1Справа № 0818/9572/2012 4-с/335/42/2016
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2016 року м.Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді: Апаллонової Ю.В.,

при секретарі Кудряшовій Ю.І.,

за участю : заявника ОСОБА_1 представника заявника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області ОСОБА_3, заінтересовані особи ПАТ «Родовід Банк», Концерн «МТМ», ОСОБА_4, державний виконавець Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6Ю, звернувся до суду із скаргою на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області ОСОБА_3, заінтересовані особи ПА «Родовід Банк», Концерн «МТМ», ОСОБА_4, державний виконавець Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_5

В скарзі зазначав, що 19.04.2016 року за адресою належного йому на праві власності нежитлового приміщення, яке знаходиться в ОСОБА_7, бульвар Шевченка, 51, приміщення № 30, старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Запорізької області ОСОБА_3 було проведено акт опису та арешту . Зазначені дії проведено державним виконавцем в рамках зведеного виконавчого провадження № 50791625 про стягнення з ОСОБА_1 на користь юридичних осіб заборгованості на загальну суму 1 699 261,82 грн. Копію акту було вручено особисто.

Як стало відомо на теперішній час, зведене виконавче провадження №50791625 про стягнення з ОСОБА_1 на користь юридичних осіб заборгованості на загальну суму 1 699 261,82 грн. перебуває в Орджонікідзевському районному відділі державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції і складається з виконавчих проваджень :

ВП № 38490549 , відкритого 17.06.2013 р. на підставі виконавчого листа № 0818/9572/2012, виданого Орджонікідзевським районним судом ОСОБА_7 28.05.2013, про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_8 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованості за кредитним договором в сумі 833 099,18 грн.,ВП № 50642372, відкрите постановою від 01.04.2016 р. на підставі судового наказу № 0818/12230/2012 2-н/0818/2096/2012, виданого 26.07.2013 року Орджонікідзевським районним судом м.Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на користь Концерну «Міські теплові мережі» заборгованості в сумі 9907,98 грн., судового збору в сумі 107,30 грн, а всього 10 015,28 грн. ВП № 50642478 , відкрите 01.04.2016 р. на підставі судового наказу № 0818/388/2012, виданого 22.08.2012 року Орджонікідзевським районним судом ОСОБА_7 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Концерну «Міські теплові мережі» заборгованості в сумі 3948,03грн., судового збору в сумі 107,30 грн.

Вважає дії державного виконавця Попович Н.С. щодо складання акту опису та арешту належного йому приміщення неправомірними, оскільки зведене виконавче провадження №

50791625 не знаходиться в її провадженні .

Крім того, звернення державним виконавцем стягнення на майно, яке є предметом іпотеки, повинно проводитись із дотриманням вимог закону України «Про іпотеку», який встановлює пріоритетне право іпотеко держателя на отримання задоволення від реалізації іпотечного майна. Зведене виконавче провадження не є виконавчим провадженням на підставі рішення суду або іншого виконавчого документу про звернення стягнення на іпотечне майно. Тому державний виконавець не вправі описувати та арештовувати іпотечне майно для виконання рішення про стягнення боргу, тим більше на користь інших, відмінних від іпотеко держателя стягувачів. За наявності арешту, накладеного в даному виконавчому провадженні, позивач обмежений в праві вирішення питання про звернення стягнення на іпотечне майно на користь іпотеко держателя в позасудовому порядку. Тому вважає дії державного виконавця Попович Н.С. неправомірними та звертаюся до суду з цією скаргою.

Просив суд визнати неправомірними дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Запорізької області ОСОБА_3 щодо проведення акту опису та арешту нежитлового приміщення за адресою м.Запоріжжя, бульвар Шевченка, 51 прим. 30 від 19.04.2016 року та скасувати зазначений акт.

У судовому засіданні представник заявника та заявник заявлену скаргу підтримали частково, а саме в частині незаконності опису та арешту іпотечного майна, в решті частині скарга не підтримана.

У судове засідання заінтересовані особи не зявилися, повідомлені належним чином, від ПАТ «РодовідБанк» та державного виконавця надійшли письмові заперечення, ПАТ «РодовідБанк» просить розглядати справу у їх відсутності.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Судом встановлено, що в Орджонікідзевському районному відділі державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції перебуває зведене виконавче провадження №50791625 про стягнення з ОСОБА_1 на користь юридичних осіб заборгованості на загальну суму 1 699 261,82 грн., яке складається з виконавчих проваджень :

ВП № 38490549 , відкритого 17.06.2013 р. на підставі виконавчого листа № 0818/9572/2012, виданого Орджонікідзевським районним судом ОСОБА_7 28.05.2013, про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_8 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованості за кредитним договором в сумі 833 099,18 грн.,

ВП № 50642372, відкрите постановою від 01.04.2016 р. на підставі судового наказу № 0818/12230/2012 2-н/0818/2096/2012, виданого 26.07.2013 року Орджонікідзевським районним судом м.Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на користь Концерну «Міські теплові мережі» заборгованості в сумі 9907,98 грн., судового збору в сумі 107,30 грн, а всього 10 015,28 грн.

ВП № 50642478 , відкрите 01.04.2016 р. на підставі судового наказу № 0818/388/2012, виданого 22.08.2012 року Орджонікідзевським районним судом ОСОБА_7 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Концерну «Міські теплові мережі» заборгованості в сумі 3948,03 грн., судового збору в сумі 107,30 грн.

29.03.2016 року, постановою начальника Управління державної виконавчої служби ОСОБА_9, з метою забезпечення своєчасного, правильного і повного виконання зазначеного виконавчого провадження, керуючись Законом України «Про виконавче провадження» було утворено виконавчу групи при відділі примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області та Орджонікідзевському відділу державної виконавчої служби

Запорізького міського управління юстиції з державних виконавців цих відділів по виконанню виконавчого провадження у відношенні боржника ОСОБА_1 наступного складу:керівник виконавчої групи: заступник начальника відділу примусового виконаній рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_10, члени виконавчої групи:старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управлінця державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізької області ОСОБА_3;начальник Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_11; державний виконавець Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_5

Так керуючись нормами розділу V Інструкції з організації примусового виконання рішень за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення, або у разі виконання зведеного виконавчого провадження при органах ДВС за відповідною постановою можуть утворюватися виконавчі групи, до складу яких входять державні виконавці одного або кількох органів ДВС.

Відповідно до п. 5.10 Інструкції процесуальні документи видаються державними виконавцями, що входять до виконавчої групи, за погодженням або на виконання доручення керівника виконавчої групи.

У зв'язку з невиконанням добровільно рішення суду, з метою повного та своєчасного виконання рішення суду державним виконавцем вжито всіх можливих, передбачених законом заходів направлених на виявлення майна на яке можна накласти арешт та на яке можливо звернути стягнення для погашення заборгованості.

Відповідно до частини 6 статті 52 Закону України "Про виконавче провадження" стягнення на майно боржника звертається в розмірі і обсязі необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження.

Статтею 57 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Частиною 2 статті 57 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

19.04.2016 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області проведено опис та накладено арешт на нежитлове приміщення 30 у буд.51 по буд. Шевченка у м. Запоріжжі, що належить ОСОБА_1 Цим же актом опису та арешту майна передано на збереження описане та арештоване майно ОСОБА_1, ( а.с. 4).

Виходячи з того, що держаним виконавцем при складанні спірного акту опису та арешту майна дотримано вимоги закону "Про виконавче провадження" та Інструкції про проведення виконавчих дій, суд не вбачає підстав для задоволення скарги.

Згідно п.п. 5.6.6. Інструкції про проведення виконавчих дій в акті опису і арешту майна повинні бути вказані: час і місце складання акта; назва органу державної виконавчої служби, в якому працює державний виконавець, а також прізвище, ім'я та по батькові державного виконавця та осіб, що були присутні при складанні акта із зазначенням їх процесуального стану; назва органу чи посадової особи, якими виданий виконавчий документ, що підлягає виконанню, його резолютивна частина; назва стягувача та боржника; назва кожного внесеного в акт предмета і його відмінні ознаки (вага, метраж, розмір, форма, вид, колір, товарний знак, проби, виробнича марка, дата випуску, ступінь зносу тощо); якщо вилучені предмети мають ознаки дорогоцінних металів,

каменів, перлів тощо, то вони ретельно описуються з визначенням усіх особливих ознак, відповідним чином пакуються в конверт, прошиваються, підписуються державним виконавцем, учасниками акта опису й опечатуються печаткою відповідного органу державної виконавчої служби; оцінка кожного внесеного в акт предмета і загальна вартість усього майна; якщо

проводилось опечатування предмета - які предмети, приміщення, сховища були опечатані, кількість накладених печаток та спосіб опечатування; строк, після закінчення якого майно може

бути передане для реалізації; назва особи, якій передане майно на зберігання, а якщо майно передано на зберігання не боржнику, а іншій особі, - паспортні дані, її адреса; відмітка про роз'яснення зберігачеві майна обов'язків із збереження майна, попередження про кримінальну та матеріальну відповідальність за його розтрату, відчуження, утаювання або підміну; зауваження або заяви стягувача, боржника, осіб, що були присутні при опису і розпорядження за ним державного виконавця. Якщо державний виконавець установив зберігачеві обмеження права користуватися майном, то про це також указується в акті опису і арешту майна із зазначенням виду, обсягів і строку обмеження. При потребі, одночасно з арештом майна в акті повинні бути перелічені предмети, які залишені боржнику, із зазначенням їх вартості, як окремо кожного, так і загальної кількості, а також перелічено інше майно, у тому числі те, яке перебуває у спільній власності боржника з іншими особами і на яке не було накладено арешт. Акт опису й арешту майна підписується державним виконавцем, понятими, зберігачем майна, боржником та стягувачем, іншими особами, які були присутні при накладенні арешту на майно. У разі відмови від підпису сторін чи інших осіб, що були присутні при виконанні, про це робиться відмітка в акті. Акт опису і арешту майна складається в двох примірниках. Перший залишається в провадженні державного виконавця, а другий - видається боржнику під розписку на першому примірнику, що залишається у державного виконавця.

З аналізу вищенаведених норм, суд приходить до висновку, що спірний акт винесений відповідно до вимог Закону України "Про виконавче провадження" та в межах повноважень державного виконавця.

Доводи скаржника про те, що виконавцем не проведено всіх передбачених законом дій щодо виявлення коштів та іншого майна боржника, а тому накладення арешту на є передчасним, є безпідставними.

Так, відповідно до ст.52 Закону України „Про виконавче провадження" стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитаріях. Готівкові кошт, виявлені у боржника, вилучаються.

На кошти та інші цінності боржника, що знаходяться на рахунках, вкладах та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, накладається арешт.

У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати ті види майна чи предмети, на які необхідно в першу чергу звернути стягнення. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається державним виконавцем.

Згідно матеріалів виконавчого провадження, виконавцем були здійснені запити до відповідних органів з метою встановлення майна та коштів боржника, що не заперечує і сам скаржник. При цьому у судовому засіданні боржником не спростовано ті обставини, що ним самостійно пропонувалися майно чи предмети, на які можна було б звернути стягнення в першу чергу.

Доводи скаржника про те, що арештоване нежитлове приміщення знаходиться в іпотеці ПАТ "РодовідБанк", не приймаються до уваги, оскільки не впливають на законність та правомірність дій виконавця. Більш того, якщо іпотекодержатель вважає свої права порушеними винесеним актом опису та арешту майна, він має право звернутися до суду зі скаргою про виключення майна з акту опису.

Відповідно до статті 1 Закону № 898-IV іпотека - це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

За положеннями частин першої і третьої статті 33 Закону № 898-IV у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі

задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

За змістом статті 41 Закону № 898-IV реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду, проводиться шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом № 606 - XIV, з дотриманням вимог цього Закону.

Виконавче провадження є процесуальною формою, що гарантує примусову реалізацію рішення суду, яким підтверджені права та обов'язки суб'єктів матеріальних правовідносин цивільної справи.

Закон № 606 - XIV визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до законупідлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Главою 4 цього Закону визначається загальний порядок звернення стягнення на майно боржника. Серед іншого, відповідно до частини першої статті 52 цього Закону звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Стаття 44 цього Закону передбачає черговість задоволення вимог стягувачів, згідно з якою в першу чергу задовольняються забезпечені заставою вимоги щодо стягнення з вартості заставленого майна.

Положеннями статті 54 Закону № 606 - XIV визначено особливості звернення стягнення на заставлене майно. Зокрема, згідно з частиною восьмою цієї статті примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону № 898-IV.

Отже, за змістом указаної норми підставою для застосування до спірних правовідносин положень Закону № 898-IV є звернення стягнення на предмет іпотеки, тобто його арешт, вилучення та примусова реалізація в розумінні частини першої статті 52 Закону № 606 - XIV.

Таким чином, норми Закону № 606 - XIV допускають звернення стягнення на предмет іпотеки в ході процедури виконавчого провадження без відповідного рішення, в межах процедури стягнення коштів з іпотекодавця на користь іпотекодержателя.

Відповідно до порядку примусового звернення стягнення коштів з боржника, врегульованого Законом № 606 - XIV, першочерговозвертається стягнення на відповідні кошти боржника, рухоме майно, а за його відсутності - на об'єкти нерухомості.

Статтею 54 цього Закону передбачено, що звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя.

Оскільки статтею 575 ЦК України іпотеку визначено як окремий вид застави, норми Закону № 606 - XIV дозволяють звернути стягнення на іпотечне майно для задоволення вимог іпотекодержателя.

Отже, норми Закону № 606 - XIV дозволяють державному виконавцю передавати на реалізацію предмет іпотеки в ході примусового виконання рішень судів про стягнення на користь іпотекодержателя заборгованості, яка випливає із забезпечених іпотекою зобов'язань, за таких умов: відсутність у боржника будь-якого іншого майна, на яке можна першочергово звернути стягнення; наявність заборгованості виключно перед іпотекодержателем; дотримання порядку реалізації майна, визначеного Законом № 898-IV.

Аналогічний правовий висновок щодо застосування положень Закону № 898-IV у подібних правовідносинах міститься у постанові Верховного Суду України від 18 листопада 2015 року (№ 6-28цс15).

До того ж, як вбачається із письмових заперечень іпотекодержателя -ПАТ "Родовідбанк" він обізнаний із проведеним описом майна і банком погоджено експертну оцінку, що свідчить про готовність стягувача отримати задоволення своїх вимог шляхом отримання коштів від реалізації майна на електронних торгах (а.с. 58).

Відповідно до ст. 387 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

З урахуванням наведеного, суд проаналізувавши дії державного виконавця, в межах заявлених вимог, вважає, що вони здійснені в межах його повноважень та в межах вказаних норм Закону України "Про виконавче провадження" , без порушення прав стягувача і боржника, а тому дійшов висновку про відмову у задоволенні скарги у зв'язку з відсутністю для цього правових підстав.

На підставі викладеного, керуючись ст.383-389 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області ОСОБА_3, заінтересовані особи ПАТ «Родовід Банк», Концерн «МТМ», ОСОБА_4, державний виконавець Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_5, залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м.Запоріжжя шляхом подачі апеляційної скарги у 5-денний строк з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Апаллонова Ю.В.