10.02.2016 227/6308/15-ц
10 лютого 2016 року м. Добропілля
Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі :
головуючого судді Здоровиці О.В.
при секретарі Сисенко Ю.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні, заочно, в залі суду в м. Добропіллі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину та на непрацездатну дружину,-
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на своє утримання та утримання малолітньої дитини. Свій позов ОСОБА_1 аргументує тим, що вони з відповідачем з 2013 року проживали разом і 05.01.2015 року у них народилась спільна дитина ОСОБА_3, яка мешкає разом з позивачкою. Відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини та на утримання позивачки, як матір цієї дитини не надає. Позивачка просить стягнути аліменти на свою користь на утримання неповнолітньої дитини, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини від заробітку відповідача з дня подачі позовної заяви до досягнення ним повноліття та на своє утримання аліменти в розмірі 1/6 частки всіх видів доходу відповідача з дня подачі позовної заяви і до досягнення дитиною трирічного віку. Також просить допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Зазначає, що відповідач аліменти на користь інших осіб та утримання інших дітей не сплачує.
Позивач до судового засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був письмово належним чином повідомлений, про що в матеріалах справи мається поштове повідомлення. Причину своєї неявки суду не повідомив.
Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлений ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, відповідно до ст. 224 ЦПК України дійшов до висновку про можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого, позивач не заперечувала.
Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав.
Вирішуючи питання про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, суд виходить з наступного.
Згідно статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
З позовної заяви вбачається, що сторони проживали разом без реєстрації шлюбу.
Копією свідоцтва про народження серія 1-НО № 676840, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Добропіллю реєстраційної служби Добропільського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області підтверджується, що батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.6).
Довідкою, виданою КП «Добропілська служба єдиного замовника» від 20.01.2016 підтверджується, що неповнолітній ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 мешкає разом зі своєю матірю ОСОБА_1 за адресою м.Добропілля, Сонячний, 7/61 (а.с.18).
Судом встановлено, що відповідач не надає допомогу в добровільному порядку на утримання та виховання свого сина ОСОБА_3.
Вирішуючи питання про розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Будь-яких доказів, які б свідчили про те, що відповідач за станом здоров»я, матеріальним станом не може сплачувати аліменти на утримання свого сина, останнім суду надано не було.
Крім того, в судовому засіданні також не встановлено, що відповідач має і інших дітей, непрацездатну дружину, батьків, яким від надає матеріальну допомогу.
Враховуючи наведене, керуючись вимогами ст.180-183 СК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача, щомісяця.
Згідно статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.
З матеріалів справи вбачається, що позивачка звернулася до суду 11.12.2015 року. Тому аліменти на дитину повинні бути стягнуті саме з цієї дати.
Що стосується вимоги позивачки про стягнення аліментів на її утримання, суд керується наступним.
Відповідно до ч.2 ст.91 Сімейного кодексу України, жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу
Згідно ч.2 ст. 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років.
Частина 4 статті 84 Сімейного кодексу України передбачає право на утримання дружини, з якою проживає дитина, незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.
Тобто вищевказані вимоги Сімейного кодексу України передбачають ряд підстав коли дружина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років: це по-перше з нею повинна проживати дитина, по друге - якщо її чоловік може надати таку матеріальну допомогу. Право на утримання дружини, з якою проживає дитина не залежить від її праці і не залежить від її матеріального становища.
Судом встановлено, що позивач та відповідач в шлюбі між собою не перебувають та мають спільну дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.6).
Довідкою КП «Добропільська служба єдиного замовника» від 20.01.2016 року підтверджується, що неповнолітній ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, мешкає разом зі своєю матірю ОСОБА_1, за адресою м.Добропілля вул..Солнечній 7/61 (а.с.18).
Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивачка має право на утримання від батька дитини ОСОБА_2, до досягнення дитиною ОСОБА_3 трирічного віку.
Згідно частини 1 статті 80 Сімейного кодексу України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.
Згідно ч.4 ст.84 право на утримання можливо за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.
В судовому засіданні встановлено, що будь-яких обставин, які б свідчили про те, що відповідач з будь-яких причини не може надавати матеріальну допомогу, не має.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовна заява в цій частині також підлягає задоволенню і з відповідача слід стягнути на користь позивачки аліменти на її утримання, в розмірі 1/6 частини всіх видів його доходів.
Відповідно до ч.1 ст. 79 Сімейного кодексу України, аліменти одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.
З матеріалів справи вбачається, що позивачка звернулася до суду 11.12.2015 року. Тому аліменти на утримання позивачки повинні бути стягнуті саме з цієї дати.
Що стосується вимог позивача щодо допущення негайного виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць, то суд виходить з наступного.
Згідно ч.1 ст.367 ЦПК України суд може допустити негайне виконання рішень у справі про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
Враховуючи викладене суд вважає можливим допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд керується наступним.
Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Згідно абзацу 2 п.13 Постанови Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», якщо в позовній заяві об'єднано кілька самостійних вимог майнового характеру, пов'язаних між собою, то, враховуючи, що об'єктом справляння судового збору є позовна заява, максимальний розмір судового збору має відповідати загальній сумі всіх вимог (пункт 10 частини першої статті 80 ЦПК). При цьому судовий збір може бути сплачено окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами.
Враховуючи вищевикладене, те, що в позовній заяві об'єднано дві вимоги майнового характеру і те, що позов задоволено в повному обсязі, суд вважає необхідним стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 1102,40 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.80, 79, 84, 91, 180-183, 191 СК України, ст. ст. 3, 88, 212-215, 224 ЦПК України,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину та на непрацездатну дружину задовольнити в повному обсязі.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4., паспорт серії ВТ 118903 виданий Добропільським МВ в Донецькій обл. 11.12.2014 року, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженки сел..Святогорівка, Добропільського р-ну Донецької обл.., ІПН НОМЕР_1, аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11.12.2015 року і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4., паспорт серії ВТ 118903 виданий Добропільським МВ в Донецькій обл. 11.12.2014 року, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженки сел..Святогорівка, Добропільського р-ну Донецької обл.., ІПН НОМЕР_1, аліменти на її утримання, в розмірі 1/6 частини всіх видів доходів, починаючи з 11.12.2015 року і до досягнення дитиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, трьох років до 05.01.2018 року.
Допустити негайне виконання даного рішення у межах суми платежу за один місяць.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Донецької області через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Копію рішення направити відповідачу, для відома.

Надруковано власноручно в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Головуючий суддя О.В.Здоровиця

10.02.2016