Справа № 523/6739/16-ц
Провадження №2/523/3102/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" серпня 2016 р. Суворовський районний суд міста Одеси в складі :

головуючого - судді Сувертак І.В.

при секретарі Мамренко Г.Г

розглянув в відкритому судовому засіданні в залі суду №5 в місті Одесі

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради про визнання права власності на будівлю кафе-магазину-бару та на земельну ділянку за адресою : м.Одеса, вул.. Восьмого березня, 96/1,

Установив

У травні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати право власності за набувальною давністю на будівлю кафе-магазин-бар загальною площею 126 кв.м розташованою за адресою: м. Одеса, вул. Восьмого березня, 96/1 за ОСОБА_1.; визнати право власності за набувальною давністю на земельну ділянку у розмірі 0,0480га за адресою: м. Одеса, вул. Восьмого березня, 96/1 за ОСОБА_1.

Позов обґрунтований тим, що у 2001 році позивач як фізична особа - підприємець разом з мешканцями мікрорайону, звернувся до Ленінської районної адміністрації м. Одеси з метою отримання земельної ділянки для благоустрою території, а саме ділянки для забудови під магазин та кафе, оскільки мікрорайон в районі вул. 8-го Березня, Ленінського району м. Одеси, а також поблизу прилеглі вулиці та провулки не оснащені магазинами та іншими зручностями для мешканців мікрорайону.

05.03.2001 року Міжвідомчою комісією міськвиконкому було проведено обстеження мікрорайону та згідно акту вибору та обстеження земельної ділянки позивачу як фізичній особі підприємцю, для розміщення магазину виділилася земельна ділянка у м. Одеса, Ленінський район, вул. 8-го Березня на розі 8 Чорноморського провулка.

Згідно висновку щодо можливості розміщення об'єкта від 12.12.2001 р. та дозволом на виконання будівельних робіт від 24.10.2001р. наданого позивачу ОСОБА_2 архітектури та містобудування у м. Одеса, позивачем ОСОБА_1 за власний кошт на відведені земельні ділянці у 2001 році був збудований продовольчий магазин та кафе, згідно проекту та згідно акту державної технічної комісії про прийняття закінченого будівництва від 22.07.2002 р споруда кафе-магазин-бар за адресою: вул. 8-го Березня на розі 8 Чорноморського провулка, м. Одеса було прийнято в експлуатацію.

У 2010 році на підставі положення про закінченого будівництва обєкта від 22.07.2002 року, вищезазначені споруді було зарезервовано адресу: м. Одеса вул. Восьмого березня, 96/1.

Однак при оформленні права власності ОСОБА_1 на вищезазначений кафе-магазин-бар за адресою: м. Одеса вул. Восьмого березня, 96/1, виникла перепона оскільки у 2001 році Міжвідомчою комісією міськвиконкому було проведено обстеження мікрорайону та виділено позивачу земельну ділянку під будівництво однак позивачем не був підписаний договір, що до власності земельної ділянки відведеної під будівництво за адресою: м. Одеса вул. Восьмого березня, 96/1. Це спричинило порушення прав позивача стосовно оформлення права власності на збудовану позивачем за власний кошт споруду кафе-магазин-бар за адресою: м. Одеса, вул. Восьмого березня, 96/1.

Оскільки ні у позивача, ні у членів його сімї немає документів, які б свідчили про наявність у них права власності на земельну ділянку та збудовану споруду, позивач змушений звернутися до суду з питанням захисту його права стосовно права власності на земельну ділянку відведену йому для будівництва ще у 2001 році розміром 0,0480 га, та споруду збудовану на вищезазначеній ділянці кафе-магазин-бар за адресою: м. Одеса, вул. Восьмого березня, 96/1.

Представник позивача в судовому засіданні вимоги та обґрунтування позову підтримав в повному обсязі та наполягав на його задоволенні.

Представник відповідача в судовому засіданні вимоги позову не визнав та просив відмовити у його задоволенні в повному обсязі у звязку з необґрунтованістю.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, прийшов до висновку про залишення позовних вимог без задоволення виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 05.03.2001 року Міжвідомчою комісією міськвиконкому було проведено обстеження мікрорайону та згідно акту вибору та обстеження земельної ділянки позивачу як фізичній особі підприємцю, для розміщення магазину виділилася земельна ділянка у м. Одеса, Ленінський район, вул 8-го Березня на розі 8 Чорноморського провулка. (а.с. 8).

16 вересня 2001 року ОСОБА_1 звернувся із заявою до Ленінської районної адміністрації м. Одеси з метою отримання земельної ділянки для благоустрою території, а саме ділянки для забудови під магазин та кафе, оскільки мікрорайон в районі вул. 8-го Березня, Ленінського району м. Одеси. (а.с. 7).

Згідно висновку щодо можливості розміщення об'єкта від 12.12.2001 р. (а.с. 9) та дозволом на виконання будівельних робіт від 24.10.2001р. (а.с. 10) наданого позивачу ОСОБА_2 архітектури та містобудування у м. Одеса, позивачем ОСОБА_1 за власний кошт на відведені земельні ділянці у 2001 році був збудований продовольчий магазин та кафе, згідно проекту та згідно акту державної технічної комісії про прийняття закінченого будівництва від 22.07.2002 р. споруда кафе-магазин-бар за адресою: вул. 8-го Березня на розі 8 Чорноморського провулка, м. Одеса було прийнято в експлуатацію.

У 2010 році на підставі положення про закінченого будівництва обєкта від 22.07.2002 року, вищезазначені споруді було зарезервовано адресу: м. Одеса вул. Восьмого березня, 96/1. (а.с. 13).

Згідно ч.2 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ч. 1ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом пяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Як розяснено в п.9 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 7 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» при вирішенні спорів, повязаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.

Із змісту ст. 344 ЦК україни та роз,яснень зазначеної вище Постанови Пленуму ВССУ випливає, що право власності на чуже майно набувається за набувальною давністю лише за сукупності всіх цих обставин.

Можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статтей 15, 16 ЦК України, а також частини четвертої статті 344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права.

У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Позивач, як незаконний володілець, протягом всього часу володіння майном повинен бути впевнений, що на це майно не претендують інші особи, і він отримав це майно з підстав, достатніх для того, щоб мати право власності на нього. Зазначений правовий висновок знайшов своє відображення в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28.01.2013 № 24-150/0/4-13 «Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав».

Згідно вимог ст. 182 ч.1 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У відповідності до вимог ст. 331 ч.2 ЦК України якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Частиною 1 ст.60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України.

Надані позивачем акт вибору та обстеження земельної ділянки від 05.03.2001 року, висновок про можливість розташування обєкта від. 12.12.2001 року, дозвіл на виконання будівельних робіт від 24.09.2001 року, технічний паспорт на кафе-магазин-бар від 23.06.2008 року, не свідчать про відкрите, безперервне володіння позивачем будівлею кафе-магазину-бару, загальною площею 126 кв.м. та земельною ділянкою 0,0480 га за адресою: м.Одеса, вул.. Восьмого березня,96/1 протягом встановленого Законом терміну часу (10 та 15 років відповідно).

Відповідно до статей 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про залишення позовних вимог вимог без задоволення.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 10,11,14, 57-64 , 77, 169, 212- 215, 218, 197, 294 ЦПК України, суд,-

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Одеської міської ради про визнання права власності на будівлю кафе-магазину-бару, загальною площею 126 кв.м. та на земельну ділянку 0,0480 га за адресою : м.Одеса, вул.. Восьмого березня,96/1 , - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд Суворовського району міста Одеси шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя