 слідує, що до завершення будівництва (створення) майна, а якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, то до моменту прийняття його до експлуатації, або якщо право власності на таке нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, то до моменту державної реєстрації право власності на новостворене майно та об'єкт незавершеного будівництва не виникає.

На підставі рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 06 квітня 2004 року №284, відповідачу ОСОБА_3 надано дозвіл на будівництво двоповерхової житлової добудови розміром 6,00х6,00 м., сараю - майстерні загальним розміром 5,00х8,00, сараю розміром 8,00х7,80 м., гаража розміром 6,50х3,50 м., вбиральні розміром 1,20х1,20 м., переобладнання кухні площею 15,60 кв.м. в житлову кімнату по АДРЕСА_1 ( а.с. 106 ). Станом на сьогоднішній день, вказане домоволодіння після реконструкції введено в експлуатацію не було.

Житловий будинок АДРЕСА_1 та господарські споруди, на даний час є об'єктом незавершеного будівництва, право власності на який у сторін виникне лише після введення його в експлуатацію в уставленому законом порядку. За таких обставин, колегія суддів не вбачає правових підстав для визнання за позивачкою права власності на 1/2 частини спірного домоволодіння.

Разом з тим, враховуючи те, що відповідачем не доведено проведення реконструкції, придбаного під час шлюбу житлового будинку, виключно за його власні кошти, тому об'єкт незавершеного будівництва - домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 являється спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_4, частки яких будуть рівними - по 1/2 у кожного.

Згідно державного акту від 11 лютого 2008 року, виданого на підставі рішення Сумської міської ради від 24.10.2007 року №926-МР, земельна ділянка площею 0,0543 га, за цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарський будівель і споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_3 ( а.с. 100 ).

Отже, спірна земельна ділянка отримана відповідачем безоплатно у 2007 році шляхом використання свого права на приватизацію, тому вона не є майном, набутим подружжям за час шлюбу.

Натомість, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 377 ЦК України, ч. 1 ст. 120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

В п. 18-2) постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» роз»яснено, що відповідно до положень статей 81, 116 ЗК окрема земельна ділянка, одержана громадянином у період шлюбу в приватну власність шляхом приватизації, є його особистою приватною власністю, а не спільною сумісною власністю подружжя, оскільки йдеться не про майно, нажите подружжям у шлюбі, а про одержану громадянином частку із земельного фонду.

Якщо на такій земельній ділянці знаходиться будинок, будівля, споруда, що є спільною сумісною власністю подружжя, то у разі поділу будинку, будівлі, споруди між подружжям та виділу конкретної частини будинку, будівлі, споруди до особи, яка не мала права власності чи користування земельною ділянкою переходить це право у розмірі частки права власності у спільному майні будинку, будівлі, споруди у відповідності до статей 120 ЗК, 377 ЦК.

Таким чином, оскільки розташований на спірній земельній ділянці об'єкт незавершеного будівництва - домоволодіння АДРЕСА_1 є спільною сумісною власністю подружжя, частки яких є рівними, а саме по 1/2, тому суд першої інстанції обґрунтовано визнав за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частини вказаної земельної ділянки.

ОСОБА_3, в порушення приписів ст.ст. 10, 60 ЦПК України, не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що станок деревообробний універсальний 1999 року випуску, шліфувальна машинка стрічкова, шліфувальна машинка вібраційна, електрична дриль в кількості 2 штуки, електролобзик, шліфувальна машина по металу, фрейзер ручний, металева пічка твердопаливна були придбані ним до шлюбу, а тому не являються спільним майном подружжя.

Не знайшли свого підтвердження в ході судового засідання також і доводи апелянта щодо придбання гвинтівки « Сайга » калібру 12 мм за кошти, подаровані братом, а не за спільні кошти подружжя. Зокрема, договір дарування коштів між вказаними особами не укладався, відтак колегія суддів виходить з того, що гвинтівка була придбана за спільні кошти подружжя.

Згідно ч. 1 ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є : неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

З урахуванням того, що судом першої інстанції не були повно з'ясовані обставини справи, зокрема обсяг та вартість майна, яке було придбано сторонами під час шлюбу та належало їм на час його розірвання, а тому рішення в частині поділу спільного майна подружжя, а також визнання за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частину спірного домоволодіння належить змінити.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 313-316 ЦПК України, колегія суддів -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 12 січня 2016 року в частині вирішення позовних вимог щодо поділу спільного майна подружжя, а також визнання за ОСОБА_4 права власності на 1/2 частину домоволодіння АДРЕСА_1 змінити.

Визнати за ОСОБА_4 право власності на металеву пічку твердопаливну вартістю 1100 грн.; умивальник керамічний - 300 грн.; ванну металеву - 3500 грн.; пральну машину LG Elektroniks Ink, 2005 року випуску - 3000 грн.; комп'ютер (системний блок, клавіатуру, колонки) - 5000 грн.; газову варочну поверхню Forall - 2400 грн.; холодильник Sumsung - 3000 грн.; лічильник газу «Самгаз» - 1350 грн. ; насоси електричні до газового котла 3 шт. по 30 грн. кожний; трубу мідну на висушувач рушників для ванної кімнати - 2000 грн.; автоматичну водонапірну установку «Hidrofresh» - 3000 грн.; стіл комп'ютерний дерев'яний - 3000 грн.; стіл журнальний дерев'яний - 2500 грн.; тумбу для взуття дерев'яну - 1000 грн.; стільці (табурети) дерев'яні, 4 шт. по 150 грн. кожний; стіл кухонний дерев'яний (обідній) - 3000 грн.; шафу із ясеню з дзеркальними дверцями - 4000 грн.; ліжко дерев'яне з матрацом «Neolux» - 6000 грн., стіл робочий із ДСП - 1500 грн., на загальну суму 46 310 грн.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на електричну дриль, в кількості 2 шт. - 1000 грн.; станок торцевальний - 2150 грн.; електролобзік - 1165 грн.; станок деревообробний універсальний, 1999 року випуску - 6000 грн.; станок деревообробний фрезерний - 5000 грн.; станок деревообробний рейсмусовий - 6000 грн.; компресор для фарбування дерев'яних виробів - 2000 грн.; шліфувальну машину стрічкову - 2000 грн.; шліфувальну машинку вібраційну - 2000 грн.; станок для розпилювання ДСП - 5000 грн.; шліфувальну машину по металу «Болгарка» - 1500 грн.; фрейзер ручний - 2200 грн.; електропилу ланцюгову - 1850 грн.; духову електричну шафу Forall - 2000 грн.; гвинтівку пневматичну, калібру 4,5 мм - 2000 грн.; гвинтівку «Сайга» калібру 12 мм - 5000 грн., на загальну суму 46 865 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 3 277 грн. 50 коп.

Визнати об'єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_4 незавершене будівництво - домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_4 та ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину, за кожним, земельної ділянки, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

В іншій частині рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 12 січня 2016 року залишити без змін

Рішення апеляційного суду набрало законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий -

Судді -