Справа № 589/3396/16-ц
Провадження № 2-о/589/88/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2016 р. Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі: головуючої судді - Стародубцевої Л.О., з участю секретаря судового засідання - Артеменко М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Шостка цивільну справу за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

ВСТАНОВИВ:

09.08.2016 року до Шосткинського міськрайонного суду звернувся заявник з вищевказаною заявою та просить суд ухвалити рішення, яким встановити факт належності ОСОБА_1 (ідентифікаційний № НОМЕР_1), що народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Шостка, Сумської області заповіту подружжя від 29 березня 2005 року ОСОБА_2 (ідентифікаційний № НОМЕР_2) ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 (ідентифікаційний № НОМЕР_3) ІНФОРМАЦІЯ_2, посвідченого 29 березня 2005 року приватним нотаріусом Конотопського міського нотаріального округу Яковенком Ю.В. та зареєстрованого в реєстрі під № 178.

Заявник, посилаючись на ст.ст. 234, 235, 256 - 259 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 1233-1235, 1243, Цивільного кодексу України, заяву мотивує тим, що 29 березня 2005 року ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 - склали спільний заповіт подружжя, за яким встановили спадкоємцем - онука ОСОБА_1. Заповіт посвідчений 29 березня 2005 року приватним нотаріусом Конотопського міського нотаріального округу Яковенком Ю.В. та зареєстрований в реєстрі під № 178.

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4.

25 липня 2016 року при зверненні до нотаріуса було встановлено невідповідність в заповіті, а саме ОСОБА_1 зазначено, як онук - тому нотаріус повідомив, що в подальшому буде не можливо отримати (оформити) спадщину, а саме видати свідоцтво про право власності та нотаріус рекомендує звернутися до суду для встановлення належності правовстановлюючого документу.

А отже відмова нотаріуса у видачі свідоцтва на право власності може бути зроблена лише після смерті другого з подружжя - ОСОБА_2, а тому надати суду даний документ не можливо.

Так, як ОСОБА_2 та ОСОБА_3 власних дітей не мають, тому на час складання заповіту подружжя вважали - ОСОБА_1 своїм онуком та на підставі цього при написанні заповіту вказали ОСОБА_1, як онук.

Відповідно до родинних зв'язків - ОСОБА_1 є онуком ОСОБА_5 - рідної сестри ОСОБА_2 та відповідно ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ОСОБА_1 являється внучатим племінником.

Даний факт належності заповіту ОСОБА_1 може підтвердити живий із спадкодавців - ОСОБА_2.

Заявник в судовому засіданні вимоги підтримав, мотивуючи тими ж самими обставинами, витрати по розгляду справи в суді бере на себе. Пояснив також, що на даний час нотаріус Конотопського міського нотаріального округу Яковенко Ю.В. не працює.

Зацікавлена особа: ОСОБА_2 надав до суду нотаріально засвідчену заяву приватним нотаріусом Конотопського міського нотаріального округу Ночвидюк Н.А., від 31.08.2016 року в якій проти заяви не заперечує, та просить розглядати справу без його участі

Вислухавши заявника та дослідивши матеріали цивільної справи, а саме: копію паспорту та ідентифікаційного коду заявника, копію заповіту посвідченого 29 березня 2005 року приватним нотаріусом Конотопського міського нотаріального округу Яковенком Ю.В. та зареєстрованого в реєстрі під № 178, з якого вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на випадок своєї смерті заповідали своє майно своєму онуку ОСОБА_1, копію довідки про внесення запису до Єдиного реєстру заповітів та спадкових справ від 29.03.2005 р., копію паспорту ОСОБА_2, копію свідоцтва про смерть ОСОБА_3, копію Інформаційної довідки із Спадкового реєстру від 25.07.2016 р., суд прийшов до висновку, що заява не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

У відповідності з п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

У ч. 1 ст. 3 ЦПК України закріплене правило про те, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України: Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст.ст. 57, 59 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об'єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду чи на момент прийняття судом рішення, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем (заявником) способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Заявник зазначає, що його, ОСОБА_1 в заповіті зазначено, як онук, що в подальшому, після смерті другого подружжя, ОСОБА_2 буде не можливо отримати (оформити) спадщину, а саме видати свідоцтво про право власності.

Тобто, заявник ставить питання на майбутнє, що є передчасним, бо суд може захистити тільки порушене право, а в подальшому ще не відомо чи буде порушено право заявника.

Передчасне уявлення заявника про наявність підстав для встановлення вказаного факту на майбутнє за відсутності при цьому порушень прав та інтересів заявника, не є підставою для його встановлення на даний час в судовому порядку, оскільки відповідно до ч. 1 ст.ст. 3, 15 ЦПК України особа звертається до суду саме за захистом своїх порушених або оспорюваних прав та охоронюваних законом інтересів.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 15, 60, 208-209, 212-215, 218, 223, 234-235, 246-249, 256 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити ОСОБА_1 в заяві про встановлення факту належності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, заповіту подружжя від 29 березня 2005 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3, посвідченого 29 березня 2005 року приватним нотаріусом Конотопського міського нотаріального округу Яковенком Ю.В. та зареєстрованого в реєстрі під № 178.

Судові витрати залишити за заявником.

Вступна та резолютивна частини рішення проголошені в судовому засіданні.

Рішення може бути оскаржене в Апеляційний суд Сумської області через Шосткинський міськрайонний суд шляхом подання протягом 10 днів з дня його проголошення апеляційної скарги, а особам, які не були присутніми під час проголошення рішення суду, протягом цього строку з дня отримання копії рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

У разі оскарження рішення, якщо воно не було скасованим, воно набирає законної сили після перегляду справи апеляційним судом.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області Л.О.Стародубцева