Київський районний суд м. Полтави
Справа № 552/4460/16-ц
У Х В А Л А

про залишення заяви без руху

19 серпня 2016 року Суддя Київського районного суду м. Полтави Яковенко Н.Л.

розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 19 серпня 2016 року звернувся в Київський районний суд м. Полтави з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зазначивши в поданій до суду позовній заяві місцем проживання відповідача Російську Федерацію.

Відповідно до ст. 109 ЦПК України позови пред'являються в суд за місцем проживання чи знаходження відповідача.

Як вбачається з отриманої судом позовної заяви місцем проживання відповідача не є територія Київського району міста Полтави.

Відповідно до ст. 115 ЦПК України якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачеві для подання до належного суду.

Позивач в поданій до суду позовній заяві жодним чином не обґрунтував підстави звернення з відповідним позовом саме до Київського районного суду м. Полтави.

Тому вказана позовна заява підлягає залишенню без руху, а позивачу слід навести обґрунтовані підстави подачі позову саме до Київського районного суду м. Полтави.

Зокрема, згідно з ч. 2 ст. 110 ЦПК України позови про розірвання шлюбу можуть розглядатися за зареєстрованим місцем проживання будь-кого з подружжя за домовленістю.

У разі, якщо відповідач є громадянкою іншої держави, слід також врахувати наступне.

Згідно зі ст. 414 ЦПК України підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Порядок урегулювання приватноправових відносин, які хоча б через один із своїх елементів пов'язані з одним або кількома правопорядками, іншими, ніж український правопорядок, встановлює Закон України «Про міжнародне приватне право».

Статтями 73-75 зазначеного Закону передбачено, що іноземці мають право звертатися до судів України для захисту своїх прав, свобод чи інтересів. Процесуальна правоздатність і дієздатність іноземних осіб в Україні визначаються відповідно до права України. Підсудність судам України справ з іноземним елементом визначається на момент відкриття провадження у справі, незважаючи на те, що в ході провадження у справі підстави для такої підсудності відпали або змінилися, крім випадків, передбачених у статті 76 цього Закону.

При цьому підстави визначення підсудності справ судам України визначені ст. 76 Закону України «Про міжнародне приватне право», де передбачено, що суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у таких випадках:

1) якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків, передбачених у статті 77 цього Закону;

2) якщо на території України відповідач у справі має місце проживання або місцезнаходження, або рухоме чи нерухоме майно, на яке можна накласти стягнення, або знаходиться філія або представництво іноземної юридичної особи - відповідача;

3) у справах про відшкодування шкоди, якщо її було завдано на території України;

4) якщо у справі про сплату аліментів або про встановлення батьківства позивач має місце проживання в Україні;

5) якщо у справі про відшкодування шкоди позивач - фізична особа має місце проживання в Україні або юридична особа - відповідач - місцезнаходження в Україні;

6) якщо у справі про спадщину спадкодавець у момент смерті був громадянином України або мав в Україні останнє місце проживання;

7) дія або подія, що стала підставою для подання позову, мала місце на території України;

8) якщо у справі про визнання безвісно відсутнім або оголошення померлим особа мала останнє відоме місце проживання на території України;

9) якщо справа окремого провадження стосується особистого статусу або дієздатності громадянина України;

10) якщо справа проти громадянина України, який за кордоном діє як дипломатичний агент або з інших підстав має імунітет від місцевої юрисдикції, відповідно до міжнародного договору не може бути порушена за кордоном;

11) якщо у справі про банкрутство боржник має місце основних інтересів або основної підприємницької діяльності на території України;

12) в інших випадках, визначених законом України та міжнародним договором України.

Крім того, нормами ст. 77 Закону України «Про міжнародне приватне право» визначено виключну підсудність судам України справ з іноземним елементом, зокрема,

1) якщо нерухоме майно, щодо якого виник спір, знаходиться на території України;

2) якщо у справі, яка стосується правовідносин між дітьми та батьками, обидві сторони мають місце проживання в Україні;

3) якщо у справі про спадщину спадкодавець - громадянин України і мав в ній місце проживання;

4) якщо спір пов'язаний з оформленням права інтелектуальної власності, яке потребує реєстрації чи видачі свідоцтва (патенту) в Україні;

5) якщо спір пов'язаний з реєстрацією або ліквідацією на території України іноземних юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців;

6) якщо спір стосується дійсності записів у державному реєстрі, кадастрі України;

7) якщо у справах про банкрутство боржник був створений відповідно до законодавства України;

8) якщо справа стосується випуску або знищення цінних паперів, оформлених в Україні;

9) справи, що стосуються усиновлення, яке було здійснено або здійснюється на території України;

10) в інших випадках, визначених законами України.

Тому позивачу слід визначитися з підставами звернення з відповідним позовом саме до Київського районного суду м. Полтави.

Статті 28, 29 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, на які посилається позивач, лише визначають законодавство, яке підлягає застосуванню в справах про розірвання шлюбів та компетентність відповідних установ.

За таких обставин, заява підлягає залишенню без руху з наданням терміну для виправлення недоліків.

Керуючись ст. 121 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу залишити без руху.

Надати позивачу строк для виправлення недоліків три дні з дня отримання ухвали.

Роз'яснити, що в разі, коли недоліки поданої заяви у встановлений судом термін не будуть усунуті, заява буде вважатися неподаною та підлягатиме поверненню позивачеві.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя /підпис/ Н.Л.Яковенко

Суддя Н.Л.Яковенко

19.08.2016