Провадження № 4-с/760/172/16
У Х В А Л А

02 серпня 2016 року м. Київ

Суддя Солом'янського районного суду м. Києва Шевченко Л. В., розглянувши скаргу ОСОБА_1 на рішення державних виконавців Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві,

в с т а н о в и в:

26.07.2016 ОСОБА_1 звернулася до суду із скаргою на рішення державних виконавців Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у м. Києві.

Зі змісту поданої скарги випливає, що заявник просить:

1)поновити строк для подання скарги;

2)визнати протиправною та скасувати постанову про стягнення виконавчого збору від 04.12.2015, у виконавчому провадженні № 49466232, яка винесена головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у м. Києві Григорян О. Г.;

3)визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження № 51262734 від 01.06.2015, яка винесена державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у м. Києві Гаспаряном Р. Г.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своїй постанові № 6 від 07.02.2014 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» зазначив, що «відповідно до статей 28, 41, 89 Закону про виконавче провадження при визначених умовах у разі невиконання боржником рішення самостійно державний виконавець виносить постанови про стягнення виконавчого збору, про накладення штрафу та про стягнення витрат, пов'язаних із організацією та проведенням виконавчих дій.

За змістом пункту 7 частини другої статті 17 Закону про виконавче провадження постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу є окремими виконавчими документами. У зв'язку із цим справи щодо оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях стосовно примусового виконання судового рішення у цивільній справі, належать до компетенції адміністративних судів.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 122 ЦПК суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Оскільки, заявник звернувся до суду зі скаргою на рішення державного виконавця, яка не може бути розглянута в порядку цивільного судочинства, то у відкритті провадження в частині визнання протиправною та скасування постанови про стягнення виконавчого збору від 04.12.2015 у виконавчому провадженні № 49466232, належить відмовити.

В свою чергу скарга заявника в іншій частині не відповідає вимогам, встановленим статтями 119, 120 ЦПК, та вимогам частини сьомої статті 82 Закону «Про виконавче провадження», з таких підстав.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своїй постанові № 6 від 07.02.2014 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» зазначив, що «скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК, та містити відомості, зазначені в пунктах 3-5 частини сьомої статті 82 Закону про виконавче провадження, зокрема зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби та норму закону, яку порушено, а також обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Якщо скарга за формою і змістом не відповідає таким вимогам, то застосовуються положення статті 121 ЦПК» (пункт 13).

Згідно зі статтею 26 ЦПК сторона виконавчого провадження, яка звернулася до суду зі скаргою, бере участь в її розгляді як заявник, а інші учасники цього провадження, прав і обов'язків яких безпосередньо стосується розгляд і вирішення цієї скарги, - як заінтересовані особи.

Справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби розглядаються судом за загальними правилами ЦПК з особливостями, встановленими статтею 386 ЦПК, за участю державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дії або бездіяльність якої оскаржуються. До участі у справі як заінтересованої особи залучається інша сторона виконавчого провадження, оскільки судовим рішенням може бути вирішено питання про її права чи інтереси.

Так, з матеріалів справи випливає, що у Відділі примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві знаходиться на виконанні виконавчий лист Солом'янського районного суду м. Києва про стягнення солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_5 на користь ПАТ «Комерційний банк «Даніель» у розмірі 3 501 296,04 грн.

Подаючи скаргу, заявник не зазначила заінтересованими особами ОСОБА_5 та ПАТ «Комерційний банк «Даніель», оскільки судовим рішенням може бути вирішено питання про їх права чи інтереси, а також не додала копію скарги та копії додатків до неї для них.

Відповідно до статті 385 ЦПК «скаргу може бути подано до суду:

у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод;

у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом».

Зі змісту поданої скарги випливає, що заявник просить поновити строк для подання скарги, мотивуючи тим, що про факт винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 01.06.2015 їй стало відомо лише 15.06.2016.

Так, 29.06.2016 вона подала до Солом'янського районного суду м. Києва скаргу на дії ВДВС, проте відповідно до ухвали Солом'янського районного суд м. Києва від 02.07.2016 її скаргу було залишено без розгляду, оскільки вона не подала клопотання про поновлення строку на оскарження.

Однак, звертаючись до суду з цією скаргою, заявник не надала доказів, які підтверджують вищезазначені обставини.

Таким чином, заявнику належить надати доказ отримання постанови про відкриття виконавчого провадження від 01.06.2016 - 15.06.2016 або додати клопотання про поновлення строку для подання скарги, вказавши поважні причини пропуску встановленого законом строку, та надати відповідні докази на підтвердження вищезазначених обставин.

Згідно з частиною першою статті 121 ЦПК, правила якої поширюються і на скаргу, подану в порядку судового контролю за виконанням судових рішень, «суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали».

Враховуючи вищезазначене, скаргу належить залишити без руху, встановивши спосіб усунення недоліків шляхом подання нової скарги з урахуванням зазначених вимог.

Керуючись статтями 119, 120, 121, 122 ЦПК, статтею 82 Закону «Про виконавче провадження», суддя

у х в а л и в:

У відкритті провадження за скаргою ОСОБА_1 на рішення державних виконавців Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві в частині визнання протиправною та скасування постанови про стягнення виконавчого збору від 04 грудня 2015 року - відмовити.

Роз'яснити ОСОБА_1 право звернення до адміністративного суду.

Скаргу ОСОБА_1 на рішення державних виконавців Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві в частині визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 01 червня 2016 року - залишити без руху.

Надати строк для усунення недоліків - три дні з дня отримання копії ухвали.

Роз'яснити, що у разі невиконання вимог, зазначених в ухвалі, скарга буде вважатися неподаною та повернута заявнику.

Ухвала в частині відмови у відкритті провадження може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Солом'янський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її отримання.

Суддя: Л. В. Шевченко