АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4745/16 Справа № 191/2053/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Рудь В.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді: Рудь В.В.

суддів: Глущенко Н.Г., Повєткіна В.В.

при секретарі: Назаренко А.С.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 березня 2016 року за позовом ОСОБА_3 до Синельниківської районної державної адміністрації Дніпрпетровської області, ОСОБА_4 сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, ОСОБА_5 про визнання права на земельну частку(пай) в порядку спадкування за законом, визнання незаконними та скасування актів ідивідуальної дії органу державної влади та органу місцевого самоврядування, -

В с т а н о в и л а :

У червні 2015 року ОСОБА_3 звернулася з позовом, який уточнено у вересні 2015 року, до Синельниківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, ОСОБА_4 сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, ОСОБА_5 про визнання права на земельну частку(пай) в порядку спадкування за законом, визнання незаконними та скасування актів ідивідуальної дії органу державної влади та органу місцевого самоврядування(а.с.2-6, 52-58).

Позивачка зазначала, що 17 травня 2010 року у м.Пирятин Полтавської області помер її брат ОСОБА_6. Вона є спадкоємцем другої черги в порядку спадкування за законом, інші спадкоємці за законом, а також заповіт відсутні. Факт родинних відносин з померлим підтверджується її свідоцтвом про народження та рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 серпня 2014 року у цивільній справі №191/2915/14-ц за її позовом до Синельниківської міської ради Дніпропетровської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Спадщина брата складається із земельної ділянки частки (паю), розміром 10,17 га, яка знаходиться на території ОСОБА_4 сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області. Право брата на цю земельну ділянку посвідчено Сертифікатом на право на земельну частку (пай) Серії ДП №0208040 від 28 травня 1997 року з земельного пайового фонду КСП «Україна», що підтверджується довідкою Управління Держземагенства у Синельниківському районі Дніпропетровської області №4866-010/4 від 28 листопада 2014 року.

Земельний сертифікат братом за життя було втрачено, про що за її зверненням у регіональній газеті «Твій регіон» від 03.12.2014 року надруковано відповідне оголошення.

Після визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини вона подала заяву до державного нотаріуса Другої Синельниківської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області про прийняття спадщини.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №02-31/1479 від 01 листопада 2014 року від 01.11.2014 року нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку із ненаданням документів, підтверджуючих право померлого на земельну частку(пай).

Також ОСОБА_3 зазначила, що відповідно до списків по розпаюванню земель колишнього КСП «Україна» покійному брату припадав пай №132 на полі №13-14. Проте, земельний сертифікат був загублений, пай в натурі не було виділено, державний акт брат не отримував.

В той же час, вказану земельну ділянку було виділено в натурі на підставі рішення №191 двадцять восьмої сесії 4 скликання ОСОБА_4 сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області від 25.10.2005 року «Про видачу Державного акту на право приватної власності на земельну частку (пай) громадянці ОСОБА_4 сільської ради власниці сертифікату серії ДП №0378135 ОСОБА_5».

На підставі розпорядження голови Синельниківської районної державної адміністрації №647-р05 від 25 листопада 2005 року «Про впорядкування видачі державних актів на право власності на землю для ведення товарного сільськогосподарського виробництва громадянам ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_8, Луб'янської сільських рад взамін сертифікатів на земельну частку (пай)» про відведення земельної ділянки в натурі (на місцевості) у розмірі земельної частки (паю) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і видачі державного акту на право власності на землю по ОСОБА_4 сільській раді Синельниківського району Дніпропетровської області - громадянці ОСОБА_5 пай 132 на площі 11,61 га, ОСОБА_5 видано Державний акт на право власності на земельну ділянку.

Посилаючись на викладені обставини та вказуючи на порушення її прав як спадкоємця померлого брата ОСОБА_6 на спадкове майно - спірну земельну ділянку, ОСОБА_3 в позовній заяві в редакції від 18.09.2015 року просила: визнати за нею в порядку спадкування право на земельну частку (пай), розміром 10,17 умовних кадастрових гектарів, розташованої на території ОСОБА_4 сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, яка належала померлому спадкодавцю ОСОБА_6 на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай), Серії ДП №0208040 від 28 травня 1997 року;

визнати незаконним та скасувати Рішення №191 двадцять восьмої сесії четвертого скликання ОСОБА_4 сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області від 25 жовтня 2005 року «Про видачу державного акту на право приватної власності на земельну частку (пай) громадянці ОСОБА_4 сільської ради власниці сертифікату серії ДП №0378135»(ОСОБА_5);

визнати незаконним та скасувати Розпорядження голови Синельниківської районної державної адміністрації №647-р05 від 25 листопада 2005 року «Про впорядкування видачі державних актів на право власності на землю для ведення товарного сільськогосподарського виробництва громадянам ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_8, Луб'янської сільських рад взамін сертифікатів на земельну частку (пай)», в частині відведення земельної ділянки в натурі (на місцевості) у розмірі земельної частки (паю) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і видачі державного акту на право власності на землю по ОСОБА_4 сільській раді, - громадянці ОСОБА_5(пай 132, площею 11,61 га);

зобов'язати ОСОБА_4 сільську раду Синельниківського району Дніпропетровської області та Синельниківську районну державну адміністрацію Дніпропетровської області визначити та передати у власність ОСОБА_3 земельну ділянку розміром 10,17 умовних кадастрових гектарів, яка належала померлому ОСОБА_6 на підставі Сертифікату на право на земельну частку(пай) серії ДП №0208040 від 28 травня 1997 року в межах територіальної підвідомчості, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 березня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_3 до Синельниківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, ОСОБА_4 сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, ОСОБА_5 про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, визнання незаконними та скасування актів індивідуальної дії органу державної влади та органу місцевого самоврядування задоволені частково(а.с.131-134).

Визнано Рішення №191 двадцять восьмої сесії четвертого скликання ОСОБА_4 сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області від 25 жовтня 2005 року «Про видачу державного акту на право приватної власності на земельну частку (пай) громадянці ОСОБА_4 сільської ради власниці сертифікату серії ДП №0378135» ОСОБА_5 незаконним та скасувано його.

Визнано Розпорядження голови Синельниківської районної державної адміністрації №647-р05 від 25 листопада 2005 року «Про впорядкування видачі державних актів на право власності на землю для ведення товарного сільськогосподарського виробництва громадянам ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_8, Луб'янської сільських рад взамін сертифікатів на земельну частку (пай)», в частині відведення земельної ділянки в натурі (на місцевості) у розмірі земельної частки (паю) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і видачі державного акту на право власності на землю по ОСОБА_4 сільській раді Синельниківського району Дніпропетровської області - громадянці ОСОБА_5 (пай 132, площею 11,61 га), незаконним та скасовано його.

Визнано за ОСОБА_3 право на земельну частку (пай), розміром 10,17 умовних кадастрових гектарів, розташованих на території ОСОБА_4 сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6, померлого 17 травня 2010 року(Сертифікат на земельну частку (пай), виданий на ім'я ОСОБА_6, Серія ДП №0208040 від 28.05.1997 року).

В іншій частині заявлених позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 квітня 2016 року виправлена описка в тексті рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 березня 2016 року щодо пояснень ОСОБА_5В.(а.с.144).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду змінити, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 в частині визнання рішення №191 двадцять восьмої сесії четвертого скликання ОСОБА_4 сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області від 25.10.2005 року «Про видачу держаного акту на право приватної власності на земельну частку(пай) громадянці ОСОБА_4 сільської ради власниці сертифікату серії ДП №0378135» ОСОБА_5 незаконним та скасування його та в частині визнання розпорядження голови Синельниківської районної державної адміністрації №647-р05 від 25 листопада 2005 року «Про впорядкування видачі державних актів на право власності на землю для ведення товарного сільськогосподарського виробництва громадянам ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_8, Луб'янської сільських рад взамін сертифікатів на земельну частку (пай)», в частині відведення земельної ділянки в натурі (на місцевості) у розмірі земельної частки (паю) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і видачі державного акту на право власності на землю по ОСОБА_4 сільській раді Синельниківського району Дніпропетровської області громадянину ОСОБА_5 (пай 132, площею 11,61 га), незаконним та його скасування, відмовити, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права(а.с.147-148).

В іншій частині рішення суду не оскаржується та не є предметом апеляційного розгляду.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.ст.3,4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України.

Статтею 55 Конституції України кожному гарантовано право на судовий захист оспорюваних або не визнаних прав.

Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені ст.16 ЦК України.

Пунктами 16, 17 Перехідних положень ЗК України визначено, що громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю.

Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства.

Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

За правилами ч.6 ст.1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку, а ст.2 вказаного Закону передбачено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною державною адміністрацією. Документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Статтею 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» передбачено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною державною адміністрацією, а документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Згідно з ч.1,2 ст.3 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації. Особи, власники сертифікатів на право на земельну частку (пай), які виявили бажання одержати належну їм земельну частку (пай) в натурі (па місцевості), подають до відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості).

За змістом ст.5 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», яка визначає повноваження сільських, селищних, міських рад та районних державних адміністрацій щодо виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв), сільські, селищні, міські ради та районні державні адміністрації в межах їх повноважень щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості), зокрема, розглядають заяви власників земельних часток (паїв) щодо виділення їм в натурі (на місцевості) земельних ділянок і видачі документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку та приймають рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості), а також приймають рішення про видачу документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку, власникам земельних часток (паїв).

Пунктом 3 Порядку організації робіт та методики розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04 лютого 2004 року № 122, у разі виявлення після розробки проекту факту невключення одного чи кількох громадян, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку, спадкоємців права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом, інших громадян та юридичних осіб України, які відповідно до законодавства набули право на земельну частку (пай), до списку власників земельних часток (паїв), на підставі якого був складений проект, сільська, селищна, міська рада чи райдержадміністрація може прийняти рішення (розпорядження) про надання зазначеним громадянам земельних ділянок із земель запасу чи резервного фонду у розмірі відповідної земельної частки (паю).

За положеннями ст.ст.203,215 ЦК України, які визначають загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, та підстави недійсності правочину, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також втрати ним документа, який посвідчує право власності.

Як видно із справи, в обгрунтування позову ОСОБА_3 зазначала те, що не може оформити спадщину після смерті брата ОСОБА_6, який помер 17 травня 2010 року, на земельну частку(пай) розміром 10,17 умовних кадастрових гектарів, розташованих на території ОСОБА_4 сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, що належала ОСОБА_6 на підставі сертифіката на земельну частку(пай) серії ДП № 0208040 від 28.05.1997 року, який останнім за життя втрачено, а прийнятими органами місцевого самоврядування рішеннями щодо відведення земельної ділянки в натурі (на місцевості) пай 132, площею 11,61 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і видачею державного акту на право власності на землю ОСОБА_5, порушені її права та інтереси як спадкоємця на вказану земельну частку(пай).

Задовольняючи позов в оскаржуваній частині, суд виходив з того, що наявність рішення ОСОБА_4 сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області від 25.10.2005 року та розпорядження Синельниківської райдержадміністрації від 25.11.2005 року в частині, що стосується відведення земельної частки (паю) №132 ОСОБА_5, розташованої на території ОСОБА_4 сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, перешкоджає реалізації права на спадкування спадкоємцю ОСОБА_3 після смерті спадкодавця ОСОБА_6, якому 28.05.1997 року видано Сертифікат на земельну частку (пай) за 132 Серії ДП №0208040. Також суд зазначив, що питання про право на земельну частку (пай) за №132 зазначеними вище органами місцевого самоврядування здійснено вперше 28.05.1997 року за заявою ОСОБА_6, а вдруге 15.02.2006 року за заявою ОСОБА_5, але з порушенням прав ОСОБА_6, померлого 17.05.2010 року.

Такі висновки суду щодо задоволення позову ОСОБА_3 в зазначеній частині не можна визнати обгрунтованими з огляду на наступне.

Так, за змістом довідки заступника начальника управління Держземагентства у Синельниківському районі Дніпропетровської області від 28.11.2014 року №4866-010/4 Сертифікат на земельну частку (пай) був виданий громадянину ОСОБА_6, Серія ДП №0208040 від 28.05.1997 року згідно книги реєстрації сертифікатфів на земельний пай членів КСП «Україна» Синельниківського району Дніпропетровської області. Вартість земельного паю 10,17 ум.кад.га станом на 01.01.2014 року (з урахуванням коефіцієнту індексації 3,2 та коефіцієнту 1,756 згідно постанови від 30.11.2011 року №1185) по ОСОБА_4 сільській раді становить 260337,54 грн.(а.с.17, 65, 81).

17.05.2010 року ОСОБА_6 помер(а.с.9). Факт отримання померлим ОСОБА_6 зазначеного сертифіката сторонами не оспорюється.

Із справи вбачається, що дублікат Сертифіката на право на земельну частку (пай) Серії ДП №0208040 від 28.05.1997 року та державний актів на право власності на землю у передбаченому порядку ні померлий, ні ОСОБА_3 не отримували.

За даними матеріалів спадкової справи №385/2014 до майна померлого 17 травня 2010 року ОСОБА_6 із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом до Другої синельниківської державної нотаріальної контори звернулася 14.10.2014 року ОСОБА_3, яка є рідною сестрою спадкодавця, наявність інших спадкоємців не встановлено(а.с.10,11,100-109).

Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 серпня 2014 року, яке набрало законної сили 02 вересня 2014 року, ОСОБА_3 визначено додатковий строк в чотири місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті брата ОСОБА_6, померлого 17 травня 2010 року(а.с.12).

Постановою державного нотаріуса Другої синельниківської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області від 01.11.2014 року ОСОБА_3 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в порядку спадкування за законом після смерті брата ОСОБА_6, померлого 17 травня 2010 року, у зв'язку з відсутністю документів, підтверджуючих право власності на земельну ділянку за померлим(а.с.20).

Вирішуючи заявлений спір в частині права ОСОБА_3 на спадкове майно та встановивши зазначені обставини, суд визнав за ОСОБА_3 право на земельну частку (пай), розміром 10,17 умовних кадастрових гектарів, розташованих на території ОСОБА_4 сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6, померлого 17 травня 2010 року, Сертифікат на земельну частку (пай), виданий на ім'я ОСОБА_6, Серія ДП №0208040 від 28.05.1997 року.

Рішення суду в зазначеній частині не оспорюється.

Що стосується рішення в іншій частині заявлених вимог ОСОБА_3, то із справи вбачається наступне.

Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 листопада 2004 року, яке набрало законної сили 21 грудня 2004 року, за ОСОБА_5 визнано право приватної власності на земельну частку (пай), розміром 10,17 умовних кадастрових гектар, розташовану на території ОСОБА_4 сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області та зобов'язано Синельниківську районну державну адміністрацію видати ОСОБА_5 сертифікат на право приватної власності на зазначену земельну ділянку(пай)(а.с.78).

12 жовтня 2005 року ОСОБА_5В.а звернулася із заявою до ОСОБА_4 сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області про виділ земельної частки(паю) в натурі на полі «13-14» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва(а.с.21).

За змістом рішення двадцять восьмої сесії четвертого скликання ОСОБА_4 сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області від 25 жовтня 2005 року №191-28/ІУ, розглянувши розроблену технічну документацію щодо виготовлення державного акту на право приватної власності на земельну частку(пай) громадянки ОСОБА_4 сільської ради власниці сертифікату серії ДП №0378135, ОСОБА_4 сільська рада вирішила клопотати перед райдержадміністрацією про передачу в приватну власність земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва ОСОБА_5, пай №132, 11,61 га на території ОСОБА_4 сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області(а.с.22).

Наведене свідчить, що при вирішенні ОСОБА_4 сільською радою Синельниківського району Дніпропетровської області питання щодо передачі ОСОБА_5 в приватну власність земельної частки (паю) враховувався належний їй сертифікат Серії ДП №0378135 на земельний пай площею 11,61 га(а.с.22), в той час як померлому 17 травня 2010 року ОСОБА_6 належав сертифікат Серії ДП №0208040 від 28.05.1997 року на земельний пай площею 10,17 умовних кадастрових гектар(а.с.17, 65, 81).

Як видно із справи, розпорядженням голови районної державної адміністрації Дніпропетровської області від 25 листопада 2005 року №647-р05 «Про впорядкування видачі державних актів на право власності на землю для ведення товарного сільськогосподарського виробництва громадянам ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_8, Луб'янської сільських рад взамін сертифікатів на земельну частку (пай)» визначено відвести земельні ділянки в натурі (на місцевості) у розмірі частки (паю) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і видати державні акти на право власності на землю, зокрема, по ОСОБА_4 сільській раді Синельниківського району Дніпропетровської області ОСОБА_5, пай №132 на площі 11,61 га(а.с.23).

15 лютого 2006 року на підставі розпорядження голови районної державної адміністрації від 25 листопада 2005 року №647-р05 ОСОБА_5 видано Державний акт на право власності на земельну ділянку Серії ЯБ №877460, за яким вона є власником земельної ділянки площею 11,610 га у межах згідно з планом, що розташована на території ОСОБА_4 сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №44(а.с.77).

Задовольняючи позов ОСОБА_3 в зазначеній частині, суд не врахував наведені обставини, зокрема, не врахував той факт, що питання про право ОСОБА_5 на земельний пай вирішувалось органами місцевого самоврядування відповідно до сертифікату, який містить інші дані, ніж дані, що зазначені в сертифікаті на ім'я ОСОБА_6

При цьому доказів в розумінні положень ст.ст.57,58 ЦПК України, які б свідчили про незаконність зазначених рішень органів місцевого самоврядування ОСОБА_3 у порядку, передбаченому ст.60 ЦПК України, не надано, таких доказів матеріали справи не містять, а відтак висновок суду про задоволення позову ОСОБА_3 в зазначеній частині є помилковим, а тому рішення суду в цій частині підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про відмову ОСОБА_3 в задоволення таких вимог.

Керуючись ст.ст.303,307,308,309,316 ЦПК України колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 березня 2016 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_3 про визнанння Рішення №191 двадцять восьмої сесії четвертого скликання ОСОБА_4 сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області від 25 жовтня 2005 року «Про видачу державного акту на право приватної власності на земельну частку (пай) громадянці ОСОБА_4 сільської ради власниці сертифікату серії ДП №0378135» ОСОБА_5 незаконним та його скасування та про визнання Розпорядження голови Синельниківської районної державної адміністрації №647-р05 від 25 листопада 2005 року «Про впорядкування видачі державних актів на право власності на землю для ведення товарного сільськогосподарського виробництва громадянам ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_8, Луб'янської сільських рад взамін сертифікатів на земельну частку (пай)», в частині відведення земельної ділянки в натурі (на місцевості) у розмірі земельної частки (паю) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і видачі державного акту на право власності на землю по ОСОБА_4 сільській раді Синельниківського району Дніпропетровської області - громадянці ОСОБА_5 (пай 132, площею 11,61 га), незаконним та його скасування, скасувати, ОСОБА_3 в задоволенні зазначених вимог відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий-

Судді-