Справа № 192/1119/16-ц
Провадження № 2/192/161/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"09" березня 2016 р.СОЛОНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:
головуючого - судді Омелюх В.М.
за участю секретаря судового засідання - Савчукової В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт.Солоне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,
Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що з15 червня 2010 року по 27 листопада 2012 року вона знаходиться з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, в період якого у них народилась спільна неповнолітня дитина - син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
25 травня 2015 року вона уклала шлюб з ОСОБА_4, в зв'язку з чим змінила прізвище на ОСОБА_1.
Неповнолітня дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Домовленості щодо участі відповідача в утриманні сина між ними не досягнуто, а, оскільки відповідач ухиляється від добровільного утримання дитини, вона змушена звернутися з даним позовом до суду, так як права та обов'язки батьків по утриманню неповнолітньої дитини є рівними за законом. Прохала стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 583 гривні 50 копійок, так як відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, а зазначений розмір аліментів буде відповідати ? частині встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, розмір якого з 01 січня 2016 року становить1167 гривень, оскільки для нормальної життєдіяльності кожної людини такого віку щомісячно необхідно витратити не менше зазначеної суми.
Позивачка, яка належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи (а.с.12), у судове засідання не з'явилася, надавши суду письмову заяву (а.с.17), за якою прохала розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини підтримала та прохала їх задовольнити.
Відповідач, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи згідно розписки від 09 березня 2016 року шляхом вручення судової повістки, позовної заяви та доданих до неї матеріалів через адміністрацію Солонянської виправної колонії УДПтСУ у Дніпропетровській області №21, де відповідач відбуває покарання (а.с.13,14,15). Згідно складеного 03 березня 2016 року адміністрацією СВК №21 акту від дачі пояснень по суті позову відмовився та байдуже поставився до питання щодо розгляду справи без його участі (а.с.15).
У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд у відповідності з ч.2 ст.197 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутності сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та на підставі ст. 224 ЦПК України у зв'язку з неявкою відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, та за згодою позивача - в порядку заочного провадження на підставі наявних у справі доказів.
Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до положень ст.ст.10,11,60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при цьому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків встановлених цим законом.
Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, діючої на Україні з 27 вересня 1991 року "держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей".
Згідно ст. 180-182 СК України батьки зобов'язані матеріально утримувати своїх неповнолітніх дітей, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.
Положеннями ч. 1 ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, а ст.184 цього Кодексу передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача аліментів може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, при цьому визначений розмір аліментів у твердій грошовій сумі підлягає індексації у встановленому законом порядку.
В п.17 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Судом встановлено, що сторони з 15 червня 2010 року знаходилися в шлюбі, який було зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Солонянського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №46 (а.с.4), в період якого у них народилась спільна неповнолітня дитина - син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5).
Шлюб між сторонами припинено згідно рішення Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 27 листопада 2012 року (а.с.4 оборотна сторона), у зв'язку з чим спільна неповнолітня дитина після припинення сторонами спільного проживання згідно акту обстеження житлово-побутових умов від 14 лютого 2016 року за участю депутата Солонянської селищної ради та довідки виконавчого комітету Солонянської селищної ради Солонянського району Дніпропетровської області проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні (а.с.6,7,8).
Позивачка 25 лютого 2015 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_4, у зв'язку з чим її прізвище змінилось з ОСОБА_1 на ОСОБА_1 (а.с.3, 17 оборотна сторона).
В судовому засіданні було встановлено, що сторони на день розгляду справи судом проживають окремо, відповідач відбуває покарання в місцях позбавлення волі, але добровільно матеріальну допомогу на утримання сина позивачці не надає, хоча зобов'язаний це робити за законом, при цьому будь-якої домовленості щодо утримання дитини між сторонами не досягнуто.
З урахуванням зазначеного, суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в примусовому порядку відповідно до вимог ст.184 Сімейного кодексу України у твердій грошовій сумі, оскільки він не має постійного місця роботи та має мінливий, нерегулярний дохід, що вбачається з довідки Солонянської виправної колонії УДПтСУ у Дніпропетровській області №21, де відповідач відбуває покарання (а.с.16), а участі в утриманні сина без судового рішення не приймає.
При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 СК України враховує матеріальне становище платника аліментів, який на день розгляду справи судом відбуває покарання в місцях позбавлення волі, де має нерегулярний, мінливий дохід, який отримує не щомісячно та не у значній сумі (а.с.16), стан здоров'я як неповнолітньої дитини, так і платника аліментів та вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання спільної неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 350 гривень 10 копійок щомісячно до досягнення дитиною повноліття, що за розміром відповідатиме участі відповідача у матеріальному забезпеченні дитини на рівні 30% встановленого Законом України "Про державний бюджет України на 2016 рік" прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який з 01 січня 2016 року встановлено у розмірі 1167 гривень, оскільки права та обов'язки кожного з батьків є рівними за законом, в тому числі і по утриманню дітей, але в той же час, на період розгляду справи судом відповідач позбавлений волі за вироком суду та не має можливості самостійно визначати місце роботи та отримувати заробіток. Будь-яких інших доказів на підтвердження матеріального стану, стану здоров'я як відносно дитини, так і відносно відповідача, витрат позивачки на утримання сина сторонами суду не надано, а наявності інших утриманців у відповідача судом не встановлено.
Крім цього, в зв'язку з частковим задоволенням позову, відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір, оскільки позивачка згідно Закону України «Про судовий збір» при зверненні з позовом до суду звільнена від цих витрат.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.180-182,184 Сімейного Кодексу України, ст.ст.10,11,57,60,88,209,212-215,224-228,367 ЦПК України, ст.4 Закону України «Про судовий збір», суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця селища Жданове Солонянського району Дніпропетровської області, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у розмірі 350 (триста п'ятдесят) гривень 10 копійок щомісячно, починаючи з 19 лютого 2016 року до досягнення дитиною повноліття, допустивши негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, відмовивши в задоволенні решти позову.
Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) гривня 20 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через Солонянський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку, а строк на апеляційне оскарження рішення суду починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Головуючий: суддя