УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2016 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ізмайлова Т.Л., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2, в інтересах якого діє ОСОБА_3, на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 22 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 09 лютого 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання права власності на спільне майно подружжя та стягнення його вартості, -

в с т а н о в и в:

У червні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про визнання права власності на спільне майно подружжя та стягнення його вартості, який обґрунтований тим, що з 03 вересня 2004 року позивач перебував у шлюбі з відповідачем. За договором купівлі-продажу від 11 грудня 2009 року вони придбали квартиру АДРЕСА_1, в якій позивач за період їх спільного проживання провів капітальний ремонт. Так, на ремонт квартири було витрачено ним 66 907 грн. Після розірвання шлюбу із відповідачем, рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 14 травня 2015 року за ним було визнано право власності на 1/4 частину спірної квартири. Посилаючись на ту обставину, що в результаті його трудових та грошових затрат істотно збільшилась вартість квартири, з урахуванням положень ст.ст. 62, 69, 70 СК України, позивач, з урахуванням збільшення позовних вимог, просив визнати за ним право власності на 1/2 частину вартості невід'ємних поліпшень квартири та стягнути на його користь 1/2 вартості цих поліпшень - 45 511 грн.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 22 грудня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 09 лютого 2016 року, в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вищезазначеними судовими рішеннями судів першої та апеляційної інстанції, ОСОБА_2, в інтересах якого діє ОСОБА_3, звернувся із касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанції, посилаючись на порушення судами норм процесуального права і неправильне застосування норм матеріального права, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, вважаю, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що з 03 вересня 2004 року було зареєстровано шлюб між сторонами, який розірвано 11 червня 2014 року.

11 грудня 2009 року була придбана квартира АДРЕСА_1, покупцем якої у договорі зазначено ОСОБА_4

Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 14 травня 2015 року встановлено, що 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 є спільною сумісною власністю сторін і за ОСОБА_2 визнано право власності на 1/4 її частину.

За час перебування у шлюбі сторони здійснили ремонт у спірній квартирі, вартість якого (вартість невід'ємних поліпшень та ремонтно-будівельних ремонт) згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи № 125-090 від 22 жовтня 2015 року становить 91 022 грн.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з висновком якого погодився і апеляційний суд, визначившись належним чином з характером спірних правовідносин, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановивши фактичні обставини справи, що мають суттєве значення для її вирішення, дійшов до обґрунтованого висновку про те, що проведені поліпшення квартири, які були здійснення сторонами під час ремонту і не можуть бути відокремлені, є складовою частиною цієї квартири і не є речами в розумінні закону, а тому не можуть бути предметом поділу між співвласниками квартири.

Крім того, до складу належної позивачу частки квартири входять також і ті поліпшення, які відбулися внаслідок проведення ремонту.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів попередніх інстанцій.

З матеріалів касаційної скарги та змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою, оскільки викладені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності даних судових рішень. Викладені заявником обставини не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Обставин щодо порушення норм матеріального та процесуального права при розгляді даної справи судами першої та апеляційної інстанцій не вбачається.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,-

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2, в інтересах якого діє ОСОБА_3, у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання права власності на спільне майно подружжя та стягнення його вартості.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ Т.Л. Ізмайлова