Дата документу 20.05.2016
Справа N 320/6071/15-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"20" травня 2016 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області в складі:
головуючого - судді Кучеренко Н.В.
при секретарі - Левандовській О.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Мелітополі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Позивач звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом, у якому просить в зв'язку з неналежним виконанням обов'язків за кредитним договором № 014/17-29/6945-80 від 16 липня 2007 року, стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в розмірі 1 780,59 доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ 38 191,54 грн., яка складається із: 1 632,00 доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ - 35 004,46 грн. - заборгованість по кредиту, 148,59 доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ - 3 187,08 грн. - заборгованість по відсоткам, а також витрати по сплаті судового збору в сумі 381,92 грн.
Представник позивача в судове засідання не з'явився, від нього засобами електронного зв'язку надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутністю, повністю підтримує вимоги позовної заяви.
Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомої суду причини, про час і дату судового засідання був повідомлений належним чином, заяв про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за його відсутності від нього не надходило, тому суд визнає його неявку неповажною та вважає можливим розглянути справу за його відсутності, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
При цьому згідно листа Верховного Суду України від 27.09.2010 року, направленого на ім'я голів Апеляційного суду АРК, областей міст Києва та Севастополя, якщо відповідач належним чином повідомлений про дату судового засідання не з'явився до суду та від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або повідомлені ним причини визнані неповажними, незалежно від того це його перша чи повторна неявка, суд має право на ухвалення заочного рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяви представника позивача про слухання справи за його відсутності та в зв'язку з неявкою відповідача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню за наступними підставами.
Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Як вбачається з вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.
Згідно ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і виплати проценти.
16 липня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» та відповідачем був укладений кредитний договір № 014/17-29/6945-80, згідно якого позивач зобов'язався надати відповідачу кредит на споживчі цілі у розмірі 6 120,00 доларів США, строком на 120 місяців, з процентною ставкою 13,50% річних.
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до п. 3.1 кредитного договору кредитор надав кредит на умовах його забезпечення, строковості, повернення та плати за користування.
З вимог ст. 525 ЦК України вбачається, що одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.
Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦПК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання обов'язків або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Однак відповідач в порушення вказаних вимог закону, не належним чином виконував свої зобов'язання за кредитним договором, оскільки не здійснював повернення кредиту щомісячними платежами відповідно до графіку погашення кредиту та не сплачував проценти за користування кредитом, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на «16» червня 2015 року склала 1 780,59 доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ 38 191,54 грн., яка складається із: 1 632,00 доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ - 35 004,46 грн. - заборгованість по кредиту, 148,59 доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ - 3 187,08 грн. - заборгованість по відсоткам.
Відповідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та у порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, встановленої договором.
Згідно ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишається та сплати процентів, передбачених договором.
В зв'язку з тим, що відповідач виконував свої зобов'язання неналежним чином, сплату тіла кредиту та відсотків проводив несвоєчасно, тому, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в сумі 1 780,59 доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ 38 191,54 грн., яка складається із: 1 632,00 доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ - 35 004,46 грн. - заборгованість по кредиту, 148,59 доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ - 3 187,08 грн. - заборгованість по відсоткам.
Крім того, слід наголосити, що саме за заявою відповідача ОСОБА_2 було скасовано заочне рішення суду по вказаній справі від 12 серпня 2015 року та справу було призначено до судового розгляду в загальному порядку.
Однак в жодне судове засідання відповіда, будучи належним чином повідомленим про місце та час розгляду справи, в судові засідання не з'явився, що свідчить про те, що він не бажає доводити ті обставини, які викладені ним в заяві про перегляд заочного рішення та надавати докази на підтвердження своїх заперечень.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 509, 525, 526, 527, 610, 612, 625, 1047-1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 15, 57, 59, 88, 107, 208, 212-215, 224-228 ЦПК України, суд
Позов Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити повністю.
Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області через Мелітопольський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Н.В.Кучеренко