Справа №1304/506/2012
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2016 року м. Львів

Галицький районний суд м. Львова

в складі :

головуючого судді Юрківа О.Р.

при секретарі Аніловській - Буалю Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, за участю третіх осіб: Приватного акціонерного товариства «Трест Київміськбуд-1», Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Заєць О.А., Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Пашковець О. В., Головного територіального управління юстиції у м. Києві про визнання єдиним покупцем за договором купівлі-продажу, визнання інвестором за договором інвестування, визнання договору дарування недійсним та визнання права власності на майно -

В С Т А Н О В И В :

позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, за участю третіх осіб: ПАТ «Трест Київміськбуд-1», Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Заєць О.А., Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Пашковець О. В., ГТУЮ у м. Києві про визнання єдиним покупцем за договором купівлі-продажу, визнання інвестором за договором інвестування, визнання договору дарування недійсним та визнання права власності на майно. В обґрунтування позову покликається на те, що почала спілкуватись із відповідачем у 2002 році. На її прохання він почав проживати у її матері у м. Києві, покликаючись на фінансові труднощі та обіцяючи, що невдовзі винайме житло для проживання. Проте, після проживання у її матері, він з її дозволу почав проживати у її житлі у м.Києві. Після початку спілкування із ОСОБА_2 у неї почались труднощі на підприємстві ТзОВ «Торговий дім «Галпішипник», які полягали у постійних перевірках, проведених податковою міліцією, де колись працював ОСОБА_2 Також склади її підприємств неодноразово підпалювались та на неї був здійснений напад із застосуванням фізичного насильства у під'їзді будинку. У створенні тодішніх труднощів вона підозрює ОСОБА_2 Вважає, що він навмисно створював для неї несприятливі умови для проживання та ведення бізнесу з метою реєстрації на нього майна, яке вона купувала за власні кошти. Стверджує, що ОСОБА_2 вмовляв її укласти із ним шлюб мотивуючи це тим, що таким чином у нього з'явиться більше заходів впливу на колишніх співробітників податкової міліції для відмови їх у проведенні перевірок її підприємства. Проте, вона погодилась на реєстрацію лише церковного шлюбу. Також стверджує, що житловий будинок АДРЕСА_1 та земельна ділянка на АДРЕСА_2 була придбана за її власні кошти, а їх частина була зареєстрована на ОСОБА_2 лише у зв'язку із його неодноразовими вмовляннями та з метою забезпечення безпеки її майна. Також стверджує, що ОСОБА_2 змусив продати частину належного їй майна для придбання зазначеного будинку та земельної ділянки, які він сам знайшов, так як їй потім стало відомо, вона придбала за значно завищеною ціною. В подальшому, у зв'язку із тим, що вона перебуває у постійному стресі, реєструє на ОСОБА_2 договір інвестування будівництва житлового будинку №54119 від 29.09.2003 року, АДРЕСА_3 від імені якого діє її племінник ОСОБА_6, через якого вона здійснює усі оплати по договору. Внаслідок закінчення будівництва, ОСОБА_2 набуває права власності на квартири АДРЕСА_4 яку в подальшому по договору дарування дарує своїй доньці ОСОБА_3 Крім того, стверджує, що за її кошти ОСОБА_2 зробив ремонт у його квартирі АДРЕСА_5. Оскільки ОСОБА_2 ставився до неї зневажливо, він та його донька перебували на її повному утриманні, вирішила розірвати стосунки із ОСОБА_2, та попросила його перереєструвати на неї майно, придбане за її власні кошти та зареєстроване на нього, оскільки при придбанні майна та реєстрації на ОСОБА_7 вони так і домовлялись. Оскільки попри їхню домовленість ОСОБА_2 відмовився від перереєстрації, звернулась до суду за захистом права власності.

Уточнивши позовні вимоги, позивач просить суд: визнати єдиним покупцем за договором купівлі - продажу від 15.07.2004 року житлового будинку АДРЕСА_6 та земельної ділянки на АДРЕСА_7 - ОСОБА_1; визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок АДРЕСА_6 та земельну ділянку на АДРЕСА_8 визнати інвестором по договору інвестування будівництва житлового будинку №54119 від 29.09.2003 року, АДРЕСА_9 ОСОБА_1; визнати недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_10 від 20.04.2008 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з моменту його укладення; визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_11; визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_12

Позивач в останнє судове засідання не з'явилась, в попередньому судовому засіданні дала пояснення, аналогічні мотивам позовної заяви.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, дав пояснення, аналогічні мотивам позову. Просить позов задовольнити повністю.

Відповідач вимоги позову заперечив. В обґрунтування заперечень покликається на те, що у 2002 році у нього та ОСОБА_1 розпочались взаємовідносини. На той час він працював у м.Києві та проживав у своєї сестри у м.Києві. Коли спілкування із ОСОБА_1 стало тіснішим, вона запропонувала йому пожити у її матері у м.Києві. В подальшому, після того, як доробила ремонт у своєму житлі у м.Києві, на її пропозицію він переїхав у її житло проживати самостійно. Пізніше вони уклали церковний шлюб та у зв'язку із тим, що почали будувати плани щодо спільного майбутнього, разом, за спільні кошти придбали житловий будинок АДРЕСА_6 та земельну ділянку на АДРЕСА_13 В подальшому він, у зв'язку із домовленістю із попередньою дружиною уклав договір інвестування будівництва житлового будинку №54119 від 29.09.2003 року, АДРЕСА_3 з метою придбання житла для їх доньки ОСОБА_3. Після закінчення будівництва, він набув право власності на квартиру АДРЕСА_14, внаслідок чого уклав договір дарування її своїй доньці ОСОБА_3. Стверджує, що кошти за придбання квартири він зібрав разом зі своєю колишньою дружиною ОСОБА_8 Також пояснив, що спірна квартира АДРЕСА_15 після розлучення, за домовленістю, залишилась його колишній дружині ОСОБА_8 Участі у ремонті квартири ОСОБА_1 не приймала, ремонт здійснювався дуже незначними частинами, по суті, лише заміною вікон, тощо, за кошти, які йому передавала його колишня дружина ОСОБА_8, яка проживала за кордоном. Також пояснив, що був вимушений звільнитись за власним бажання з роботи, на якій працював у м. Києві, оскільки ОСОБА_1 проживала у м.Львові, та постійно переживала щодо розлучення із попереднім чоловіком, казала, що їй погрожують та вона потребує захисту. Відносини між сторонами припинились. Просить у позові відмовити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилась, хоча була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи.

Представник відповідача ОСОБА_9 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечила, давши пояснення аналогічні мотивам пояснень відповідача ОСОБА_2 Просить у позові відмовити.

Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Пашковець О.В. в судове засідання не з'явилась, хоча була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи. Скерувала суду письмові пояснення, згідно яких 29.04.2008 року до неї звернулись ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з проханням посвідчити договір дарування квартири від батька доньці. Перевіривши документи, вона, переконалась, що перепон для посвідчення договору немає. Згідно договору батько - ОСОБА_2 подарував належну йому квартиру АДРЕСА_16 своїй доньці - ОСОБА_3 /т.с.4 а.с.255/.

Треті особи, ПАТ «Трест Київміськбуд - 1», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Заєць О.А., в судове засідання не з'явились, хоча були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, клопотання про відкладення розгляду справи або розгляду справи у їх відсутності суду не подали, про причини своєї неявки суд не повідомили.

Представник третьої особи - Головного територіального управління юстиції у м. Києві в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Звернувся до суду із клопотанням про розгляд справи буз участі представника Головного територіального управління юстиції у м. Києві.

Відповідно до ст.169 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, які в судове засідання не з'явились, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов'язки та взаємовідносини сторін.

Заслухавши пояснення сторін, покази свідків, дослідивши інші матеріали справи, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

Судом встановлено, що сторони ОСОБА_2 та ОСОБА_1 стали підтримувати товариські відносини з 2002 року, та вступили у церковний шлюб 29.11.2003 року, що вбачається із свідоцтва таїнства подружжя від 29.11.2003 року / т.с.1, а.с.16/.

Відповідачам ОСОБА_2 та ОСОБА_10 на праві приватної власності належить кв.АДРЕСА_15, відповідно до свідоцтва про право власності НОМЕР_1 на квартиру, від 12.05.1994 року / т.с.1, а.с.6/.

Згідно договору купівлі - продажу квартири від 10.10.2002 року, ОСОБА_1 продала ОСОБА_11 квартиру АДРЕСА_17

Згідно договору №54119 інвестування будівництва житлового будинку від 29.09.2003 року, укладеного між ЗАТ «Трест Київміськбуд», як забудовником та ОСОБА_2, як інвестором, забудовник зобов'язався своїми силами і засобами за рахунок залучених від інвестора коштів, збудувати і передати інвестору обумовлене житло (об'єкт інвестування), а інвестор зобов'язується забезпечити відповідне фінансування та прийняти його у свою власність для особистого проживання на умовах цього договору. Адресою житла (об'єкту інвестування) є: АДРЕСА_18 секція 1 (будів.), № квартири 19 (будів.), поверх 8, кількість кімнат 3, загальна площа 92,81 кв.м., запланований термін здачі будинку в експлуатацію IV квартал 2004 року /т.с.1, а.с.195-196/.

Квартира АДРЕСА_19 належить ОСОБА_2, згідно свідоцтва про право власності від 26.04.2005 року та технічного паспорту на квартиру, виданого Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна / т.с.1, а.с.7/.

Відповідно до акту прийому - передачі квартири інвестору від 23.02.2005 року, ПАТ «Трест - Київміськбуд - 1», як забудовник та ОСОБА_2, як забудовник , склали акт про те, що згідно договору інвестування будівництва №54119 від 29.09.2003 року, забудовник побудував та передає, а інвестор приймає квартиру, що знаходиться у будинку АДРЕСА_20

Згідно попереднього договору від 01.06.2004 року, продавці: ОСОБА_12 та ОСОБА_13, як продавці зобов'язались передати у власність ОСОБА_1, як покупця, а покупець зобов'язалась прийняти та сплатити вартість житлового будинку загальною площею 43,7 кв.м. та земельної ділянки, загальною площею 0,1 га, які знаходяться у АДРЕСА_21. Сторони зобов'язались скласти проект договорів купівлі - продажу та дотримуватись умов зазначеному у попередньому договорі / т.с.1, а.с.180-181/.

Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності належить по ? від 0,1000 га земельної ділянки на АДРЕСА_22 / т.с.1, а.с.14-15/.

Згідно реєстраційного посвідчення, виданого Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, житловий будинок на АДРЕСА_23 належить на праві приватної власності ОСОБА_14 та ОСОБА_2 на підставі договору купівлі - продажу, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Заєць О.А. /т.с.1, а.с.145/.

Відповідно до договору купівлі - продажу житлового будинку від 15.07.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Заєць О.А., ОСОБА_1 та ОСОБА_2 придбали у ОСОБА_15 та ОСОБА_16 будинок з відповідними надвірними будівлями, що знаходяться у АДРЕСА_24 який розташований на земельній ділянці, зазначеній на плані під літерою «А», дерев'яний, жилою площею 27,60 кв.м., вбиральня під літерою «В», сарай під літерою «Б» + спорудження за №1 / т.с.1, а.с.146-152/.

Згідно договору купівлі - продажу земельної ділянки від 15.07.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Заєць О.А., ОСОБА_1 та ОСОБА_2 придбали у ОСОБА_15 та ОСОБА_16 по ? частині кожен належну продавцям на праві власності земельну ділянку площею 0,1000 гектарів, розташовану у АДРЕСА_25 /т.с.1, а.с.153-156/.

Відповідно до довіреності від 24.11.2004 року, посвідченої приватним нотаріусом ОСОБА_17, ОСОБА_1 уповноважила ОСОБА_2 представляти її інтереси як співвласника земельної ділянки, розташованої у АДРЕСА_26 площа якої становить 0,1000 га, з приводу отримання державного акта про право власності на землю та у будь - яких установах та організаціях України з приводу будівництва на вказаній земельній ділянці, а також з питань погодження та затвердження виготовленої проектної документації / т.с.1, а.с.157/.

Згідно договору №793 від 07.02.2005 року на виконання проектних робіт, ТзОВ «Арніка», як виконавець та ОСОБА_1, як замовник уклали договір, згідно якого замовник доручив, а виконавець прийняв на себе виконання робіт по створенню об'єкта архітектури, а саме індивідуального житлового будинку на АДРЕСА_23. Також між сторонами договору був укладений протокол погодження договірної ціни на виконання комплексу робіт, пов'язаних зі створенням об'єкту архітектури - індивідуального житлового будинку на АДРЕСА_27 від 07.02.2005 року та складений акт здачі - прийому виконаних робіт 01.04.2005 року / т.с.1, а.с.186-192/.

Згідно письмового пояснення ОСОБА_18, власника ПП «Архімост-М» від 03.09.2007 року, скерованого слідчому, весною 2005 року у фірму «Архімост-М» звернулась ОСОБА_1 і замовила проект житлово - офісного будинку на АДРЕСА_28. Для виготовлення проекту ОСОБА_1 була надана уся необхідна документація. Кошти за проект сплачувала ОСОБА_1./ т.с.1, а.с.193/.

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_19, яка була помічником нотаріуса Заєць О.А. та готувала проекти договорів купівлі - продажу житлового будинку та земельної ділянки на АДРЕСА_29, скерованих слідчому, проекти договорів купівлі - продажу спочатку готувались лише на одного покупця - ОСОБА_1 / т.с.1, а.с.194/.

Свідок ОСОБА_20 в судовому засіданні дав суду покази про те, що під час зустрічей із ОСОБА_7, він йому повідомив, що усе майно, яке було придбано ним, було придбано за кошти ОСОБА_1 також із розмови із ОСОБА_7, йому стало відомо, що ОСОБА_7 навмисно здійснював психологічний тиск на ОСОБА_1 з метою оформлення її майна на нього.

Свідок ОСОБА_21 в судовому засіданні пояснив, що влітку 2007 року зустрівся зі своїм товаришем ОСОБА_20 Під час зустрічі, вони зустрілись із ОСОБА_7, який попросив їх допомогти незаконним способом змусити ОСОБА_1 переписати на нього частину належної їй земельної ділянки у м.Києві, на що він із ОСОБА_20 не погодились.

Покази свідка ОСОБА_21 в судовому засіданні своїми показами підтвердив ОСОБА_20

Свідок ОСОБА_22, в суді пояснила, що працювала хатньою робітницею у ОСОБА_1 з грудня 2001 року. Під час роботи, з розмов, які вона чула між ОСОБА_1 та ОСОБА_7 їй стало відомо, що усе майно, яке було придбане під час їхнього перебування у стосунках, купувалось за кошти ОСОБА_1, проте частина майна була оформлена на ОСОБА_7, оскільки він переконав ОСОБА_1, що таким чином майно зареєстрованих на них двох буде тяжче відібрати у ОСОБА_1 Крім того, зазначила, що зауважувала, що ОСОБА_1 постійно давала ОСОБА_7 значні суми грошей на його вимоги для його власних потреб, потреб його доньки та сестри.

Свідок ОСОБА_23, в судому засіданні дала суду покази про те, що працювала бухгалтером на підприємстві, яке належало ОСОБА_1 Також повідомила, що працювала в одному кабінеті із сестрою ОСОБА_7 - ОСОБА_24 За час роботи їй стало відомо, що ОСОБА_7 постійно переконував ОСОБА_1 реєструвати придбане нею майно на нього. Крім того, їй відомо те, що ОСОБА_1 частково брала участь у фінансуванні придбання житла для ОСОБА_24 Також дала свідчення про те, що ОСОБА_1 після того, як розійшлась із ОСОБА_7, просила ОСОБА_24 передати ОСОБА_7 щоб він перереєстрував на ОСОБА_1 майно зареєстроване на нього, але придбане за кошти ОСОБА_1

Свідок ОСОБА_25, в судовому засіданні пояснила суду, що працювала касиром на підприємстві, яке частково належало ОСОБА_1 Повідомила, що на підприємстві було два сейфи, один з яких належав особисто ОСОБА_1 та у якому знаходились значні суми грошей, які ОСОБА_1 клала туди або забирала. Також, із сейфу вона видавала кошти доньці ОСОБА_7 - ОСОБА_10, та інколи деяким особам по телефонному дзвінку ОСОБА_1 Також пояснила, що їй відомо, що ОСОБА_1 оплачувала ремонт у помешканні ОСОБА_7, купувала значну кількість нерухомості та частково реєструвала її на ОСОБА_7, оскільки він переконував її у доцільності такої реєстрації.

Свідок ОСОБА_26, в судовому засіданні дала суду покази про те, що проживала у квартирі на АДРЕСА_30 з 2002 року по 2005 рік, оскільки допомагала у вихованні сина ОСОБА_1, так як ОСОБА_1 часто бувала у відрядженнях. З ОСОБА_7 познайомилась у кінці 2002 року, коли він прийшов у помешкання ОСОБА_1 За час спілкування із сторонами їй стало відомо, що ОСОБА_1 частково реєструє придбане нею майно на ОСОБА_7, оскільки він переконує її, що це буде безпечніше для неї самої та її бізнесу. Крім того, їй відомо, що ОСОБА_7 проживав у помешканні матері ОСОБА_1 у м. Києві, у зв'язку із тим, що власного житла не мав, а з попереднього його вигнала його сестра. Крім того, вона була присутня при тому, як ОСОБА_1 передала ОСОБА_7 100 000,00 грн. для придбання квартири у м. Києві для неї та її племінника.

Свідок ОСОБА_6, в судовому засіданні в Оболонському районному суді м. Києва, згідно судового доручення, дав покази про те, що є рідним племінником ОСОБА_1 Повідомив суду про те. що у кінці 2002 року ОСОБА_1 почала спілкуватись із ОСОБА_7 Йому відомо про те, що з дозволу ОСОБА_1 ОСОБА_7 почав проживати у квартирі її матері у м.Києві. Також ствердив, що усе майно, зареєстроване за ОСОБА_7 під час перебування із ОСОБА_1 у товариських стосунках було придбано за її власні кошти. Пояснив, що ОСОБА_27 залякував ОСОБА_1 податковими перевірками на її підприємствах, у зв'язку із чим вона була змушена реєструвати частину майна, придбаного за її власні кошти на ОСОБА_7, та укласти із ним церковний шлюб. Також йому відомо, що ОСОБА_1 утримувала ОСОБА_7 Крім того, дав пояснення про те, що ОСОБА_7 деякий час, на прохання ОСОБА_1, проживав у його квартирі. Після переїзду ОСОБА_7 з його житла, ОСОБА_7 забрав частину належного йому майна.

Свідок ОСОБА_28, в судовому засіданні в Оболонському районному суді м.Києва, згідно судового доручення, дала покази про те, що вона працювала консьєржем у будинку АДРЕСА_31 Пояснила, що у лютому 2005 року у будинку АДРЕСА_32 робила ремонт ОСОБА_1 Приблизно у лютому 2006 року, коли ремонт було майже завершено, до неї підійшов ОСОБА_7 та повідомив, що він є власником АДРЕСА_33 а ОСОБА_1 є його колишньою співмешканкою.

Свідок ОСОБА_29, в судовому засіданні дав суду покази про те, що на замовлення ОСОБА_1 робив ремонт у її приміщеннях: на АДРЕСА_34 - ремонт квартир. Пояснив, що ремонтні та будівельні роботи фінансувались лише за кошти ОСОБА_1, ОСОБА_7 не приймав участі у фінансуванні ремонтних та будівельних робіт.

Свідок ОСОБА_30, в судовому засіданні у Шевченківському районному суді м. Києва, згідно судового доручення, дав покази про те, що є чоловіком рідної сестри ОСОБА_1 Із ОСОБА_2 він познайомився у 2002 році, коли ОСОБА_7 проживав у помешканні матері ОСОБА_1 у м. Києві на прохання ОСОБА_1 Зазначив, що йому відомо, що усе спірне майно, яке зареєстроване на ОСОБА_2 було придбане за особисті кошти ОСОБА_1 Ствердив, що ОСОБА_7 вмовляв зареєструвати шлюб в органах РАЦС, проте ОСОБА_1 погодилась зареєструвати лише церковний шлюб, переживаючи за належне їй майно.

Свідок ОСОБА_31, в судовому засіданні в Шевченківському районному суді м. Києва, згідно судового доручення, пояснила суду про те, що є рідною сестрою ОСОБА_1 У 2002 році вона познайомилась із ОСОБА_7 ОСОБА_1 попросила їх матір, щоб ОСОБА_7 тимчасово пожив у її помешканні у м. Києві. ОСОБА_7 казав, що проживання у матері ОСОБА_1 зумовлене фінансовими труднощами та обіцяв якнайшвидше заїхати у житло, яке він зніматиме в оренду. Проте, пізніше переїхав у квартиру, яка належала ОСОБА_1 Також зазначила, що усе спірне майно, зареєстроване на ОСОБА_7, купувалось за кошти ОСОБА_1, проте частина була зареєстрована на ОСОБА_7, оскільки він переконав ОСОБА_1 у доцільності такої реєстрації.

Свідок ОСОБА_32, в судовому засіданні в Дарницькому районному суді м. Києва, згідно судового доручення, дав покази про те, що у вересні 2005 року до нього, як до власника фірми «Архомост-М» звернулась ОСОБА_1 і замовила проект житлово - офісного будинку на АДРЕСА_35. Всі переговори та розрахунки по проекту проводила ОСОБА_1

Свідок ОСОБА_33, в судовому засіданні в Печерському районному суді м. Києва, згідно судового доручення, дала покази про те, що вона, працюючи помічником нотаріуса Заєць О.А. готувала проект договору купівлі - продажу земельної ділянки на АДРЕСА_36 Повідомила, що за дорученням її керівника підготувала проект договору - купівлі продажу, де покупцем зазначалась лише ОСОБА_1, проте, пізніше, коли ОСОБА_1 прибула для підписання договору, попросила його переробити на два покупці: ОСОБА_1 та ОСОБА_7 Крім того, її дуже здивувала значно завищена вартість придбаного майна.

Свідок ОСОБА_34, в судовому засіданні в Оболонському районному суді м. Києва, згідно судового доручення, пояснила суду, що є рідною сестрою ОСОБА_7 Повідомила, що до 2002 року ОСОБА_7 проживав у її помешканні, а пізніше переїхав мешкати разом із ОСОБА_1, оскільки вони перебували у сімейних відносинах без офіційної реєстрації шлюбу. Наприкінці 2002 року - на початку 2003 року, вони спільно придбали квартиру у новобудові на АДРЕСА_37 В подальшому переїхали до Львова, та взяли церковний шлюб. Також зазначила, що ОСОБА_7 переїхав проживати у житло матері ОСОБА_1, оскільки ОСОБА_1 та ОСОБА_7 планували створити сім'ю.

Свідок ОСОБА_35 в судовому засіданні у Оболонському районному суді м.Києва, згідно судового доручення, дав покази про те, що є колишнім чоловіком племінниці ОСОБА_2 Пояснив, що йому відомо про те, що квартиру АДРЕСА_38 у м.Києві за спільні кошти придбали ОСОБА_2 та його колишня дружина ОСОБА_8 для їх спільної доньки ОСОБА_10. Пояснив, що знає це достовірно, оскільки декілька разів допомагав ОСОБА_2 здійснювати платежі по договору інвестування зазначеної квартири. Також повідомив суду, що йому відомо про те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали однією сім'єю, він неодноразово був у них у гостях. ОСОБА_2 просив його допомогти здійснити перерахунок коштів за купівлю квартири АДРЕСА_39 Кошти приносив особисто ОСОБА_2 Кому належали кошти йому не відомо. Також пояснив, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 декілька разів проживали спільно, приблизно з 2002 року по 2003 рік, після придбання квартири АДРЕСА_40

Свідок ОСОБА_36, в судовому засіданні в Дніпропетровському районному суді м.Києва, згідно судового доручення, засвідчив суду, що є колишнім співробітником ОСОБА_2 Повідомив, що познайомився із ОСОБА_1 на дні народження у ОСОБА_7 у 2002 році. Пригадує, що ОСОБА_1 та ОСОБА_7 проживали у Оболонському районі м.Києва у помешканні, яке придбала ОСОБА_1, а ОСОБА_7 зробив ремонт. Також повідомив, що йому відомо про те, що ОСОБА_7 із своєю колишньою дружиною ОСОБА_8 придбали житло у м.Києві для їх спільної доньки ОСОБА_10. Також від ОСОБА_7 йому відомо, що у ОСОБА_7 була земельна ділянка у м. Львові, яку він продав, та разом із ОСОБА_1 придбав земельну ділянку під забудову у АДРЕСА_41

Свідок ОСОБА_37, в судовому засіданні у Хмельницькому міськрайонному суді Хмельницької області, згідно судового доручення, дав покази про те, що є колишнім співробітником ОСОБА_7 Пояснив суду, що з ОСОБА_7 був знайомий з 25.02.2003 року по 16.07.2004 року, оскільки працювали разом. ОСОБА_1 бачив один раз на святкуванні дня народження, в них дома. Дав покази про те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_7 поводились, як сімейна пара. ОСОБА_7 казав, що одружений вдруге та разом із ОСОБА_1 придбали житло.

Свідок ОСОБА_38, в судовому засіданні у Подільському районному судді м.Києва, згідно судового доручення, показав суду про те, що є колегою ОСОБА_1 Із ОСОБА_7 познайомився у 2002 році, коли вони сім'ями їздили на відпочинок за кордон. Пояснив, що протягом відпочинку за усе повністю платила ОСОБА_1, давала кошти на дрібні потреби ОСОБА_7 Також дав пояснення про те, що ОСОБА_1 повністю утримувала ОСОБА_7 та його доньку ОСОБА_10, давала їм кошти на їх власні потреби та інше. Зазначив, що ОСОБА_1 у період перебування у стосунках із ОСОБА_7 перебувала у постійному стресі, оскільки на підприємстві, де вона була співвласником здійснювались постійні перевірки податковою службою, горіли склади та її жорстоко побили у під'їзді її будинку. Щодо купівлі майна за час її перебування у стосунках із ОСОБА_7 та яке було частково зареєстроване на ОСОБА_7 зазначив, що йому достовірно відомо, що усе майно було придбане за кошти ОСОБА_1

Свідок ОСОБА_39, в судовому засіданні у Суворовському районному суді м. Одеси, згідно судового доручення, дав покази про те, що є колишнім колегою по роботі ОСОБА_1 ОСОБА_7 йому знайомий, як чоловік ОСОБА_1 Йому відомо, що ОСОБА_1 та ОСОБА_7 проживали однією сім'єю, вели спільне господарство, спільно керували одним підприємством, на якому виготовлялись вікна та двері. Зазначив, що двічі був удома у ОСОБА_1 та ОСОБА_7, де вони проживали однією сім'єю, та разом приїжджали до нього у гості. Крім того, зазначив, що ОСОБА_7 дав у користування його власний автомобіль для користування на фірму, де він працював разом із ОСОБА_1

Свідок ОСОБА_40. в судовому засіданні у Шевченківському районному суді м.Києва, згідно судового доручення, дав покази про те, що у середині липня 2004 року йому зателефонувала ОСОБА_1 та попросила, щоб він її зустрів і передала йому кошти, які були у корсеті з кишенями, грошових коштів було приблизно 100 000,00 доларів США. В подальшому ОСОБА_1 у банку зняла кошти у розмірі 50 000,00 доларів США, які поклала до попередньої суми. Надалі вони шукали нотаріальну контору. Під час укладення договору купівлі - продажу, та при передачі коштів він присутній не був. ОСОБА_7 повідомив його, що сам підвезе ОСОБА_1 до нотаріуса, та попросив його піти. Також зазначив, що бачив у ОСОБА_7 пакет, у якому були гроші.

Свідок ОСОБА_41 в судовому засіданні у Солом'янському районному суді м.Києва, згідно судового доручення, дала покази про те, що вона добре знає ОСОБА_42 з якою вона перебуває у дружніх відносинах з 1995 року. ОСОБА_42 надавала їй консультації по бізнесу. У 2001 році ОСОБА_1 разом із ОСОБА_2 приїхала до неї погостювати. Зауважила, що ОСОБА_1 давала кошти ОСОБА_2 на його особисті потреби. Також дала пояснення про те, що ОСОБА_2 на той час, був стажером на митниці у м. Києєві, а у ОСОБА_43 був дуже хороший матеріальний стан. Також дала пояснення про те, що ОСОБА_2, після того, як дізнався, що вона посварилась із ОСОБА_1, зателефонував їй та словесно ображав ОСОБА_1, повідомивши, що забере у ОСОБА_1 її майно. У 2013 році знову зателефонував до неї та попросив дати неправдиві свідчення на суді.

Свідок ОСОБА_44 в судовому засіданні дав покази про те, що проживав у будинку де разом проживали ОСОБА_1 та ОСОБА_2 З їх слів йому відомо, що стосунки у них були хороші, проживали вони однією сім'єю. Належне їм авто марки «Opel Vectra» було передане у користування фірми «Торговий Дім «Галпідшипник». Щодо купівлі квартир та земельної ділянки йому нічого не відомо.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_8, колишньої дружини ОСОБА_2, долучених до матеріалів справи, вона у період 2003- 2005 років надала на будівництво та ремонт квартири її доньки ОСОБА_3 50 000,00 доларів США. Також пояснює, що за її кошти у розмірі 450,00 доларів США була проведена заміна газової колонки, унітазу та вікон у квартирі, де вона проживає: АДРЕСА_42. Також ствердила, що їй відомо про те, що у власності ОСОБА_2 була земельна ділянка під забудову та гроші на будову будинку, які йому залишили його батьки /т.с.5, а.с.235/.

Суд, оцінюючи покази свідків про те, що ОСОБА_1 надавала ОСОБА_2 значні кошти на придбання спірного майна, приходить до висновку про те, що такі покази є загальними, не конкретними, в деяких випадках, здобуті зі слів інших осіб, а тому не можуть прийматися судом до уваги. Надання значної суми коштів не було оформлено в законом встановленому порядку. Також не було посвідчено належним чином той факт, що ОСОБА_2 зобов'язувався повернути ОСОБА_1 надані йому кошти, або повернути зареєстроване майно.

Також суд враховує те, що сама позивачка не визначилася із суттю та правовою природою взаємовідносин між сторонами, не вказала за яких правових підстав були укладені угоди, та які саме угоди передачі коштів відповідачу, послалась на різні статті ЦК України, які взаємовиключають одна одну, є суперечливими.

Зокрема, щодо вимоги позивача про визнання єдиним покупцем за договором купівлі - продажу від 15.07.2004 року житлового будинку АДРЕСА_43 та земельної ділянки на АДРЕСА_44 - ОСОБА_1, та визнання за ОСОБА_1 права власності на житловий будинок АДРЕСА_43 та земельної ділянки на АДРЕСА_45, та визнання інвестором по договору інвестування будівництва житлового будинку №54119 від 29.09.2003 року, АДРЕСА_9 ОСОБА_1, суд приходить до висновку, що така задоволенню не підлягає.

Згідно ч.1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1-3, ч.5,ч.6 ст.203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об'єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до вимог ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Як вбачається із матеріалів справи, зокрема договору №54119 інвестування будівництва житлового будинку від 29.09.2003 року, укладеного між ЗАТ «Трест Київміськбуд», як забудовником та ОСОБА_2, свідоцтва про право власності від 26.04.2005 року, та технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_46, договору купівлі - продажу житлового будинку від 15.07.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Заєць О.А., на АДРЕСА_28/16. який розташований на земельній ділянці, договору купівлі - продажу земельної ділянки від 15.07.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Заєць О.А., земельної ділянки площею 0,1000 гектарів, розташованої у АДРЕСА_47 такі були укладені з доброї волі ОСОБА_1 та ОСОБА_2, оформлені належним чином з дотриманням вимог чинного законодавства.

Щодо визнання недійсним договору дарування квартири АДРЕСА_10 від 20.04.2008 року, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з моменту його укладення та визнання за ОСОБА_1 права власності на квартиру АДРЕСА_48 суд вважає, що зазначена позовна вимога теж не підлягає до задоволення, оскільки ОСОБА_2 на законних підставах набув право власності на спірну квартиру. А відтак і мав право укласти договір дарування із своєю донькою ОСОБА_3

Щодо вимоги про визнання за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_49 суд також приходить до висновку, що у задоволенні такої слід відмовити, оскільки квартира була набута у законом встановленому порядку, з доброї волі сторін, з дотриманням форми та умов договору.

Також, суд, оцінюючи докази, додані представником позивача до справи з матеріалів кримінальної справи, порушеної відносно ОСОБА_2 за заявою ОСОБА_45, за ст.190 КК України, проте не бере їх до уваги, оскільки кримінальне провадження закрите у зв'язку із відсутністю складу злочину у діяннях ОСОБА_2

Таким чином, оскільки позивачем не надано, а судом не здобуто переконливих доказів на підтвердження позовних вимог, суд вважає, що позовні вимоги не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, а тому до задоволення не підлягають.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 169, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 16, 202, 203, 215, 229-233, 321,328, 392, 655, 717-720 ЦК України, ст.ст. 3, 21 СК України, суд , -

В И Р І Ш И В :

у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, за участю третіх осіб: Приватного акціонерного товариства «Трест Київміськбуд-1», Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Заєць О.А., Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Пашковець О.В., Головного територіального управління юстиції у м. Києві про визнання єдиним покупцем за договором купівлі-продажу, визнання інвестором за договором інвестування, визнання договору дарування недійсним та визнання права власності на майно відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя О.Р.Юрків