У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 серпня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі суддів:Бондаренко Н.В., Малько О.С., Ковалевича С.П.,

секретар судового засідання Коробчук А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 24 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Другої Рівненської державної нотаріальної контори про визнання незаконною постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, зобов'язання надати свідоцтво про право на спадщину,

заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивачки та її представника, перевіривши матеріали справи, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 24 червня 2016 року в задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

В апеляційній скарзі позивачка вказує, що рішення суду є незаконним, суперечить фактичним обставинам справи, вимогам цивільного та сімейного законодавства.

Зазначає, що приймаючи рішення по справі, судом не прийнято до уваги, що відповідно до СК України станом на 20.06.2004 року розірвання шлюбу, здійснене за рішенням суду, підлягало обов'язковій реєстрації в державному органі реєстрації актів цивільного стану за заявою колишньої дружини або чоловіка, але у зв'язку з прийняттям 1 липня 2010 року Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», яким було внесено зміни до СК України, цей порядок було змінено.

Стверджує, що відповідно до перехідних положень вказаного закону, рішення про розірвання шлюбу, прийняті судом до 27 липня 2010 року, підлягають державній реєстрації в органі РАЦС. Рішення суду про розірвання шлюбу прийняті після 27 липня 2010 року, що набрали законної сили, є документами, що посвідчують факт розірвання шлюбу і додаткової реєстрації не потребують.

Доводить те, що ні вона, ні її чоловік на той час в органи реєстрації актів цивільного стану із заявою щодо виконання рішення суду про розірвання шлюбу не звертались, свідоцтво про розірвання шлюбу не отримували.

Також вказує, що свідоцтво про шлюб повторно видане 24 грудня 2014 року серії НОМЕР_1 вже після прийняття Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», вказане свідоцтво не визнавалось недійсним. У актовому записі про шлюб № 1481 від 27.11.1998 року, складеному у відділі ДРАЦС РС Рівненського МУЮ на ОСОБА_6 та ОСОБА_4 відсутня відмітка про розірвання шлюбу.Оскільки на час смерті її чоловіка ОСОБА_6 вони перебували в шлюбі, то вона є спадкоємицею першої черги.

Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове по суті її позовних вимог.

В повідомленні, яке надійшло до суду апеляційної інстанції, Друга Рівненська державна нотаріальна контора просить відхилити апеляційну скаргу і залишити рішення без змін, оскільки станом на день розірвання шлюбу між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 діяв на сьогодні чинний Сімейний Кодекс України і шлюб розірвано в день вступу в законну силу рішення про розірвання шлюбу від 19.05.2004 року.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Судом встановлено, що рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 19.05.2004 року, яке набрало законної сили 20.06.2004 року, шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_6, зареєстрований 27.11.1998 року відділом РАГС м.Рівне, актовий запис № 1418 розірвано.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_6 помер. (а.с.7)

Згідно з Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі, спадкова справа № 34/2015 щодо майна померлого ОСОБА_6 заведена 2.02.2015 року у Другій Рівненській державній нотаріальній конторі за заявою ОСОБА_4 про прийняття спадщини (а.с.6).

Заповіти від імені померлого не посвідчувалися.

3.02.2016 року державним нотаріусом Другої Рівненської державної нотаріальної контори винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі позивачці свідоцтва про право на спадщину за законом.

Постанова мотивована тим, що рішенням Рівненського міського суду від 19.05.2004 року шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 розірвано, а згідно з ч.2 ст.114 СК України (набув чинності із 1.01.2004 року) у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що постанова нотаріусом винесена з дотриманням ст.50 Закону України «Про нотаріат». Відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії є обґрунтована, оскільки шлюб між позивачем та ОСОБА_6 припинено внаслідок його розірвання 20 червня 2004 року, повторно шлюб вони не реєстрували, відповідно на день смерті останнього позивачка не перебувала з ним у шлюбі, відтак підстави для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у державного нотаріуса були відсутні, а тому постанова державного нотаріуса Другої Рівненської державної нотаріальної контори Реви Л.Л. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 03 лютого 2016 року є законною та мотивованою

Такий висновок відповідає матеріалам справи та ґрунтується на законі.

Відповідно до ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

У п. 15 постанови пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначено, що хоча розірвання шлюбу, здійснене на підставі рішення суду, потребує подальшої реєстрації у державному органі РАЦС, моментом припинення шлюбу є день набрання чинності рішенням суду про його розірвання (ч. 2 ст. 114 СК України).

Не здійснення реєстрації розірвання шлюбу в державному органі реєстрації актів цивільного стану жодним із колишнього подружжя не впливає на момент припинення шлюбу, визначений ч.2 ст.114 СК України.

За наведеного, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що на день смерті ОСОБА_6 позивачка не перебувала з ним у шлюбі, а тому підстави для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у державного нотаріуса були відсутні.

Рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись: ст.ст.303,307,308,313-315,317,319 ЦПК України колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 24 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Судді: Бондаренко Н.В.

Малько О.С.

Ковалевич С.П.