Справа № 729/297/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

27 травня 2016 р. Бобровицький районний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді Булиги Н.О. з участю секретарів Савости К.Ю. Голуб Л.М., представника позивача ОСОБА_1, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_2, представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог - ОСОБА_3 розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Бобровиця цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до територіальної громади в особі Новобасанської сільської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, вказуючи на те, що ІНФОРМАЦІЯ_4 року помер його дід ОСОБА_5, після смерті якого, відкрилася спадщина на нерухоме майно, в тому числі на 1/3 частину житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1; земельні ділянки кадастрові НОМЕР_1 НОМЕР_2 НОМЕР_3, які розташовані на території Новобасанської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та земельну ділянку кадастровий НОМЕР_4, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд, яка розташована по АДРЕСА_1 Позивач як спадкоємець за заповітом, прийняв спадщину, так як проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Зі спадкодавцем також проживала його дружина ОСОБА_6, яка має право на обов»язкову частку у спадщині. Вона померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року. Однак, нотаріус надав позивачеві постанову про відмову у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом на 1/3 частину житлового будинку та земельні ділянки, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на зазначене майно про його належність спадкодавцю ОСОБА_5 Тому позивач просить визнати за ним право власності на вищезазначене майно, як спадкоємцем за заповітом після смерті його діда в судовому порядку.

Ухвалою суду від 13.04.2016 року до участі у справі допущено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав з викладених у ньому підстав та просив його задовольнити. Вважає, що третя особа ОСОБА_2 не має права на обов»язкову частку у спадщині, оскільки ним до суду надані недостовірні документи про його інвалідність. Крім того, вважає що право на спадщину померлого ОСОБА_5 має його дочка ОСОБА_7, 1965 року народження.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Надали суду заяву про розгляд справи у відсутність представника. Новобасанська сільська рада позовні вимоги визнала.

Представник третьої особи ОСОБА_3 в судовому засіданні нададала заперечення на позовну заяву ОСОБА_2, в якому зазначено, що він як інвалід другої групи має право на обов»язкову частку у спадщині як спадкоємець майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 року матері ОСОБА_6, яка в свою чергу, будучи спадкоємцем першої черги непрацездатного віку після смерті свого чоловіка ОСОБА_5, отримала право на обов»язкову частку у спадщині у розмірі 1/6 частини всього спадкового майна. ОСОБА_2 прийняв спадщину після смерті матері, подавши заяву про прийняття спадщини до нотконтори. Вказав, що він має право на 1/4 частку всього спадкового майна, що належало на день смерті матері, як спадкоємець обов»язкової частки (іншим спадкоємцем була також дочка померлої), а отже половина того, що належало б за законом складає 1/4 частка. 1/4 частка від 1/6 частки земельних ділянок складає 1/24, отже ОСОБА_2 має право на 1/24 частку всіх земельних ділянок, що належали батьку ОСОБА_5, спадщину після смерті якого прийняла його дружина ОСОБА_6, яка проживала з спадкодавцем. ОСОБА_5 належала 1/3 частина будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1. Тому 1/4 частка від 1/18 частки будинку, яка перейшла матері по праву спадкування після смерті її чоловіка, складає 1/72 частка, отже ОСОБА_2 має право на 1/72 частку будинку, частина якого належала батьку ОСОБА_5, та яку успадкувала ОСОБА_6 Тому ОСОБА_2 просить задовольнити позовні вимоги ОСОБА_4 частково, а саме визнати за ним право власності на: 5/6 частин земельної ділянки площею 3,7085 га, 5/6 частин земельної ділянки площею 0,1941 га, 5/6 частин земельної ділянки площею площею 0,0481 га та 5/6 частин земельної ділянки площею 0,25 га, а також 5/18 частин житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 В задоволенні решти вимог відмовити.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 року помер ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 6).

Згідно довідки виконкому Новобасанської сільської ради від 03.02.2016 року №209, ОСОБА_5 на день смерті був прописаний і проживав в АДРЕСА_1. Разом з ним на день смерті, протягом шести місяців з дня смерті та на даний час за вищевказаною адресою прописаний і проживає внук-ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3. Крім того, як вбачається зі змісту позовної заяви та що підтверджується довідкою наданою ОСОБА_2, яка була видана виконкомом Новобасанської сільської ради 05.02.2016 року, на день смерті ОСОБА_5 разом з ним на день смерті, протягом шести місяців з дня смерті також проживала його дружина ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року. Вона на день смерті чоловіка ОСОБА_5 була непрацездатною і мала вік 81 рік.

За заповітом від 27.01.1998 року ОСОБА_5 все майно належне йому на час смерті заповів своєму внуку ОСОБА_4.

Довідкою Відділу Держгеокадастру у Бобровицькому районі від 13.01.2016 року підтверджується, що ОСОБА_5 був власником земельних ділянок кадастровий НОМЕР_1 - площею 3,7085 га, НОМЕР_2- площею 0,1941 га та НОМЕР_3 - площею 0,0481 га, які розташовані на території Новобасанської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала йому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_5 від 03.01.2005 року та земельної ділянки кадастровий НОМЕР_4 - площею 0,25 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд, яка розташована по АДРЕСА_1 та належала йому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_6 від 30.08.2012 року.

Відповідно до довідки ФОП «ОСОБА_9.» №1 від 22.01.2016 року та свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 31.03.2011 року, право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 зареєстровано по 1/3 частині за ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6.

Відповідно до публікації в газеті «Наше життя» від 23 січня 2016 року №3 втрачені Державні акти на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_8 та серії НОМЕР_7, видані на ім'я ОСОБА_5 і свідоцтво про право власності на житловий будинок з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 видане на ім'я ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4, вважати недійсними.

Позивач вважається таким, що прийняв спадщину після смерті діда ОСОБА_5 в порядку ч.3 ст.1268 ЦК України, так як проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Крім того, право на обов»язкову частку у спадщині мала дружина спадкодавця ОСОБА_6, яка також вважається такою що прийняла спадщину, оскільки проживала зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Постановою нотаріуса від 25.02.2016 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом на 1/3 частину житлового будинку та земельні ділянки після смерті діда ОСОБА_5 з підстав відсутності правовстановлюючих документів про належність зазначеного майна спадкодавцю.

Як вбачається з постанови про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 25.02.2016 року, 21.01.2016 року до Бобровицької держнотконтори з заявою про прийняття спадщини звернувся ОСОБА_2, як спадкоємець який має право на обов»язкову частку у спадщині відповідно до ст.1241 ЦК України після смерті матері ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року.

Згідно довідок МСЕК від 26.09.2013 року та 09.12.2015 року, оригінали яких були оглянуті в судовому засіданні, ОСОБА_2 є інвалідом.

Конституційний Суд України в своєму рішенні від 11.02.2014 року №1-рп/2014 у справі за конституційним зверненням ОСОБА_10 вирішив, що положення частини першої статті 1241 Цивільного кодексу України щодо права повнолітніх непрацездатних дітей спадкодавця на обов'язкову частку у спадщині необхідно розуміти так, що таке право мають, зокрема, повнолітні діти спадкодавця, визнані інвалідами в установленому законом порядку, незалежно від групи інвалідності.

Судом встановлено, що ОСОБА_7, про яку клопотав щодо залучення її до участі у справі представник позивача, не є спадкоємцем після смерті ОСОБА_5 , тобто особою на права якої може вплинути рішення суду, оскільки заповідач ОСОБА_5 все належне йому майно заповідав ОСОБА_4. В судовому засіданні не встановлено підстав, які б давали право ОСОБА_7 1965 року народження на обов»язкову частку у спадщині після смерті ОСОБА_5

Право на спадщину є самостійним майновим правом, яке виникає на підставі факту її прийняття та підлягає захисту в передбачений законом спосіб, і через відмову нотаріуса у видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину, не може бути захищене в інший спосіб.

Положеннями статей 15, 16 ЦК, статтею 3 ЦПК передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За змістом частини другої статті 16 ЦК, способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Частиною 1 ст. 1235 Цивільного кодексу України визначено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Згідно ч.1 ст.1241 ЦК України, після смерті спадкодавця непрацездатна вдова спадкує незалежно від змісту заповіту половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ст. 1297 ЦК України).

Виходячи з вищевикладеного та враховуючи, що позивач прийняв спадщину після померлого діда ОСОБА_5, але оформити свої спадкові права на нерухоме майно, яке йому заповів спадкодавець не має можливості, порушене право позивача підлягає захисту, а позовні вимоги частковому задоволенню, оскільки при розгляді справи були встановлені обставини щодо наявності спадкоємця, який має право на обов»язкову частку у спадщині.

Керуючись ст. ст. 10, 61, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст. ст. 1217, 1218, 1235, 1241, 1297 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_4 до територіальної громади в особі Новобасанської сільської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_4 право власності на 5/18 частин житлового будинку загальною площею 50,4 кв.м. з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 по праву спадкування за заповітом після смерті діда ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Визнати за ОСОБА_4 право власності на 5/6 частин земельної ділянки площею 3,7085 га кадастровий НОМЕР_1, 5/6 частин земельної ділянки площею 0,1941 га кадастровий НОМЕР_2, 5/6 частин земельної ділянки площею площею 0,0481 га кадастровий НОМЕР_3, які розташовані на території Новобасанської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та 5/6 частин земельної ділянки площею 0,25 га кадастровий НОМЕР_4, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд, яка розташована по АДРЕСА_1 по праву спадкування за заповітом після смерті діда ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Чернігівської області через Бобровицький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Бобровицького райсуду Н.О.Булига