Справа № 357/4974/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

14 липня 2016 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Голуб А. В. ,

при секретарі Куца В. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Біла Церква в залі суду №4 цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов»язаних з виплатою страхового відшкодування,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що 06.12.2012 року о 11 год. 20 хв. в місті Києві на бул. Дружби Народів, ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_1 допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 Позивач вказував на те, що на дату скоєння цієї пригоди водій ОСОБА_1 не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Позивач посилався на те, що у скоєнні вищезазначеної ДТП винен відповідач і його вина підтверджується постановою Печерського районного суду м. Києва від 02.08.2013 року. В результаті зазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль НОМЕР_2, що належить ОСОБА_3, за кермом якого знаходився водій ОСОБА_2 цивільно-правова відповідальність якого була застрахо вана в ПрАТ «СК «Статус» згідно полісу №АВ/3748624, строк дії якого з 06.10.2012 року по 05.10.2013 року. Позивач посилався на те, що розмір збитків згідно до Звіту №6315 від 24.01.2013 року, завданих власнику транспортного засобу д.н.з. НОМЕР_3 внаслідок ДТП від 06.12.2012 року становить 23 531,59 грн. Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі, договірних зобов»язань між МТСБУ, потерпілою особою та відповідачем не виникало. Позивач посилався на те, що згідно до ст.11 ЦК України, цивільні права та обов»язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства і Законом України „Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» регулюються спірні правовідносини, так відповідно до п.п. а п. 41.1 ст.41 вказаного Закону, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Позивач посилався на те, що він відшкодував потерпілій особі 21.01.2014 року шкоду в сумі 19 609,66 грн., та 24.01.2014 року шкоду в сумі 2 086,98 грн., а також відшкодувано витрати на встановлення розміру збитків та збір документів по справі у розмірі 668,00 грн., оскільки МТСБУ відповідно до Закону здійснило відшкодування шкоди за водія транспортного засобу, який спричинив ДТП і не мав договору обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а тому позивач, як особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Позивач просив в судовому порядку стягнути з відповідача на користь позивача 22 364,64 грн. та судовий збір сплачений позивачем в сумі 1 378,00 грн.

Представник позивача до суду не з»явився, про день і час розгляду справи був належним чином повідомлений, надав до суду заяву в якій просив справу розглядати в його відсутності, також в своїй заяві представник позивача вказав на те, що позовні вимоги позивач підтримує в повному обсязі, а також представник позивача в своїй заяві вказав, що він не заперечує щодо винесення заочного рішення по справі.

Відповідач до суду не з»явився, про день і час розгляду справи був належним чином повідомлений, причини неявки суду не повідомив, а тому суд згідно ст. ст. 224, 225 ЦПК України вважає за можливе провести заочний розгляд справи про що не заперечував представник позивача в своїй заяві.

Оглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Так в судовому засіданні встановлено, що 06.12.2012 року об 11 год. 20 хв. ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_4 по бул. Дружби Народів, е/о №2 в м. Києві, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості не врахував дорожню обстановку, стан проїзної частини, не впорався з керуванням та виїхав на смугу зустрічного руху, внаслідок чого, здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_5 (водій ОСОБА_3В.), що спричинило пошкодження транспортних засобів, чим порушив п.п. 12.1, 11.4 ПДР України.

Постановою судді Печерського районного суду м. Києва Підпалим В.В. від 02.08.2013 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушен ня передбаченого ст. 124 КУпАП, провадження в справі було закрите у зв»язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення. Наведене вбачається із копії постанови від 02.08.2013 року.

Згідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 4 постанови №4 від 01.03.2013 року Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки розяснив, що відповідно до частини четвертої статті 61 ЦПК вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Згідно до положень ч. 4 ст. 61 ЦПК України постанова судді Печерського районного суду м. Києва Підпалого В.В. від 02.08.2013 року, яка набрала законної сили є обов'язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

В судовому засіданні було встановлено, що вина ОСОБА_1 у скоєнні вищезазначеної ДТП підтверджується постановою судді Печерського районного суду м. Києва Підпалого В.В. від 02.08.2013 року по справі №757/15804/13-п та матеріалами справи.

Суд приймає до уваги постанову судді Печерського районного суду м. Києва Підпалого В.В. від 02.08.2013 року.

ОСОБА_1 не мав договору обов»язкового страхування цивільно-правової відпові дальності власників транспортних засобів чинного на дату вчинення вищевказаної дорож ньо-транспортної пригоди (ДТП), що підтверджується матеріалами справи.

В результаті зазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль НОМЕР_2, що належить ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

У Звіті про оцінку колісного транспортного засобу №6315 від 24.01.2013 року складеного ТОВ «Експертно-асистуюча компанія «Довіра» зазначено, що станом на 24.01.2013 року ринкова вартість досліджувального КТЗ ВАЗ 21244, держ. №АА4645СН складає 47 769,29 грн. Коефіцієнт фізичного зносу складників досліджувального КТЗ ВАЗ 21244, держ. №АА4645СН складає 0,2381. Вартість відновлювального ремонту досліджувального КТЗ ВАЗ 21244, держ. №АА4645СН складає 25 485,33 грн. У Звіті зроблений висновок про те, що вартість відновлювального ремонту досліджувального КТЗ ВАЗ 21244, держ. №АА4645СН з врахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників складає - 23 531,59 грн.

Також в судовому засіданні було встановлено, що вищевказана шкода відповідачем, який був винуватцем ДТП, не була відшкодована потерпілій особі ОСОБА_3 і ОСОБА_2, який керував автомобілем НОМЕР_2, з метою отримання відшкодування звернувся до позивача з відповідною заявою до якої було додано копію полісу №АВ/3748624 обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ПрАТ «СК «Статус» з терміном дії з 06.10.2012 року по 05.10.2013 року, що свідчить про те, що автомобіль ВАЗ 211440 д.н.з. АА 4645СН був забезпеченим на момент ДТП.

Відповідно до ст.11 ЦК України, цивільні права та обов»язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Так таким актом є Закон України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» і вказаний закон містить спеціальні норми щодо регулювання спірних правовідносин.

Згідно до п.п. а п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

В ст. 22 вищевказаного Закону вказано, що страховик або МТСБУ відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров»ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 вищевказаного Закону, у зв»язку з пошкодженням транспортно го засобу відшкодовуються витрати, повязані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

У зв»язку з настанням події, передбаченої п.п.а п.41.1 ст. 41 вищевказаного Закону, в редакції, яка діяла на момент скоєння ДТП, відповідно до встановленого п.9.2 ст. 9 вищевказаного Закону ліміту відповідальності, позивач МТСБУ 21.01.2014 року здійснило виплату відшкодування ОСОБА_3 в розмірі 19 609,66 грн., 24.01.2014 року здійснило виплату відшкодування ОСОБА_2 в розмірі 2 086,98 грн., а також 18.03.2013 року здіснено виплату за послуги аварійних комісарів в розмірі 668,00 грн. що підтверджується копіями платіжних доручень № 1/1-19797 від 21.01.2014 р., №293 від 24.01.2014 р., №1232 від 18.03.2013 р.

Таким чином позивач МТСБУ виконав покладений на нього обов»язок по відшкодуванню шкоди заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність та скоїв ДТП.

Ст. 1191 ЦК України та п.п.38.2.1 п.38.2 ст. 38 вищевказаного Закону передбачено, що МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Тому відповідно до ст. 1191 ЦК України та п.п.38.2.1 п.38.2 ст. 38 Закону після проведення виплати ОСОБА_3, ОСОБА_2, виплати за послуги аварійних комісарів у МТСБУ виникло право зворотної вимоги до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди завданої останнім.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем витрати в сумі 22 364,64 грн.

Суд також вважає, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 1378,00 грн. судового збору.

На підставі вищевикладеного та ст.ст. 11, 1166, 1188, 1191 ЦК України, Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», керуючись ст.ст. 10, 60, 61, 88, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України 22 364,64 грн. та 1378,00 грн. судового збору.

Рішення суду для позивача може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання копії рішення суду.

Заочне рішення суду може бути переглянуте Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за письмовою заявою відповідача про перегляд судового рішення, яка може бути подана до суду протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя ОСОБА_4