Дата документу 14.04.2016
Справа № 334/6812/15-ц
Провадження № 2/334/235/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

14 квітня 2016 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Ісакова Д.О.,

при секретарі Воронцовій І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_2» ПАТ «ВіЕйБі Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором

в с т а н о в и в:

Представник ОСОБА_1 акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_2» ПАТ «ВіЕйБі Банк» звернувся до Ленінського районного суду м.Запоріжжя з позовом до ОСОБА_3 в якому зазначив, що 15.02.2012р. між Відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнський ОСОБА_2» правонаступником прав та обов'язків якого є Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський ОСОБА_2» та ОСОБА_3 укладено Кредитний договір № BL_KГ 00095036, за умовами якого відповідачу було надано кредит у сумі 12 500 гривень на задоволення поточних потреб, з встановленням процентної ставки за користування кредитом в розмірі 0,01% річних та з терміном повернення кредиту та процентів за ним не пізніше 15.02.2015р,згідно графіку який є невід'ємною частиною Кредитного договору.

Відповідно до п. 1.2 Кредитного договору банк надає позичальнику грошові кошти в національній валюті в сумі зазначеній в п.1. спеціальної частини договору у формі відкличної не відновлювальної лінії, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити банку плату за користування кредитними коштами, комісії та можливі штрафні санкції в порядку та на умовах визначених договором.

Банк свої зобов'язання за Кредитним договором виконав у повному обсязі, перерахував Позичальнику грошові кошти в розмірі сумі 12 500 гривень, але відповідачем порушені зобов'язання за Кредитним договором, а саме порушені строки сплати процентів за користування кредитом, що підтверджується розрахунком заборгованості.

Згідно п. 2.4.2. Кредитного договору Позичальник повинен сплачувати щомісячно в день повернення частини кредиту відповідно до платежів, передбачених у графіку погашення заборгованості за кредитом.

Крім того Відповідач постійно порушував умови Кредитного договору щодо повернення частини кредиту згідно графіку, встановленого в додатку № 1 до Кредитного договору.

Згідно п. 4.2. Кредитного договору у випадку невиконання Позичальником обов'язку передбаченого у п. 3.3.3 загальної частини договору, при тому, що прострочення виконаних зобов'язань за договором перевищило 60 календарних днів, ОСОБА_2 має право вимагати від позичальника додатково сплатити Банку штраф у розмірі зазначеному у п.8 Спеціальної частини договору.

Згідно п. 4.3. Кредитного договору у випадку прострочення позичальником сплати або сплати не в повному обсязі чергового платежу за графіком, ОСОБА_2 має право вимагати від позичальника додатково сплатити Банку пеню, що розраховується від суми невиконаних боргових зобов'язань, строк виконання яких настав і які не були виконані на день прострочення виконання. Ставка, яка застосовується для обчислення пені, зазначена в п.9 спеціальної частини договору.

Відповідно до п. 2.5.2. позичальник зобов'язується не пізніше дати, встановленої в графіку погашень, поповнювати рахунок ПАТ «ВіЕйБі Банк», вказаний в п.6 спеціальної частини договору валюті кредиту шляхом внесення готівкових коштів через касу банку або безготівковим перерахуванням, у сумах не менших за суми платежів, встановлених у графіку погашень.

Відповідач не усунув порушення умов Кредитного договору, не повернув кредит та не сплатив проценти за користування ним, тому станом на 04.08.2015р. заборгованість Відповідача по поверненню кредиту та сплаті відсотків за Кредитним договором складає 58 792 гривні 07 копійок., з яких: по поверненню кредиту - 7 963 гривні 13 копійок; по сплаті відсотків - 0 (Нуль) гривень 79 копійок; по сплаті комісії - 8 538 гривень 20 копійок; пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань - 42 289 гривень 95 копійок.

Таким чином, зважаючи на невиконання Відповідачем зобов'язання стосовно повернення кредиту, Позивач вправі вимагати стягнення з Відповідача заборгованість по кредиту. З цих підстав, представник позивача змушений звернутися до суду з відповідним позовом.

Представник позивача у судове засідання не зявився, проте у позові просить суд розглянути справу за відсутності представника Банку, вказуючи на те, що позивач підтримує заявлені вимоги у повному обсязі та не заперечує проти винесення заочного рішення у випадку неявки відповідача.

Виходячи з наведеного, а також положень ч.2 ст.158 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності представника позивача.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце його проведення повідомлявся згідно ч.9 ст.74 ЦПК України, причини своєї неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без його участі не заявляв, заперечень проти позову не надавав.

Судом були використані всі можливі способи сповіщення відповідача про час та місце розгляду справи, але вони виявилися марними.

Згідно із положенням статті 169 ЦПК України, суд відкладає розгляд справи лише в разі першої неявки в судове засідання належним чином повідомлені сторони без поважних причин, з урахуванням поважності або неповажності явки сторін до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Отже, згідно із вимогами ЦПК України суд не повинен з'ясовувати причини повторної неявки належним чином повідомленого відповідача у судове засідання, тому на підставі ст.169, 224 ЦПК України, за письмової згоди представника позивача, суд ухвалює заочне рішення.

У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Суд, зясувавши позицію сторін у справі, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, надавши їм оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до положень статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Виходячи зі змісту та розуміння цієї норми Закону слід розуміти, що при тому існувало порушення цього права.

По встановленим ЦПК України нормам (ст.. 60 ЦПК України), кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.. 61 ЦПК України.

Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ч. 1 ст. 64 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.

У судовому засіданні встановлено, що 15.02.2012р. між Відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнський ОСОБА_2» правонаступником прав та обов'язків якого є Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський ОСОБА_2» та ОСОБА_3 укладено Кредитний договір № BL_KГ 00095036, за умовами якого відповідачу було надано кредит у сумі 12 500 гривень на задоволення поточних потреб, з встановленням процентної ставки за користування кредитом в розмірі 0,01% річних та з терміном повернення кредиту та процентів за ним не пізніше 15.02.2015р,згідно графіку який є невід'ємною частиною Кредитного договору.

Відповідно до п. 1.2 Кредитного договору банк надає позичальнику грошові кошти в національній валюті в сумі зазначеній в п.1. спеціальної частини договору у формі відкличної не відновлювальної лінії, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити банку плату за користування кредитними коштами, комісії та можливі штрафні санкції в порядку та на умовах визначених договором.

Банк свої зобов'язання за Кредитним договором виконав у повному обсязі, перерахував Позичальнику грошові кошти в розмірі сумі 12 500 гривень, але відповідачем порушені зобов'язання за Кредитним договором, а саме порушені строки сплати процентів за користування кредитом, що підтверджується розрахунком заборгованості.

Згідно п. 2.4.2. Кредитного договору Позичальник повинен сплачувати щомісячно в день повернення

частини кредиту відповідно до платежів, передбачених у графіку погашення заборгованості за кредитом.

Крім того Відповідач постійно порушував умови Кредитного договору щодо повернення частини кредиту згідно графіку, встановленого в додатку № 1 до Кредитного договору.

Згідно п. 4.2. Кредитного договору у випадку невиконання Позичальником обов'язку передбаченого у п. 3.3.3 загальної частини договору, при тому, що прострочення виконаних зобов'язань за договором перевищило 60 календарних днів, ОСОБА_2 має право вимагати від позичальника додатково сплатити Банку штраф у розмірі зазначеному у п.8 Спеціальної частини договору.

Згідно п. 4.3. Кредитного договору у випадку прострочення позичальником сплати або сплати не в повному обсязі чергового платежу за графіком, ОСОБА_2 має право вимагати від позичальника додатково сплатити Банку пеню, що розраховується від суми невиконаних боргових зобов'язань, строк виконання яких настав і які не були виконані на день прострочення виконання. Ставка, яка застосовується для обчислення пені, зазначена в п.9 спеціальної частини договору.

Відповідно до п. 2.5.2. позичальник зобов'язується не пізніше дати, встановленої в графіку погашень, поповнювати рахунок ПАТ «ВіЕйБі Банк», вказаний в п.6 спеціальної частини договору валюті кредиту шляхом внесення готівкових коштів через касу банку або безготівковим перерахуванням, у сумах не менших за суми платежів, встановлених у графіку погашень.

Відповідач не усунув порушення умов Кредитного договору, не повернув кредит та не сплатив проценти за користування ним, тому станом на 04.08.2015р. заборгованість Відповідача по поверненню кредиту та сплаті відсотків за Кредитним договором складає 58 792 гривні 07 копійок., з яких: по поверненню кредиту - 7 963 гривні 13 копійок; по сплаті відсотків - 0 (Нуль) гривень 79 копійок; по сплаті комісії - 8 538 гривень 20 копійок; пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань - 42 289 гривень 95 копійок.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем, у строк та в порядку, що встановлені договором.

У судовому засіданні підтверджено письмовими доказами, що Позивач свої зобов'язання за Договором виконав, надавши Відповідачеві кредит у сумі 12500 грн., що підтверджується випискою з особового рахунку Відповідача.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідносини, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Відповідно до ст. 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись в строк, що передбачений умовами Договору.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У відповідності до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

А за нормами статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Уклавши з позивачем кредитний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності відповідач систематично порушувв свої договірні зобовязання, що призвело до виникнення заборгованості за користування кредитними коштами.

Відповідно до ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи наведене, оцінюючи належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що з відповідача підлягає стягненню заборгованість за кредитом у розмірі 58 792 гривні 07 копійок., з яких: по поверненню кредиту - 7 963 гривні 13 копійок; по сплаті відсотків - 0 (Нуль) гривень 79 копійок; по сплаті комісії - 8 538 гривень 20 копійок; пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань - 42 289 гривень 95 копійок.

Крім того, в ході судового розгляду встановлено, що на підставі Рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладення фізичних осіб за №63 від 20.03.2015 р. розпочата процедура ліквідації ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ ОСОБА_2» (ПАТ «ОСОБА_4) та призначено Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації Департаменту врегулювання неплатоспроможності банків -ОСОБА_5.

Згідно п. 1 ч. З ст. 47 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Уповноважена особа Фонду діє без довіреності від імені банку, що ліквідується, має право підпису будь-яких договорів (правочинів), інших документів від імені банку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Уповноважена особа Фонду з дня свого призначення здійснює такі повноваження, зокрема : виконує повноваження органів управління банку.

Відповідно до п.22 ч.І ст.5 Закону України «Про судовий збір» уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації у банку, від сплати судового збору звільняється.

Виходячи з вищевикладеного та у відповідності до ст. 88 ЦПК з відповідача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 1218 гривень.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 88, 212, 213, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 256, 258, 261, 509, 526, 527, 530, 546, 549, 551, 615, 1049, 1054 ЦК України, ст. 61 Конституції України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_2» ПАТ «ВіЕйБі Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 (паспорт серії СВ№ 376830 від 23.06.2001р., виданий Ленінським РВ ЗМУ УМВС України в Запорізькій області, РНОКПП НОМЕР_1, адреса: 69000, Запорізька, область, АДРЕСА_1.), на користь Позивача ОСОБА_1 акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_2» (адреса: 04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 27 «Т», рахунок №1 у ГУ НБУ України по м. Києву і Київський області, МФО 380537, код у ) заборгованість за Кредитним договором № BL_KГ 00095036 від 15.02.2012р. у сумі 58 792 (П'ятдесят вісім тисяч сімсот дев'яносто дві) гривні 07 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 (паспорт серії СВ№ 376830 від 23.06.2001р., виданий Ленінським РВ ЗМУ УМВС України в Запорізькій області, РНОКПП НОМЕР_1, адреса: 69000, Запорізька, область, АДРЕСА_1.), в дохід держави судовий збір в розмірі 1218 гривень.

Рішення суду відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції Ленінський районний суд м.Запоріжжя шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10-денного строку з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: Ісаков Д. О.