Справа № 307/1217/16-ц
Провадження № 2/307/831/16
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

22 серпня 2016 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого судді Ніточко В.В., при секретарі Фера В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тячів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась в суд із позовною заявою про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 1000-1500 гривень, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення нею повноліття. Посилається на те, що шлюб між нею та відповідачем було укладено 10 квітня 2010 року в відділі реєстрації актів цивільного стану Тячівського районного управління юстиції Закарпатської області за актовим записом №56. Шлюб з відповідачем склався невдало та згідно рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 09 вересня 2014 року шлюб між нею та відповідачем було розірвано. Від даного шлюбу у них народилася донька Елміра, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом з позивачкою та знаходиться на її повному утриманні та вихованні та потребує регулярне лікування. Відповідач ухиляється від утримання та виховання їх спільної дитини та не надає ніякої матеріальної допомоги. Вказує на те, що відповідач є молодою за віком та працездатною собою, інших утриманців не має, що дає йому можливість сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої доньки Елміри в розмірі 1000-1500 гривень, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення нею повноліття.

Позивачка в судове засідання не з'явилась, однак через канцелярію суду подала заяву про уточнення позовних вимог та просить стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання доньки в частині з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Позовні (уточнені) вимоги підтримала повністю та просила справу розглядати без її участі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, однак згідно окремого доручення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області відповідач був допитаний та позов визнав, згідний сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 30% від його заробітку (доходу). Просив справу слухати за його відсутності.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене та те, що сторони в судове засідання не з'явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовну заяву слід задовольнити, виходячи з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом з позивачкою та знаходиться на її повному утриманні та вихованні. Це стверджено свідоцтвом про народження дитини (а.с.5) та випискою з історії хвороби, з якої вбачається, що ОСОБА_4 потребує амбулаторне лікування (а.с.9,10).

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ч.1 ст.183 цього ж Кодексу частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом та ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Із наведених доказів вбачається, що позивачка виховує і утримує дитину, відповідач не приймає участь в утриманні та вихованні дитини, а тому позивач довела своє право на стягнення аліментів із відповідача на їх спільну доньку.

Беручи до уваги вищенаведене суд вважає, що з відповідача слід стягувати в користь позивачки аліменти на дитину ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Тому керуючись ст.ст. 3, 10, 131, 197, 209, 213-215, п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, ст.ст. 7, 79, 180, ч.3 ст.181, ч.2 ст.182, 183 СК України суд,

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, жительки м. Тячів, вул. Комсомольська, 15/1, Тячівського району Закарпатської області, аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно, починаючи з 20 квітня 2016 року, в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь держави 551 (пятсот пятдесят один) гривень 20 копійок судового збору.

Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення, а особою, яка брала участь у справі, але не була присутня у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя В.В. Ніточко