Провадження №2/485/500/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2016 року Снігурівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді Квєтка І.А.,

секретар судового засідання - Семенака А.Г., Шеремет Ю.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Снігурівка цивільну справу за позовною заявою фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, в якому зазначила, що є фізичною особою-підприємцем та здійснює економічну діяльність з роздрібної торгівлі. З 10 вересня 2012 року на роботу у якості продавця за трудовим договором було прийнято ОСОБА_2, яка за результатами інвентаризації у листопаді 2015 року, допустила недостачу на суму 111066 грн.85 коп., з яких 11 694 грн. згідно боргових записів, чим завдала їй матеріальних збитків. Оскільки добровільно суму нестачі відповідачка не погашає, вона постійно нервує через це, а також нестача вплинула на рівень її бізнесу їй було завдано моральної шкоди яку оцінює у 5000 грн. Просить стягнути з відповідачки завдану матеріальну та моральну шкоду у зазначеній сумі та судові витрати.

У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, суду пояснила, що відповідачка працювала з 12 вересня 2012 року по 30 листопада 2015 року на посаді продавця продовольчих і промислових товарів у магазині "ІНФОРМАЦІЯ_1", розташованого по АДРЕСА_1. Працювала одна за графіком та заробітною платою згідно трудового договору. Заборгованості по заробітній платі не було. Договір про повну матеріальну відповідальність з працівником окремо не укладався. 30 листопада 2015 року у магазині нею, найманим бухгалтером ОСОБА_3 за участі ОСОБА_2 проведено інвентаризацію товарно-матеріальних цінностей за період з березня 2013 року по 30 листопада 2015 року, за результатами якої виявлено недостачу у сумі майже 112 тис.грн., що підтверджено актом ревізії. Недостачу пояснює неналежним виконанням відповідачкою своїх обов"язків за трудовим договором, а саме передачу товару у борг та взяття коштів на власні потреби. Отриманий товар продавець записувала у зошит приходу товару, а виручку записувала у інший зошит - розходу, також окремо вівся зошит передачі товару у борг, сума якого на день ревізії склала 11 694 грн., з яких 244 грн. їй вже повернули боржники. Недостачу виявили шляхом віднімання від залишку товару станом на січень 2015 року, який вивели у таблицю, залишку на день ревізії. З недостачею ОСОБА_2 не погодилася, акт ревізії не підписала, добровільно погасити шкоду відмовляється.

Відповідачка у судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, не заперечує, що за час роботи продавцем у магазині ФОП ОСОБА_1 допустила передачу ввіреного їй товару у борг на суму 11 450 грн., що потягло недостачу на вказану суму. В іншій частині позовні вимоги заперечує, не визнає, що недостача має місце у заявленому розмірі, посилається на не забезпечення позивачкою схоронності товарів, неналежне ведення їх обліку, оскільки товар власник могла брати на власні потреби, в тому числі коли вона була відсутня на робочому місці, бо мала власні ключі, товар завозився в т.ч. й з Одеси без накладних, заперечує акт ревізії та наявність у ньому свого підпису, твердить, що на одному із актів поставила підпис лише за борги.

Дослідивши докази по справі, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 01 грудня 2005 року є власником нежилової будівлі, магазину "ІНФОРМАЦІЯ_2" (на даний час магазин "ІНФОРМАЦІЯ_1"), яка розташована у АДРЕСА_1 (а.с.12,13,14).

З 1995 року ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем (а.с.15) та платником єдиного податку за видом господарської діяльності роздрібна торгівля у неспеціалізованих магазинах з перевагою продовольчого асортименту (а.с.16).

Згідно трудового договору №1 між працівником та фізичною особою, яка використовує найману працю, що зареєстрований у Снігурівському районному центрі зайнятості 12 вересня 2012 року за №4, ФОП ОСОБА_1 з 10 вересня 2012 року прийняла на роботу ОСОБА_2 на посаду продавця продовольчих товарів 3 розряду з покладанням обов"язків дотримуватись правил санітарії та техніки безпеки.

З пояснень сторін відомо, що місцем роботи ОСОБА_2 було визначено магазин "ІНФОРМАЦІЯ_1" у АДРЕСА_1. У магазині вона працювала одна. Заборгованості по заробітній платі не має.

При прийнятті на роботу з ОСОБА_2 окремо не укладався договір про повну (індивідуальну) матеріальну відповідальність.

30 листопада 2015 року у магазині "ІНФОРМАЦІЯ_1" комісією у складі ПП ОСОБА_1, ревізора ОСОБА_4 та продавця ОСОБА_2 проведено ревізію товарно-матеріальних цінностей за період часу з 01 квітня 2013 року по 31 листопада 2015 року, за результатами згідно акту ревізії (а.с.5-10) ревізором виведено недостачу товарно-матеріальних цінностей на суму 111 066 грн. 85 коп.

Як пояснила у судовому засіданні ревізор ОСОБА_4 на прохання ОСОБА_1 надавала допомогу у проведенні ревізії у магазині "ІНФОРМАЦІЯ_1". Продавець ОСОБА_2 сама вивела остаток товару на початок, потім було перераховано наявний у магазині товар та виявлено недостачу на суму більше 111 тис. Відповідач недостачу не визнала. Під час ревізії вона вела первинний акт, який підписала вона та ОСОБА_2 Потім акт переписувався, бо мав закреслення.

Згідно представлених суду позивачкою записів на окремих аркушах без нумерації на одному з них назва "Ревізія" 30.11.2015 року записи мають не посвідчені закреслення та виправлення, порядкових номерів товару немає, на одному з аркушів є запис під заголовком "Долги: Ника - 118.86 сдал стоїть підпис, принял - стоїть підпис, ще нижче є запис 111 066.85 - недостача та стоїть підпис. ОСОБА_2 у суді ствердила, що даним підписом навпроти запису сдал вона посвідчила наявність боргу перед постачальником "Ника", який вже погасила. Також, позивачка представила суду зошит з переліком боржників на загальну суму боргу 11 694 грн. з підписом ОСОБА_2 про зобов"язання повернення боргу.

09 грудня 2015 року ОСОБА_1 через свого адвоката подала на ім"я начальника Снігурівського ВП заяву про притягнення ОСОБА_2 до кримінальної відповідальності за фактом допущеної недостачі.

Як видно з матеріалів кримінального провадження №0000861 за вказаною заявою було розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.191 КК України, яке постановою слідчого СВ Снігурівського ВП від 26 вересня 2016 року закрито у зв"язку із відсутністю в діянні складу вказаного кримінального правопорушення. Мотивуючи таке рішення слідчий послався зокрема на те, що не можливо встановити точну суму нестачі грошових коштів в результаті ревізії проведеної 30.11.2015 в магазині "ІНФОРМАЦІЯ_1" у зв"язку із неналежним веденням бухгалтерського обліку та не дотриманням вимог чинного законодавства "України", зокрема вимог Закону України "Про бухгалтерський облік". Як видно з матеріалів кримінального провадження призначену слідчим у цьому провадженні судово-бухгалтерську експертизу не можливо було провести експертами у зв"язку із відсутністю необхідного пакету документів, а також у зв"язку з тим, що надані на експертизу в якості додатку документи являються чорновими записами. по яким неможливо визначити вищевказані показники нестачі грошових коштів. Зазначену постанову позивачка у встановленому порядку не оскаржила.

Клопотань про призначення у даній справі судово-бухгалтерської експертизи та представлення для забезпечення проведення такої експертизи бухгалтерських документів позивачка, незважаючи на роз"яснення їй судом необхідності вчинення такої процесуальної дії, не заявила.

Як зазначено у ст.ст.2, 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" № 996-ХIV від 16.07.1999 року (із змінами та доповненнями) цей Закон поширюється на всіх юридичних осіб, створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, а також на представництва іноземних суб'єктів господарської діяльності (далі - підприємства), які зобов'язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність згідно з законодавством. Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Інструкція по інвентаризації основних засобів, нематеріальних активів, товарно-матеріальних цінностей, грошових коштів і розрахунків та документів, затв. Наказом Міністерства фінансів України від 11 серпня 1994 року N 69 визначає порядок проведення інвентаризації товарно-матеріальних цінностей. Так, для проведення інвентаризаційної роботи на підприємствах розпорядчим документом їх керівника створюються постійно діючі інвентаризаційні комісії у складі керівників структурних підрозділів, головного бухгалтера, які очолюються керівником підприємства або його заступником. У наказі про інвентаризацію вказуються строки її початку та закінчення. До початку проведення інвентаризації у присутності комісії матеріально відповідальна особа складає звіт про рух матеріальних цінностей і разом з документами здає його в бухгалтерію; дає комісії розписку, в якій зазначає, що всі прибуткові і видаткові документи здані до бухгалтерії і всі матеріальні цінності, довірені їй, знаходяться у приміщенні складу або в інших місцях (вказується де). Наявність цінностей при інвентаризації встановлюється шляхом обов'язкового підрахунку, зважування, обміру у порядку їх розміщення у певному приміщенні. Цінності, що зберігаються у непошкодженій упаковці, інвентаризують шляхом підрахунку кількості упаковок, з частковою вибірковою перевіркою їх вмісту. Інвентаризація має проводитися у присутності матеріально відповідальних осіб. Результати інвентаризації комісія відображає в описах, які разом з актом або протоколом передають керівнику підприємства для затвердження і наступного відображення в бухгалтерському обліку. В описи заносяться найменування і кількість цінностей, а за необхідності дається характеристика їх стану. На кожній сторінці в кінці опису підраховують підсумки шляхом додавання у натуральних вимірниках (штуки, кілограми, метри тощо), записують їх словами і підписуються члени інвентаризаційної комісії та матеріально відповідальна особа. Для оформлення наслідків інвентаризації застосовуються типові форми документів. Вони можуть бути заповнені від руки або засобами обчислювальної техніки. У цих документах не допускаються помарки і підчистки. Помилки виправляють шляхом закреслення неправильних записів і написання зверху правильних. Виправлення мають бути підтверджені підписами членів комісії та матеріально-відповідальної особи. Результати інвентаризації з пропозиціями щодо врегулювання інвентаризаційних різниць відображаються у протоколі комісії та акті. Для визначення результатів інвентаризації складають порівняльні відомості. У них включають цінності, за якими встановлені відхилення від даних обліку.

В обґрунтування позовних вимог про покладення на відповідачку повної матеріальної відповідальності позивачка посилається на наявність письмового договору про прийняття на себе останньою повної матеріальної відповідальності.

Згідно зі ст. 130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 134 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини, у випадках, коли згідно зі ст. 135-1 цього Кодексу між працівником і підприємством укладено письмовий договір про взяття на себе повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей.

Частиною 2 п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» від 29.12.1992 року № 14роз'яснено, що виходячи з вимог цивільного процесуального законодавства, суд у кожному випадку зобов'язаний вживати передбачених законом заходів до всебічного, повного й об'єктивного з'ясування обставин, від яких згідно зі статтями 130,135-3,137 КЗпП України залежить вирішення питання про покладення матеріальної відповідальності та про розмір шкоди, яка підлягає відшкодуванню. Зокрема, з'ясувати: наявність прямої дійсної шкоди та її розмір; якими неправомірними діями її заподіяно і чи входили до функцій працівника обов'язки, неналежне виконання яких призвело до шкоди; в чому полягала його вина; в якій конкретно обстановці заподіяно шкоду; чи були створені умови, які забезпечували б схоронність матеріальних цінностей і нормальну роботу з ними; який майновий стан працівника.

Як встановлено судом, договір про повну матеріальну відповідальність з ОСОБА_2 позивачка не укладала, а трудовий договір умови про прийняття на себе відповідачкою такого виду відповідальності не містить.

Доказів про те, що ОСОБА_2 приймала матеріальні цінності під звіт суду не представлено, хоча за приписами ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Крім того, свідок ОСОБА_5 суду показала,що стала свідком того, як влітку 2015 року ОСОБА_1 разом із ОСОБА_6 виносили товар із магазину, тоді як продавець у цей час була відсутня.

Свідок ОСОБА_6 суду показала, що позивачка це її мати, у листопаді 2015 року було проведено ревізію у магазині "ІНФОРМАЦІЯ_1", де працювала ОСОБА_2, та виявлено нестачу на суму 111 тис.грн. Ключі від магазину були у ОСОБА_2 та у матері. Товар з магазину вона не виносила.

Сам факт нестачі матеріальних цінностей на вказану суму належними та достовірними доказами позивачкою не підтверджено. Представлені суду вище вказані записи про суму недостачі не відповідають вимогам вище зазначених нормативних актів, а тому такими доказами не є.

Крім того, стягнення судом моральної шкоди у даних правовідносинах трудовим законодавстом не передбачено.

Враховуючи наведене, оскільки позивачка не довела обставин для покладення на відповідача матеріальної відповідальності у заявленому розмірі, то позовні вимоги підлягають до часткового задоволення на суму 11 450 грн. матеріальних збитків, що є частково підтвердженою сумою нестачі у виді боргів яку відповідачка не заперечила.

На підставі ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 88, 209, 212- 218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ

Позов фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди задовільнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь фізичної особи підприємця ОСОБА_1 11 450 (одинадцять тисяч чотириста п"ятдесят) грн. у відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної під час виконання трудових обов"язків та 143 грн. судового збору.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Снігурівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя