Справа № 186/1558/15-ц
14 січня 2016 року Першотравенський міський суд Дніпропетровської області
в складі: головуючої -судді Янжули С. А.
при секретарі: Лиман Н.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Першотравенську цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу дійсним,
16 жовтня 2015 року позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до відповідачки ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу дійсним.
17 листопада 2015 року, 24 листопада 2015 року та 16 грудня 2015 року позивачі надали уточнену позовну заяву до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу дійсним.
В обґрунтування своїх вимог посилаються на те, що вони були власниками квартири АДРЕСА_1. Дніпропетровської області. 27 жовтня 1995 року ОСОБА_1 уклала договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 з власником квартири ОСОБА_3 Договір купівлі-продажу зареєстрували на Павлоградській товарній біржі. При оформленні правочину ОСОБА_1 діяла від свого імені та від імені свого неповнолітнього онука - ОСОБА_2 Продавець квартири ОСОБА_3 діяла від свого імені та від імені свого на той час неповнолітнього сина ОСОБА_4 Після підписання договору позивачка сплатила продавцю ОСОБА_3 вартість квартири. Правочин, який уклали сторони на Товарній біржі був зареєстрований під реєстровим номером 10/11 27 жовтня 1995 року. Договір містив пункт "На підставі ст.15 Закону України "Про товарну біржу" від 10 грудня 1991 року зазначений договір зареєстрований Павлоградською товарною біржею та не підлягає нотаріальному посвідченню".
В зв'язку з сімейними обставинами виникла необхідність продати спірну квартиру, позивачі звернулися до приватного нотаріуса за реєстрацією правочину, але отримали відмову, так як документ, що підтверджує право власності на майно, що відчужується, не відповідає вимогам законодавства, оскільки договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 зареєстрований на Павлоградській товарній біржі за №10/121 НДП, укладений за участю осіб, які не досягли 15 років і не могли бути членами товарної біржі і приймати участь у біржовій операції.
Таким чином, ними були виконані всі умови договору і вони стали власниками вказаної квартири.
Просять суд поновити строк звернення з позовом до суду, так як про порушене право дізналися лише в липні 2015 року, коли вирішили продати вказану квартиру та визнати правочин, укладений 27 жовтня 1995 року між продавцем ОСОБА_3 та покупцями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про купівлю - продаж вказаної квартири, посвідчений Павлоградською товарною біржею, дійсним.
В судове засідання позивачі та їх представник не з'явилися, надали суду заяви про розгляд справи в їх відсутність, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просять їх задовільнити.
Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилися, про день слухання справи були належним чином повідомлені через оголошення в газеті, як того вимагають норми Закону, причини неявки суду не відомі. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню.
На підставі ст.ст.256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Згідно ч.5 ст.267 цього ж Кодексу - якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.
Так як позивачам було невідомо, що договір купівлі-продажу зареєстрований на біржі є недійсним, а про порушення свого права дізналися лише у липні 2015 року, коли отримали відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій, а саме: у посвідченні договору купівлі-продажу спірної квартири, суд вважає за можливе визнати причини пропущення позовної давності поважними і порушене право підлеглим захисту.
Матеріалами справи підтверджується, що позивачка ОСОБА_1, яка діяла в своїх інтересах та в інтересах свого, на той час неповнолітнього онука ОСОБА_2, придбала у відповідачки ОСОБА_3, яка діяла від свого імені та від імені свого, на той час неповнолітнього сина ОСОБА_4, квартиру АДРЕСА_2, яка належала, згідно свідоцтва про право власності НОМЕР_1, виданого 26 жовтня 1995 року Першотравенським УЖКГ Павлоградського виробничого об'єднання по видобутку вугілля "Павлоградвугілля" і зареєстрованого в міжміському бюро технічної інвентаризації м.Павлограда від 27 жовтня 1995 року за №18-20, відповідачам.
Договором купівлі - продажу, зареєстрованому Павлоградською Товарною біржею 27 жовтня 1995 року за реєстраційним номером 10/11-НДП, підтверджується,що відповідачі продали позивачам вказану квартиру. За придбане нерухоме майно позивачі повністю розрахувалися.
Копією довідки КП "Павлоградське міжміське бюро технічної інвентаризації" від 23 червня 2015 року підтверджується, що право власності на спірну квартиру зареєстровано станом на 29 листопада 1995 року за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу, зареєстрованого 27 жовтня 1995 року за р.№10/11-НДП Павлоградською товарною біржею.
Випискою з фінансово-особового рахунку ПП "Комунальщик-3" від 30 червня 2015 року підтверджується , що у вказаній квартирі з 19 січня 1996 року зареєстрована лише ОСОБА_1
Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 02 липня 2015 року підтверджується, що позивачам відмовлено приватним нотаріусом Першотравенського міського нотаріального округу у посвідченні договору купівлі-продажу спірної квартири, належної їм на підставі договору купівлі-продажу, зареєстрованого на Павлоградській товарній біржі 27 жовтня 1995 року, так як документ, що підтверджує право власності на майно, що відчужується, не відповідає вимогам законодавства, оскільки вказаний договір купівлі-продажу, укладений за участю осіб, які не досягли 15 років та, отже, не могли бути членами товарної біржі та не могли приймати участь у біржовій операції.
На даний час позивач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_4 є повнолітніми, їх майнові права були захищені.
Вартість спірної квартири, згідно звіту №7073 про незалежну оцінку майна становить 86 067,00 гривень.
Перешкодою для оформлення документів на цільове використання придбаної квартири є те, що договір купівлі - продажу вказаної квартири не посвідчений нотаріально.
На підставі ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець-прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.
Статті 658 цього Кодексу - право продажу майна належить власникові.
У відповідність ст.657 ЦК України договір купівлі-продажу житлового будинку укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.
Згідно ст.649 ЦК України розбіжності, що виникли між сторонами при укладенні договору можуть бути вирішені судом у випадках, встановлених за домовленістю сторін або законом.
Частини 2 статті 220 ЦК України - якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.
Сторони виконали всі умови договору купівлі-продажу і, так як їм було невідомо, що Товарна біржа не має права посвідчувати вказаний договір, про порушення їх права стало відомо в липні 2015 року при оформленні документів для продажу спірної квартири, суд вважає за необхідне продовжити їм строк звернення до суду, так як вони його порушили з поважних причин та визнати вказаний договір дійсним.
Відповідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Позивачкою ОСОБА_1 при пред'явленні позову до суду сплачено судовий збір в розмірі 860,00 гривень, який, відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідачів на її користь.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.30, 60, 62, , 212, п.6 ст.256, 224-226 ЦПК України,- суд
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 продовжити строк звернення до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу дійсним.
Визнати договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2, укладений 27 жовтня 1995 року на Павлоградській Товарній біржі за реєстраційним номером 10/11-НДП, та зареєстрований Павлоградським міжміським бюро технічної інвентаризації за №18-20 від 27 жовтня 1995 року, між ОСОБА_1, діючою в своїх інтересах та в інтересах свого на той час неповнолітнього онука ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, з однієї сторони, та ОСОБА_3, яка діяла від свого імені та від імені свого неповнолітнього на той час сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, з іншої сторони - дійсним.
Стягти з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 430 (чотирьохста тридцяти) гривень 00 копійок.
Стягти з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 430 (чотирьохста тридцяти) гривень 00 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: С. А. ЯнжулЯнжула