У х в а л а

іменем україни

28 березня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Маляренка А.В.,Дьоміної О.О.,Демяносова М.В.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами заочного рішення у справі за позовом Львівського міського комунального підприємства «Львівводоканал» до ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 19 серпня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 30 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2013 року Львівське міське комунальне підприємство «Львівводоканал» (далі − ЛМКП «Львівводоканал») звернулося до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за надані послуги водопостачання та водовідведення за період з 01 січня 1997 року по 30 листопада 2013 року в розмірі 11 979 грн 12 коп.

На обґрунтування вимог зазначило, що на обслуговуванні ЛМКП «Львівводоканал» знаходиться квартира АДРЕСА_1, в якій зареєстровані та проживають відповідачі, які постійно користувалися послугами ЛМКП «Львівводоканал» і згідно ст. ст. 67, 68 Житлового Кодексу України та ст. 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» зобов'язані своєчасно вносити плату за комунальні послуги (в тому числі за послуги водопостачання та водовідведення) у встановлений термін. Однак вони не здійснювали оплату в повному обсязі за послуги, надані ЛМКП «Львівводоканал», у зв'язку з чим у травні 2013 року ЛМКП «Львівводоканал» зверталось до суду із заявою про видачу судового наказу та стягнення з відповідачів 11 125 грн 99 коп. заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення. 15 травня 2013 року Сихівським районним судом м. Львова видано судовий наказ про стягнення солідарно з відповідачів боргу за послуги водопостачання та водовідведення в сумі 11 125 грн 99 коп., проте ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 31 травня 2013 року судовий наказ за заявою боржників було скасовано.

ОСОБА_4 подав до суду зустрічний позов, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог ЛМКП «Львівводоканал». На обґрунтування зустрічних позовних вимог посилався на те, що в силу вимог Закону України «Про статус ветерана війни гарантії їх соціального захисту», Конституції України, Закону України «Про охорону дитинства» відповідачі є багатодітною сім'єю, а він − ветераном війни, інвалідом війни, відтак мають право на пільги, в тому числі по сплаті за житлово-комунальні послуги. Однак, ЛМКП «Львівводоканал» в порушення норм законодавства України неправомірно здійснює нарахування за надані послуги водопостачання та водовідведення, що відповідно стало підставою для оскарження дій останнього.

Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 24 січня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 07 квітня 2014 року первісний позов задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7 в користь ЛМКП «Львівводоканал» 4 355 грн 51 коп. заборгованості за надані послуги водопостачання та водовідведення.

В решті позовних вимог відмовлено.

В задоволені зустрічного позову відмовлено.

25 червня 2015 року відповідач ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про перегляд рішення Сихівського районного суду м. Львова від 24 січня 2014 року за нововиявленими обставинами. На обґрунтування зазначив, що істотне значення для перегляду рішення за нововиявленими обставинами є те, що він, як інвалід війни, має право на 100 % знижки плати за комунальні послуги, які повинен забезпечувати ЛМКП «Львівводоканал» на нього та членів його сім'ї. На час розгляду справи не були і не могли бути відомі обставини, що він не має права звертатись до позивача на здійснення виконання ним вимог Закону щодо 100 % знижки в оплаті комунальних послуг, так як у 2015 році змінені пільги інваліда війни в доповненню субсидіями на менші пільги. 10 червня 2015 року при отриманні пенсії виявлено нововиявлені обставини, а саме, що з інваліда війни знімають в повному об'ємі з пенсії суму на солідарне стягнення заборгованості по вказаному рішенню суду в сумі 4 584 грн 91 коп., згідно довідки УПФ від 10 червня 2015 року № 2619. Вважає, що дана обставина суттєво впливає на рішення суду.

Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 19 серпня 2015 року, залишеною без змін ухвалою ухвалу апеляційного суду Львівської області від 30 листопада 2015 року, заяву за ново виявленими обставинами залишено без задоволення.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати оскаржувані ухвали та постановити нове рішення про задоволення заяви, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судами норм процесуального права та не правильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. 212 ЦПК України, а також, врахувавши обставини справи, дійшов обґрунтованого висновку, що обставини, на які посилається ОСОБА_4, як на нововиявлені, не можуть вважатися такими у розумінні ст. 361 ЦПК України, оскільки довідка, на яку покликається заявник свідчить про порядок виконання рішення Сихівського районного суду м. Львова від 24 січня 2014 року. Обставини викладені в ній не існували на час ухвалення рішення суду і не мають істотного значення. Відтак довідка та викладене в ній не є доказом наявності нововиявлених обставин, які дають підставу для перегляду рішення суду. Обставини, на які посилається ОСОБА_4, були повно і всебічно досліджені судом під час розгляду цивільної справи № 464/11740/13-ц, та враховані в рішенні Сихівського районного суду м. Львова від 24 січня 2014 року.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що не відповідає вимогам ст. 335 ЦПК України, оскільки суд касаційної інстанції позбавлений можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 19 серпня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 30 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

А.В.Маляренко

О.О.Дьоміна

М.В.Демяносов