1Справа № 335/8786/15-ц 2/335/192/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 березня 2016 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі: головуючого судді: Соболєвої І.П.,

при секреті Школяр К.П.,

за участю:

позивача ОСОБА_2,

представника позивача ОСОБА_3,

відповідача ОСОБА_4,

представника третьої особи Панченка І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Орджонікідзевському району про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, третя особа Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Орджонікідзевському району про позбавлення батьківських прав.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що 09.12.2006 року між ним та відповідачем ОСОБА_4 було укладено шлюб, який розірвано за рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя у 2015 році. За час шлюбу, ІНФОРМАЦІЯ_8 народився син, ОСОБА_6.

З травня 2010 року позивач та відповідач припинили проживання однією сім'єю. З цього часу дитина постійно проживає та зареєстрована разом із ОСОБА_2, знаходиться на його утриманні. ОСОБА_4 мешкає за місцем своєї реєстрації.

ОСОБА_4 дуже рідко спілкується з дитиною, тим самим ухилилась від виконання своїх батьківських обов'язків щодо виховання дитини, не приймає у житті дитини ніякої участі.

Малолітній син є інвалідом дитинства, потребує лікування, відповідач не цікавиться істаном здоров'я дитини, а навпаки чинить перешкоди щодо лікування та поїздки ОСОБА_6 до м. Саки, наданих рекомендаціями лікаря.

З огляду на викладені обставини ОСОБА_2 просить суд позбавити ОСОБА_7 батьківських прав по відношенню до дитини, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки вважає, що ОСОБА_4 самоусунулась від виконання батьківських обов'язків, вихованням сина не займається.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 та його представник позовні вимоги підтримали, надали пояснення та наполягали на позбавлення ОСОБА_7 батьківських прав щодо її сина.

Відповідач ОСОБА_7 з позовом не погодилась, надала пояснення та просить у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити.

Представник третьої особи Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Орджонікідзевському району просить суд вирішити справу відповідно до вимог чинного законодавства, та при ухваленні рішення по справі врахувати висновок районної адміністрації по Орджонікідзевському району Запорізької міської ради від 26.10.2015 року № 01-10/2508 щодо доцільності позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав по відношенню до її сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Дослідивши матеріали цивільної справи, заслухавши пояснення учасників процесу, свідків: ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, надавши оцінку доказам у справі, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини, дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке розлучення може бути необхідним, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України, підставою для позбавлення батьківських прав являється ухилення від виконання батьками своїх обов'язків по догляду за дитиною.

Відповідно до ст. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема; не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Судом встановлено, що 09.12.2006 року між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_3, укладено шлюб, який був зареєстрований Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, що підтверджується копією свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1. Після укладання шлюбу прізвище ОСОБА_11 змінено на прізвище ОСОБА_2.

Від шлюбу у подружжя народилася дитина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, свідоцтво про народження серії НОМЕР_2, виданого Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції від 17.03.2009 року, актовий запис № 233, в якому зазначено, що батьком є ОСОБА_12, а мати - ОСОБА_4

За рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, ухваленого по справі № 335/1323/15-ц, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 розірвано.

Згідно довідки Міського комунального підприємства «Основаніє» від 09.02.2015 року № 773, позивач ОСОБА_2 та малолітній його син ОСОБА_6, проживають разом та зареєстровані за адресою: АДРЕСА_4.

Відповідач ОСОБА_4 мешкає за адресою: АДРЕСА_1.

ОСОБА_2 на праві спільної часткової приватної власності належить ? частини квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2, що підтверджується свідоцтвом про права власності на житло, виданого ЗМК «Запоріжсталь» від 02.12.1994 року, технічним паспортом.

Згідно листа Управління з питань охорони здоров'я Запорізької міської ради Комунального закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 10», ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 є інвалід дитинства. З народженням і по теперішній час наглядом, лікуванням, обстеженням, вихованням дитини займався виключно батько ОСОБА_2

Згідно характеризуючи даних за місцем проживання, відповідно до характеристики майстрів Міського комунального підприємства «Основаніє» Центрального територіального відділення з управління житловим фондом від 24.02.2015 року, позивач характеризується виключно з позитивної сторони, скарг на нього від сусідів не надходило.

Також, згідно довідки Управління Пенсійного Фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя від 09.02.2015 року № 2633/11, ОСОБА_2 перебуває на обліку в управлінні є пенсіонером та отримує пенсію за віком. Крім того, як зазначено ним в судовому засіданні працює, хоча і не офіційно.

Акт обстеження умов проживання від 16.02.2015 року, складеного головними спеціалістами відділу по Орджонікідзевському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради з метою перевірки умов проживання та виховання малолітнього ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2, підтверджує, що умови проживання дитини є задовільні. В помешканні наявні різноманітні меблі та необхідна побутова техніка, санітарно-повітряний режим дотримано. Для виховання, розвитку та проживання ОСОБА_6 є все необхідне, речі, одяг, іграшки, необхідні меблі. Стосунки між сином та батьком родинні та дружні.

Тоді, як вбачається із фотографій житла відповідача ОСОБА_4, приєднаних до справи, відповідачка проживає в незадовільних умовах.

Також, в матеріалах справи міститься заява ОСОБА_2 від 19.05.2010 року, посвідчена приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу, в якій зазначається про те, що ОСОБА_2 гарантує виховання та утримання свого малолітнього сина в період відсутності його матері ОСОБА_4 з 25.05.2010 року по 25.05.2014 року.

Як пояснила в судовому засіданні відповідач ОСОБА_7, у період з 2010 року вона виїжджала до Іспанії з метою влаштування на роботу.

Згідно висновку районної адміністрації по Орджонікідзевському району Запорізької міської ради від 26.10.2015 року № 01-10/2508, районна адміністрація по Орджонікідзевському району Запорізької міської ради як орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити ОСОБА_4 батьківських прав по відношенню до її сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки це буде відповідає інтересам дитини.

Відділом по Орджонікідзевському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради був здійснений вихід за місцем проживання батька дини. За результатами виходу встановлено, що в квартирі створені належні умови проживання для життя та виховання ОСОБА_6 Спроба здійснити обстеження умов проживання ОСОБА_4 виявилось невдалою, оскільки під час виходу за адресою, представникам відділу служби (управління) у справах дітей двері ніхто не відчинив, проте встановлено, що на сходовому майданчику та біля дверей квартири відчувався сильній сморід, спостерігались таргани, та підчас бесіди з сусідами вони повідомили, що мешканці квартири № 68 ведуть асоціальний спосіб життя та систематично порушують санітарні норми проживання.

Окрім того, відповідно до листа Комунального закладу «Обласний дитячий багатопрофільний санаторій Запорізької обласної ради» від 16.10.2015 року № 242, малолітній ОСОБА_6 неодноразово знаходився на лікуванні у вказаній установі. Завжди з дитиною був тільки батько, при оформленні дитини до санаторію та виписці з нього матері не було, приводив і забирав сина із санаторію, займався лікуванням виключно батько ОСОБА_2

За інформацією Комунального закладу «Запорізька міська багатопрофільна лікарня № 5», лист № 01-09/044 від 16.10.2015 року, малолітній неодноразово знаходився на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділі вказаної установи. За час лікування у стаціонарі станом здоров'я, лікуванням, обстеженням дитини займався батько.

Згідно пояснень ПП «ОСОБА_13» наданих під час розгляду питання щодо доцільності позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав, ОСОБА_6, 2009 року народження, з 01.06.2015 року по 31.08.2015 року відвідував підготовчі курси до 1 класу на базі Запорізької загальноосвітньої школи № 20, водив до школи дитину батько ОСОБА_2, мати життям та навчанням сином не цікавилась, в школі не з'являлась.

Суд погоджується з висновком органу опіки та піклування, оскільки він відповідає зібраним у справі доказам і фактичним обставинам справи.

Наведені обставини підтверджують ухилення відповідачки від обов'язків по вихованню дітей, що відповідно до ст. 164 СК України є підставою для позбавлення її батьківських прав.

Згідно ч. ч. 1-5 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; зобов'язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.

Згідно ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно положень п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно ч. 3 ст. 10, ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що з середині 2010 року, малолітній ОСОБА_6 залишився проживати разом із батьком, та знаходиться на утриманні ОСОБА_2

Винна поведінка матері щодо свідомого самоухилення від виконання батьківських обов'язків знайшла своє підтвердження в матеріалах справи.

Таким чином, оскільки позбавлення батьківських прав це насамперед спосіб захисту прав та інтересу дитини, суд вважає, що в даному випадку він є необхідним, тому що в судовому засіданні здобуто достатньо доказів, які доводять, що відповідач ухилилася від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, а тому її слід позбавити батьківських прав відносно її сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Оцінюючи заперечення відповідача по справі, суд не бере їх до уваги, оскільки крім власних пояснень та заперечень, ОСОБА_4 не надала суду доказів в їх обґрунтування.

Вирішуючи спір, суд враховує вимоги ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, яка набула чинності для України 27.09.1991 року, де зокрема зазначено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

За таких обставин, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів наданих сторонами у справі, беручи до уваги пояснення сторін, покази свідків, що узгоджуються матеріалами справи, з метою захисту прав та інтересів малолітньої дитини суд приходить до висновку про доведеність заявлених позивачем позовних вимог, та необхідність задоволення у позові у повному обсязі.

Крім того, суд вважає за необхідне роз'яснити сторонам по справі, що відповідно до ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав.

Керуючись ст. ст. 164, 165 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 10, 11, 57-61, 88, 208, 209, 212 - 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Орджонікідзевському району про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, громадянку України, батьківських праву відношенні неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_6, народженого ІНФОРМАЦІЯ_10 (свідоцтво про народження серіїНОМЕР_2, виданого Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції від 17.03.2009 року, актовий запис № 233), якого залишити на вихованні та утриманні батька - ОСОБА_2, народження ІНФОРМАЦІЯ_9, який мешкає разом з дитиною в АДРЕСА_3.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд міста Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які не брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Вступна та резолютивна частини рішення були прийняті у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 3 березня 2016 року.

Повний текст рішення виготовлено 9 березня 2016 року.

Суддя: І.П. Соболєва