Справа № 462/2346/16 Головуючий у 1 інстанції: Кирилюк А.І.
Провадження № 22-ц/783/6827/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Р. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Савуляка Р.В.,

суддів: Крайник Н.П., Мельничук О.Я.,

за участі секретаря: Куцика І.Б.,

з участю: представника ОСОБА_2І ОСОБА_3, представника Залізничної районної адміністрації ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради на ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 19 жовтня 2016 року у справі за позовом Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_2, треті особи: Львівське комунальне підприємство "Левандівка", ОСОБА_5 про демонтаж самочинно влаштованих перегородок на площі приміщень спільного користування,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 19 жовтня 2016 року закрито провадження у вищезгаданій цивільній справі.

Ухвалу суду оскаржила Залізнична районна адміністрація ЛМР.

В апеляційній скарзі посилається на те, що відповідачем здійснено самочинне будівництво на площі приміщень спільного користування в гуртожитку на вул. Роксоляни, 33 у м. Львові. Даний будинок перебуває у власності територіальної громади м. Львова та на балансі ЛКП "Левандівка". Вважає, що Залізнична адміністрація правомірно звернулася до суду в порядку цивільного судочинства з метою захисту забезпечення законних інтересів громадян наймачів квартир №250, 251, 254. А висновок суду про те, що спір є публічно правовий не відповідає дійсності.

Просить ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 19 жовтня 2016 року скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника Залізничної районної адміністрації ОСОБА_4 на підтримання апеляційної скарги, представника представника ОСОБА_2І ОСОБА_3 на її заперечення, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги, та вимог заявлених в суді першої інстанції колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.4 п.1 ст.311 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм матеріального чи процесуального права які призвели до неправильного вирішення питання.

Встановлено, що ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 19 жовтня 2016 року закрито провадження у справі за позовом Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_2, треті особи: Львівське комунальне підприємство "Левандівка", ОСОБА_5 про демонтаж самочинно влаштованих перегородок на площі приміщень спільного користування у звязку з тим, що зазначені вимоги підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства, а позивач звернувся з позовом як суб'єкт владних повноважень.

Проте погодитись з таким висновком суду не можна, оскільки суд дійшов його внаслідок порушення норм процесуального права.

Як передбачено п.1 ст.15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

У відповідності до п.1.ч.1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно зі п.1.ч.2 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема на спори фізичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (п.7 ч.1 ст.3 КАС України).

Критеріями розмежування справи цивільного судочинства від справи адміністративного судочинства є одночасно: суб'єктивний склад учасників процесу та характер спірних правовідносин.

Встановлено, що в квітні 2016 року Залізнична районна адміністрація звернулась до суду з вказаним вище позовом до ОСОБА_2 та просила зобов'язати його, власника житлового приміщення №252 гуртожитку на вул. Роксоляни, 33 у м. Львові демонтувати самочинно влаштовані перегородки на площі приміщень спільного користування, а саме кухні під літ. LX і коридору під літ. XXXIX .

На обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що відповідачем здійснено самочинне будівництво на площі приміщень спільного користування в гуртожитку по вул. Роксолани, 33 у м. Львові, який знаходиться на балансі ЛКП "Левандівка" та є власністю територіальної громади. Зазначені приміщення перебувають у спільному користуванні квартир №250, 251, 252, 254, квартира 252 приватизована, а відтак позивач діє з метою захисту прав і законних інтересів наймачів квартир № №250, 251, 254.

Згідно п. 4.5 Положення до повноважень позивача щодо забезпечення законності, правопорядку, охорони прав, свобод та законних інтересів громадян віднесено звернення у встановленому порядку до судових органів з позовними заявами, скаргами щодо справ про виселення громадян з жилих приміщень, у яких вони незаконно проживають; визнання осіб такими, що втратили право на користування жилими приміщеннями; виселення громадян та юридичних осіб зі самовільно зайнятих нежитлових приміщень, на які не були укладені договори оренди, про демонтаж самочинного будівництва; з інших питань, що виникають в процесі здійснення наданих районній адміністрації повноважень (п. 4.5.1)

Відтак, незважаючи на те, що позивачем у даній справі є суб'єкт владних повноважень, а саме Залізнична районна адміністрація, наведений спір не є публічно-правовим, оскільки виникає із цивільних правовідносин і згідно з підставами та предметом позову стосується захисту прав громадян - наймачів квартир № №250, 251, 254

При цьому між сторонами відсутня така ознака публічно-правового спору як підпорядкування одного учасника відносин іншому.

За таких обставин, суд дійшов помилкового висновку про те, що позов повинен розглядатися за правилами, встановленими Кодексом адміністративного судочинства України.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку що прийнята з порушенням вимог процесуального закону ухвала суду першої інстанції, як така, що перешкоджає подальшому провадженню у справі згідно із положеннями ст.311 ЦПК України залишатись в законній силі не може й підлягає скасуванню із направленням справи для продовження її розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ч. 2 п.4 ст. 307, п.3 ч.1 ст.312, п.1 ч.1 ст.314, ст.ст.315,317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради задовольнити.

Ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 19 жовтня 2016 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий : Савуляк Р.В.

Судді: Крайник Н.П.

ОСОБА_6