Справа № 755/6603/16-ц
У х в а л а

Іменем України

"18" квітня 2016 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Гаврилова О.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1, заінтересована особа Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1, звернулась до суду із заявою, в якій просить встановити факт належності заявнику ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, трудової книжки серії НОМЕР_1, виданої на ім'я ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.

В роз'ясненнях, які містяться в п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», зазначено, що вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, так і вимогам щодо її змісту, передбаченим ст.274 ЦПК (1502-06). Якщо в заяві не зазначено, який конкретно факт просить встановити заявник, з яких причин неможливо одержати або відновити документ, що посвідчує даний факт, якими доказами цей факт підтверджується або до заяви не приєднано довідки про неможливість одержання чи відновлення необхідних документів, суддя постановляє ухвалу про залишення заяви без руху і надає заявникові строк для виправлення недоліків. У разі невиконання цих вказівок заява вважається неподаною і повертається заявникові, про що суддя постановляє мотивовану ухвалу.

Розглянувши заяву, вважаю, що вона не відповідає вимогам частин 1 та 2 ст. 258 ЦПК України.

В п. 1 вищезазначеної Постанови Пленуму Верховного Суду України також роз'яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

В заяві зазначено, що необхідність встановлення факту пов'язана з тим, що в трудовій книжці неправильно зазначена дата народження заявника, однак, оскільки останнє місце роботи заявника - в Хмельницькій області, звернення до роботодавця з метою внесення виправлень до трудової книжки є проблематичним.

Таким чином в заяві взагалі не наведені обставини неможливості внесення колишніми роботодавцями заявника (одним з них) виправлень до трудової книжки, не додано доказів на підтвердження цих обставин.

При цьому справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються судом, якщо вповноважені підприємства, установи, організації, не в змозі внести в документ відповідні виправлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України, заява підлягає залишенню без руху, заявнику необхідно в п'ятиденний строк з дня отримання копії ухвали усунути зазначені недоліки, подавши до суду письмові докази неможливості внесення виправлень у трудову книжку заявника.

Керуючись ст. 121 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу - залишити без руху та запропонувати заявнику у в п'ятиденний строк з дня отримання копії ухвали усунути вищезазначені недоліки.

У випадку неусунення недоліків, заява вважається неподаною і повертається заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: