УХВАЛА

05 серпня 2016 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі головуючої судді Мороз В.О., за участю секретаря Козельської Г.В., розглянувши в порядку ст. 153 Цивільного процесуального Кодексу України в м. Хмельницький матеріали справи за заявою уповноваженої особи учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Октант-центр» ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

встановив:

02 серпня 2016 року уповноважена особа учасників ТзОВ «Октант-центр» ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Хмельницького бюро технічної інвентаризації, державного реєстратора відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради ОСОБА_4 про визнання недійсним свідоцтва про право власності та скасування державної реєстрації права власності.

Також, 02 серпня 2016 року позивачем подано до суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нежитлове приміщення загальною площею 836,3 кв. м за адресою: м. Хмельницький, вул. Проскурівська, 45, та заборонити будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо відчуження даного приміщення до набрання чинності рішення у справі, оскільки вважає, що існує досить висока імовірність того, що відповідачі можуть здійснити відчуження приміщення на користь третіх осіб, що призведе до неможливості виконання рішення суду.

Відповідно ч. 1 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, позов може бути забезпечено накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Згідно ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України у пунктах 3, 4 постанови від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», згідно з п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З позовної заяви та доданих документів вбачається, що позивач просить визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право власності на ім'я ОСОБА_2М, видане Хмельницьким бюро технічної інвентаризації 05.12.2008 року та таким, що не може бути підставою для реєстрації права власності за ОСОБА_2 на нежитлове приміщення загальною площею 835,3 кв.м. за адресою 29000, м.Хмельницький, вул.Проскурівська,45; визнати недійсним з моменту вчинення запис в реєстрі прав власності на нерухоме майно про реєстрацію права власності на нежитлове приміщення, розташоване за адресою: м. Хмельницький, вул.Проскурівська,45, загальною площею 835,3 кв.м. за ОСОБА_2; визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора ОСОБА_4 про державну реєстрацію за ОСОБА_2 права спільної часткової власності у розмірі 84/100 та за ОСОБА_3 права спільної часткової власності у розмірі 16/100 нежитлового приміщення загальною площею 836,3 м.кв., розташованого за адресою м.Хмельницький, вул.Проскурівська,45.

Крім того, достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Позивачем не додано жодного доказу, а також ніяким чином у заяві не обґрунтовано підстав вважати, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в майбутньому. Також не надано будь-яких доказів на підтвердження реальності намірів щодо реалізації майна.

Крім того, як вбачається із Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна відповідачу ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності належить лише 21/100 частка приміщення, яке розташоване за адресою: м. Хмельницький, вул. Проскурівська, 45, а за відповідачем ОСОБА_3 взагалі право власності на вказане приміщення не зареєстровано.

Крім того, другий із заявлених позивачем видів забезпечення позову не є співмірним із заявленими позовними вимогами.

Аналізуючи все в сукупності, суд приходить до висновку, що в клопотанні уповноваженої особи учасників ТзОВ «Октант-центр» ОСОБА_1 про забезпечення позову слід відмовити, оскільки ним не доведено обставин, які є обовязковими для доведення при подачі заяви про забезпечення позову в розумінні ст. 151 ЦПК України та постанови № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову».

На підставі вище викладеного та керуючись ст. 151-153 ЦПК України, суд,

постановив:

В задоволенні заяви уповноваженої особи учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Октант-центр» ОСОБА_1 про забезпечення позову про забезпечення позову, відмовити.

На ухвалу через суд першої інстанції, який її ухвалив, може бути подана апеляційна скарга протягом п'яти днів з дня її проголошення, а особою, без участі якої постановлено ухвалу - протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Суддя: