Справа №583/1229/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Ільченко В. М.
Номер провадження 22-ц/788/1320/16 Суддя-доповідач - Левченко Т. А.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2016 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Левченко Т. А.,

суддів - Ільченко О. Ю. , Собини О. І.

за участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою Державної казначейської служби України

на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 21 червня 2016 року

у справі за позовом ОСОБА_3 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 до Головного управління національної поліції України в Сумській області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а:

20 квітня 2016 року ОСОБА_3, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 звернулась до суду з вищезазначеним позовом, який обгрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 з вини оперуповноваженого відділення карного розшуку Охтирського МРВ УМВС України в Сумській області ОСОБА_5 трагічно загинув її чоловік ОСОБА_6 у віці 29 років. Вироком Тростянецького районного суду Сумської області від 30.06.2009 року, ОСОБА_5 визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 365 КК України, та призначено покарання у вигляді 7 років позбавлення волі з позбавленням права займатись роботою в правоохоронних органах строком на 3 роки. Стягнуто з Охтирського МРВ УМВС України на користь потерпілого ОСОБА_7 - батька ОСОБА_6 у відшкодування моральної шкоди 100 000 грн. Моральну шкоду синові загиблого ОСОБА_6 - ОСОБА_4 вироком не було відшкодовано. Неправомірними діями засудженого ОСОБА_5 були завдані моральні страждання та психологічні переживання синові загиблого ОСОБА_6 - ОСОБА_4, якому на час загибелі батька виповнилося 7 років, які призвели до порушення нормальних життєвих зв'язків, неможливості організації свого життя у повній сім'ї. Непоправність втрати і неможливість поновити попереднє становище, а також статус та правове становище винної особи (представник державного органу виконавчої влади) і характер дій цієї особи (тяжкий злочин) вплинули на становлення характеру дитини, на його впевненість у собі, на його комунікабельність. Тому просить відшкодувати їй, яка діє в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_4, за рахунок Державного бюджету України шляхом списання з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України моральну шкоду у розмірі 1 000 000 грн. завданої незаконними діями посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень.

Рішенням суду від 21 червня 2016 року позов ОСОБА_3, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 задоволено частково.

Стягнуто з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_3, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4, 939 600 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої злочином неповнолітньому ОСОБА_4.

В апеляційній скарзі Державна казначейська служба України просить скасувати рішення суду в частині стягнення 939 600 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. В доводах апеляційної скарги посилається на те, що висновки суду не відповідають обставинам справи, рішення суду ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. Рішення суду про стягнення коштів з Державної казначейської служби України порушує права та законні інтереси даної юридичної особи публічного права як самостійного суб'єкта цивільних правовідносин. Крім того зазначають, що присуджена сума відшкодування моральної шкоди, є завищеною, що може призвести до необгрунтованих втрат Державного бюджету України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, представника Державної казначейської служби України ОСОБА_8, яка підтримала апеляційну скаргу, представника ОСОБА_3 - ОСОБА_9, який заперечує проти апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи і перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, являється сином ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 29 років з вини оперуповноваженого відділення карного розшуку Охтирського МРВ УМВС України в Сумській області ОСОБА_5 (а. с. 4-5).

Вироком Тростянецького районного суду Сумської області від 30.06.2009 року ОСОБА_5 визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 365 КК України, а саме перевищення влади та службових повноважень, тобто умисне вчинення службовою особою дій, які явно виходять за межі наданих їй прав та повноважень, що заподіяли істотної шкоди охоронюваним законом правам та інтересам окремих громадян, державним, громадським інтересам, кваліфікуючою ознакою якого є: перевищення влади та службових повноважень, що супроводжувалося насильством, застосуванням зброї, та спричинило тяжкі наслідки - смерть ОСОБА_6, та призначено покарання у вигляді 7 років позбавлення волі з позбавленням права займатись роботою в правоохоронних органах строком на 3 роки. (а. с. 47-59)

Вироком колегії суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Сумської області від 28.01.2010 року, який ухвалою колегії суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 29.04.2010 року залишено без змін, вирок Тростянецького районного суду Сумської області відносно ОСОБА_5 в частині призначення покарання скасований та призначено йому покарання за ч. 3 ст. 365 КК України у виді позбавлення волі на строк 9 років з позбавленням його права займати посади в правоохоронних органах, пов'язані з оперативно-розшуковою діяльністю, дізнанням та досудовим слідством строком на 3 роки. (а. с. 60-66)

Відповідно до ч. 2 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батька (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю.

Згідно ст. 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою незалежно від вини цієї особи.

Судом першої інстанції встановлено, що в результаті злочинних дій ОСОБА_5 вчинених при здійсненні ним повноважень посадової особи органу внутрішніх справ, неповнолітній ОСОБА_4 втратив близьку йому людину. Загибеллю ОСОБА_6 його сину спричинена моральна шкода, яка полягає в його душевних стражданнях з приводу передчасної смерті батька. Через втрату близької йому людини, він назавжди позбавився його підтримки, у зв'язку з чим порушився нормальний спосіб його життя. З семи років його виховує та забезпечує всім необхідним тільки мати.

Відповідно до висновку №1137 судово-психологічної експертизи від 05.05.2016 року внаслідок смерті батька неповнолітньому ОСОБА_4 завдано моральних страждань, які, з огляду на їх інтенсивність, тривалість та ступінь негативного впливу на життєдіяльність неповнолітнього ОСОБА_4, є суттєвими та являються психологічною підставою у разі правового вирішення питання про відшкодування йому моральної шкоди.

Вірно встановивши наявність завданої неповнолітньому ОСОБА_4 моральної шкоди внаслідок смерті його батька з вини посадової особи органу державної влади, суд першої інстанції не врахував принципів розумності та справедливості й безпідставно визначив грошовий розмір на її відшкодування у 939 600 гривень згідно висновку судової психологічної експертизи.

Відповідно до ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Визначення розміру моральної шкоди на підставі висновку судової психологічної експертизи не ґрунтується на вищезазначених нормах права, оскільки саме суд, а не судові експерти визначають грошовий еквівалент на відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 25 Бюджетного кодексу України відшкодування відповідно до закону шкоди, завданої фізичній чи юридичній особі внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади (органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування), а також їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень, здійснюється державою (Автономною Республікою Крим, органами місцевого самоврядування) у порядку, визначеному законом.

Згідно зі ст. 2 ЦК України держава Україна є учасником цивільних відносин, а тому має бути відповідачем у справах про відшкодування шкоди за рахунок держави. Її в таких випадках представляє орган, який здійснює функції держави у цих правовідносинах.

Відповідно до п. 4 Положення про Державну казначейська службу України, затвердженого указом Президента України від 13 квітня 2011 року № 460/2011, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, є Державна казначейська служба України (Казначейство України), яке зокрема здійснює, безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції зазначених положень не врахував та ухвалив рішення про стягнення з Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_3 грошових коштів у відшкодування моральної шкоди. В той час як Державна казначейська служба України є органом, який здійснює функції держави у цих правовідносинах, а не особою з вини якої завдано шкоди.

Отже, рішення суду першої інстанції на підставі п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підлягає зміні з ухваленням нового рішення про зменшення розміру моральної шкоди, який колегія суддів, з врахуванням обставин справи, вимог розумності і справедливості, визначає у 300 000 гривень.

Керуючись ст. ст. 303; 307 ч. 1 п.3; 309 ч. 1 п. 4; 313-314; 316 ЦПК України, колегія суддів -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Державної казначейської служби України - задовольнити частково.

Рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 21 червня 2016 року змінити.

Стягнути за рахунок коштів Державного бюджету України на користь ОСОБА_3, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 300 000 гривень на відшкодування моральної шкоди шляхом списання коштів державного бюджету з єдиного казначейського рахунку Державною казначейською службою України.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього часу може бути оскаржено у касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -