Справа № 347/1509/14-ц
Провадження № 22-ц/779/471/2016
Головуючий у 1 інстанції Цалин Б.М.
Суддя-доповідач Пнівчук О.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2016 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої Пнівчук О.В.

суддів: Беркій О.Ю., Соколовського В.М.

секретарів Бойчука Л.М., Турів О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, за апеляційною скаргою представника ПАТ «УкрСиббанк» на рішення Косівського районного суду від 10 грудня 2015 року,-

в с т а н о в и л а :

У червні 2014 року ПАТ «УкрСиббанк» звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитними договорами, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Позивач свої вимоги обґрунтовував тим, що 29.08.2007 року між банком та ОСОБА_2 укладено кредитний договір, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 107 000 доларів США, що еквівалентно 540 350 грн. терміном до 28.08.2014 року.

Також 29.08.2007 року між Банком та ОСОБА_2 укладено договір про надання споживчого кредиту, відповідно до якого, Банк надав відповідачці по справі кредит в іноземній валюті на загальну суму 175 00 дол. США, що еквівалентно 883 750 грн. терміном до 28.08.2014 року.

З метою забезпечення виконання зобов»язань ОСОБА_2 за кредитним договором 1 від 29.08.2007 року та Кредитним договором 2 від 29.08.2007 року, між позивачем та відповідачами в справі, укладено договір іпотеки від 29.08.2007 року, згідно якого, іпотекодавець передав в іпотеку іпотекодержателю нерухоме майно, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою вул. Набережна, 1 с. Вербовець, Косівського району; земельну ділянку площею 2500 кв.м., що знаходиться в с. Вербовець, Косівського району; земельну ділянку площею 2499 кв.м.; ресторан «Купідон», що знаходиться в с. Старий Косів по вул. Миру,6а Косівського району; земельну ділянку площею 615 кв.м., що знаходиться в с. Вербовець Косівського району, надану для обслуговування ресторану «Купідон».

У зв»язку з невиконанням кредитних зобов»язань по кредиту у відповідачів станом на 05.06.2014 року утворилась заборгованість за кредитом, а саме:

-за кредитним договором №0 від 29.08.2007 року в розмірі 140 560,11 дол. США, з яких: заборгованість за кредитом - 84 050,81 дол. США., заборгованість по відсотках за користування кредитом 56 509,30 дол. США., а також пеня за не своєчасне погашення заборгованості за кредитом - 110 469 грн. 76 коп.; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам - 74 609 грн.43 коп.

- за кредитним договором1 від 29ю08.2007 року в розмірі 233 268,40 дол. США, з яких: заборгованість за кредитом - 139 272,02 дол. США, заборгованість по відсотках за користування кредитом - 93 996,38 дол. США, а також пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом 183 709 грн. 54 коп.; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентах - 124 190 грн. 82 коп.

У рахунок погашення заборгованості позивач просив звернути стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок, земельні ділянки та ресторан «Купідон», що належать відповідачам у справі на праві власності та понесені судові витрати.

Рішенням Косівського районного суду від 10 грудня 2015 року в позові ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовлено.

Представник ПАТ «УкрСиббанк» на дане рішення подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом вимог матеріального та процесуального права.

Апелянт зазначив, що підписуючи кредитний договір та договір іпотеки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підтвердили, що ознайомлені у письмовій формі з умовами надання кредиту, в тому числі вартості кредиту, його особливостями, перевагами та недоліками, методикою яка використовується банком для визначення валютного курсу, строків і комісій, пов»язаних із конвертацією валюти платежу у валюту зобов»язання під час погашення заборгованості за кредитом та процентами за користування ним, інформацію про сукупну вартість кредиту з урахуванням реальної процентної ставки та значення абсолютного подорожчання кредиту, вартості, а також іншої інформації, надання якої вимагає чинне законодавство.

Відповідачі підтвердили згоду на укладення договору своїм підписом. Ніяких застережень та зауважень з боку ОСОБА_2 та ОСОБА_3, щодо неповного розуміння або незгоди з умовами договору під час його підписання, не подано. Споживач мав право протягом 14 днів відкликати свою згоду на укладення кредитного договору без пояснення причин, перебіг даного строку розпочинається з моменту вручення споживачеві примірника укладеного договору , однак цього відповідачами зроблено не було.

Повернення кредитних коштів визначено періодичними щомісячними платежами, тому у випадку неналежного виконання позичальником зобов»язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів має обчислюватись із моменту настання строку погашення чергового платежу.

Перебіг позовної давності за зобов»язаннями з визначеним строком виконання починається зі спливом строку виконання.

Тобто початком перебігу позовної давності слід вважати 28.08.2014 року.

Суд першої інстанції дійшов хибного висновку, що позовна давність повинна обчислюватись з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.

Висновок суду, що щомісячні обов»язкові платежі є самостійними зобов»язаннями, які встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов»язку, є хибним, оскільки щомісячні платежі лише деталізують обов»язок боржника повернути весь борг.

Щомісячні платежі визначені графіком погашення є платежами, які повинні бути сплачені Клієнтом у встановлені банком строки, у розрізі сум погашення основного боргу, процентів за користування кредитом та комісій банку, інших супутніх платежів та є невід»ємною частиною Кредитного договору. Тобто, щомісячні обов»язкові платежі не є самостійними зобов»язаннями, а є лише способом виконання договірного зобов»язання, тобто встановлюють порядок вчинення боржником дій щодо виконання зобов»язання. Спосіб виконання договірного зобов»язання, зазвичай визначається в договорі.

Апелянт вважає, що позовна давність була перервана в червні 2013 року, коли ОСОБА_3 звернулась із позовом до ПАТ «УкрСиббанк» про визнання припиненим договору іпотеки та договору поруки.

Апелянт просив рішення суду скасувати та постановити нове про задоволення позовних вимог банку в повному обсязі.

В судовому засіданні апеляційного суду представник апелянта ОСОБА_4 підтримав доводи апеляційної скарги з мотивів наведених в апеляційній скарзі.

Представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_5 заперечив доводи апеляційної скарги, посилаючись на обґрунтованість висновків суду першої інстанції.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Вислухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Постановляючи рішення про відмову у задоволенні позову ПАТ «УкрСиббанк», суд першої інстанції правильно виходив із того, що Банк своїм правом на звернення до суду у межах загального трирічного строку позовної давності не скористався.

Із матеріалів справи вбачається, що 29.08.2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 укладено договір про надання кредиту №0 (а.с.5-12). Відповідно до п.п.1.1, 1.2.1 Договору банк надав відповідачу кредит в іноземній валюті на загальну суму 107000,00 доларів США, що дорівнювало еквіваленту 540 350,00 грн., надання кредиту здійснювалось терміном до 28.08.2014 року, а ОСОБА_2 зобов»язався повернути отриманий кредит, сплатити відсотки за користування кредитом і виконати свої зобов»язання згідно з договором у повному обсязі.

Також, 29.08.2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 укладено договір про надання споживчого кредиту №1 (а.с.21-28)

Відповідно до п.п. 1.1, 1.2.2 вказаного договору банк надав ОСОБА_2 кредит в іноземній валюті на загальну суму 175 000,00 дол. США що дорівнювало еквіваленту 883 750,00 грн. терміном до 28.08.2014 року, а ОСОБА_2 зобов»язувався повернути отриманий кредит, сплатити відсотки за користування кредитом і виконати свої зобов»язання згідно з договором у повному обсязі.

З метою забезпечення виконання зобов»язань ОСОБА_2 за кредитними договорами №0 та №1 від 29.08.2007 року, між сторонами АКІБ «УкрСиббанк» (іпотекодержателем) , ОСОБА_2 (боржником) та ОСОБА_3 (іпотекодавцем) укладено договір іпотеки від 29.08.2007 року (а.с.13-17, 18-20), згідно якого

іпотекодавець передав в іпотеку іпотекодержателю нерухоме майно, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою вул.. Набережна, 1 с. Вербовець, Косівського району; земельну ділянку площею 2500 кв.м., що знаходиться в с. Вербовець, Косівського району; земельну ділянку площею 2499 кв.м.; ресторан «Купідон», що знаходиться в с. Старий Косів по вул. Миру,6а Косівського району; земельну ділянку площею 615 кв.м., що знаходиться в с. Вербовець Косівського району, надану для обслуговування ресторану «Купідон».

Відповідно до даного договору іпотеки, зокрема п.1.2.2, позичальник зобов»язаний повернути кредит у повному обсязі у терміни та в розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно додатку №1 до договору, але в будь-якому випадку не пізніше 28 серпня 2014 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту відповідно до умов договору або згідно умов відповідної угоди сторін.

Згідно з нормою статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Відповідно до графіку погашення кредиту, та згідно наявних в матеріалах справи розрахунків вбачається, що позичальник ОСОБА_2 з лютого 2009 року не сплачує борг по кредиту, а починаючи із листопада 2010 року і по процентах за договором №1 від 29.08.2007 року. За кредитним договором №0 від 29.08.2007 року позичальник не сплачує кредит з вересня 2009 року та проценти по вказаному кредиту із листопада 2010 року.

03 вересня 2010 року Банк звернувся з повідомленням-вимогою №137/013/132 ( в порядку ст.35 Закону України «Про іпотеку») якою вимагав негайного виконання порушеного зобов»язання, у строк, що не перевищує 31 дня, з моменту направлення вимоги.

У вказаному повідомленні також було вказано, що у випадку непогашення у встановлений у вимозі строк заборгованості перед АТ «УкрСиббанк» по кредиту у повному обсязі, банк буде ініціювати звернення стягнення на майно, що передано у заставу.

Відповідно до даної вимоги, банк змінив строк виконання основного зобов»язання надіславши вимогу позичальнику про дострокове повернення кредиту. Оскільки відповідачем вимога банку протягом 31 календарного дня не виконана, кредит у повному обсязі не погашено, то з 04 жовтня 2010 року почався відлік строку позовної давності для звернення з позовом до суду про стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідач ОСОБА_3 звернулася із заявою про застосування позовної давності до вимог банку про звернення стягнення на іпотечне майно та просила з цих підстав в позові банку відмовити.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

За загальним правилом перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Так, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п'ята статті 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Зважаючи на те, що вимога банку про дострокове повернення кредиту не виконана, заборгованість не була погашена, то з 04 жовтня 2010 року у банку виникло право на стягнення всієї кредитної заборгованості шляхом звернення стягнення на іпотечне майно.

Разом з тим, банк звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитом шляхом звернення стягнення на іпотечне майно 24.06.2014 року, тобто з пропуском позовної давності.

За наведених обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що позивач звернувся до суду із вказаним позовом з пропуском позовної давності, що за наявності заяви відповідача про застосування позовної давності є підставою для відмови в позові з цих підстав.

Посилання апелянта на те, що позовна давність була перервана в червні 2013 року, коли ОСОБА_3 звернулась до суду із позовом до ПАТ «УкрСиббанк» про визнання припиненим договору іпотеки та договору поруки не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до положень ч.1,2 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

Пред»явлення ОСОБА_3 позову до ПАТ «УкрСиббанк» про визнання припиненим договору іпотеки не свідчить про визнання нею боргу чи іншого обов»язку, інших доказів визнання відповідачем боргу, апелянтом не представлено.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції постановлено рішення з додержанням вимог закону, а тому підстав для його скасування не встановлено.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Публічного Акціонерного товариства « УкрСиббанк» відхилити.

Рішення Косівського районного суду від 10 грудня 2015 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з часу набрання законної сили.

Головуюча: О.В. Пнівчук

Судді: О.Ю.Беркій

В.М.Соколовський