Справа № 308/3174/13-ц
У Х В А Л А

Іменем України

06 червня 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах

апеляційного суду Закарпатської області у складі:

головуючої Боднар О.В.,

суддів Мацунича М.В., Куштана Б.П.,

за участю секретаря Кухти М.В.,

та представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою ОСОБА_2, що діє від імені ОСОБА_1, на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 07 березня 2013 року справу за поданням головного державного виконавця міського відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1, -

у с т а н о в и л а :

Оскаржуваною ухвалою (а.с. 17-18) встановлено тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон громадянина України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Постановлено вилучити паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий на його ім'я, серії НОМЕР_1 від 02 липня 2008 року.

В апеляційній скарзі (а.с. 24-28) представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні подання.

Зазначає, що державним виконавцем не наведено обставин та не надано жодних доказів ухилення боржника від виконання покладених на нього зобов'язань, а лише зазначено, що станом на 21 лютого 2013 року боржником не вчинено дій спрямованих на виконання рішення суду. У зв'язку з чим висновки суду першої інстанції ґрунтуються на припущеннях.

Розглянувши доводи скарги, перевіривши матеріали справи, матеріали виконавчого провадження № 1194/12 (№ перереєстрації 12-17012, 12-12/13) № за ЄДРВП: 28905836, апеляційний суд визнав, що скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що на час звернення державного виконавця із поданням на виконанні в МВ ДВС Ужгородського МРУЮ знаходилося зведене виконавче провадження з примусового виконання виконавчих документів про стягнення з ОСОБА_1 на користь стягувачів заборгованості у розмірі 1 115 387,80 грн. (виконавчі листи, видані Ужгородським міськрайонним судом:

- 20 січня 2012 року по справі № 2-3817/11 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Ерсте Банк» заборгованості за кредитним договором № 014/1228/18/06270, в розмірі 166 900,03 грн., 120,00 грн. витрат на ІТЗ розгляду справи та 1 169,00 грн. державного мита;

- 06 червня 2012 року по справі № 2п-7607/11 про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь КС «Хосен» 48 939,24 грн. та 407,27 грн. судового збору;

- 25 жовтня 2012 року по справі № 2-6750/11 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 397 121,16 грн., 120,00 грн. витрат на ІТЗ розгляду справи, та 1 700,00 грн. судового збору;

- 27 вересня 2012 року по справі № 712/7085/12 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором № 226/ФКВ-07 у розмірі 177 308,92 грн. та 1 773,09 грн. судового збору;

виконавчий лист, виданий Закарпатським окружним адміністративним судом 12 грудня 2011 року по справі № 2а-0770/2561/11 про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь державного бюджету заборгованості у розмірі 1 073,76 грн., та виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_4 від 08 вересня 2011 року, зареєстрований в реєстрі за № 2750 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 заборгованості за договором позики від 10 березня 2009 року у розмірі 315 599,323 грн. (а.с. 4, 6, 8, 10, 12, 14).

Задовольняючи подання державного виконавця суд першої інстанції виходив з того, що станом на 21 лютого 2013 року боржником не вчинено жодних дій, спрямованих на виконання рішення. Проте, погодитися з таким висновком суду першої інстанції не можна з огляду на наступне.

Відповідно до ст.377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Однак, судом подання було розглянуто без участі державного виконавця, що суперечить вимогам ч.2 ст.377-1 ЦПК України, та не є виправданим, оскільки саме він зобов'язаний довести суду з наданням відповідних матеріалів виконавчого провадження необхідність обмеження конституційного права боржника у виконавчому провадженні.

З наданих державним виконавцем матеріалів вбачається, що він обмежився наданням копій виконавчих листів, постанов про відкриття виконавчого провадження та відповіді управління у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб про наявність у ОСОБА_1 закордонного паспорта.

Надані матеріали не підтверджують факт надсилання боржнику документів виконавчого провадження в порядку, передбаченому ст.31 Закону України «Про виконавче провадження».

Розглянувши справу у відсутності державного виконавця і не витребувавши матеріалів виконавчого провадження, не пересвідчившись про обізнаність боржника про наявність відкритого виконавчого провадження та здійснення виконавчих дій і строків його добровільного виконання, суд прийшов до передчасного висновку про ухилення ОСОБА_1 від виконання рішення суду.

Як зазначив Верховний Суд України, аналізуючи судову практику щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, задоволення подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України можливе лише за умови "доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання".

Поняття "ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням" варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання.

Про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов'язків, передбачених ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Проте, суд обмежився констатацією того, що боржником не вчинено жодних дій, спрямованих на виконання рішення, не зазначивши у чому саме полягає таке ухилення, і якими доказами воно підтверджується.

Крім того, як вбачається з матеріалів виконавчого провадження, надісланих на вимогу апеляційного суду, головним державним виконавцем МВ ДВС Ужгородського МРУЮ Секерня Є.М. 28 лютого 2013 року були винесені постанови про повернення виконавчих документів стягувачам на підставі п.2 ч.1 ст.47, ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» у зв'язку із відсутністю у боржника майна, на яке можливо звернути стягнення і здійснені державним виконавцем заходи виявилися безрезультатними (стягувачі не виявили бажання залишити за собою майно боржника, нереалізоване під час виконання рішення), та зазначено про можливість повторного пред'явлення виконавчих листів до виконання до 28 лютого 2014 року (копії постанов приєднані до матеріалів справи).

Даних про повторне пред'явлення стягувачами виконавчих листів виконавче провадження не містить.

За таких обставин, враховуючи також відсутність даних про те, що на виконанні МВ ДВС Ужгородського МРУЮ знаходиться виконавче провадження з виконання зазначених вище виконавчих документів, у межах якого державний виконавець міг би звернутися із даним поданням, колегія суддів вважає, що відсутні передбачені законом підстави для встановлення ОСОБА_1 тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон та вилучення у нього паспорта громадянина України для виїзду за кордон.

На підставі наведеного, керуючись ч.2 ст.307, ст.ст.312, 314, 315, 377-1 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, що діє від імені ОСОБА_1, задовольнити.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 07 березня 2013 року скасувати.

У задоволенні подання головного державного виконавця міського відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

с у д д і :

Мацунич М. В. Боднар О.В. Куштан Б.П.