Справа № 147/951/16-ц
Провадження № 2/147/472/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.08.2016 року смт. Тростянець

Тростянецький районний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Савченко С.М.,

секретаря Чудак Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у смт. Тростянець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з цим позовом і просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 07.02.1990 року Тростянецьким райвідділом ЗАГСУ, актовий запис №2.

На обґрунтування позову повідомила, що 07.02.1990 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. В шлюбі вони перебувають 26 років, однак останнім часом подружнє життя з відповідачем стало нестерпним, через його постійні зради, приниження, образи, що негативно впливає на здоров'я та працездатність ОСОБА_1

Від даного шлюбу мають повнолітню дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка одружена і проживає окремо.

Фактичні шлюбні відносини уже припинені, сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Вважає, що сім'я розпалася остаточно, збереження сім'ї неможливим та недоречним.

Позивач та відповідач у судове засідання не з'явились, надавши заяви у яких просять розглядати справу у їх відсутність, позовні вимоги, відповідно, підтримують і визнають. Позивач також просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «ОСОБА_1».

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося.

Суд вважає, що у відповідності до ст. 174 ЦПК України позовні вимоги підлягають задоволенню, так як визнання відповідачем позову є безумовним, не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 07.02.1990 року, який зареєстрували Тростянецьким райвідділом ЗАГСУ, актовий запис №2, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с.6 ).

Сторони не підтримують шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе.

Встановленим фактичним обставинам відповідають правовідносини, що регулюються Сімейним кодексом України.

Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї, відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній (ч. ч. 1,3 ст.55 СК України).

Відповідно до ст. 112 СК України для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда інші обставини життя подружжя.

Згідно ч.2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

За ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб грунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

За змістом ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідно до вимог ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається.

Позивач не виявила бажання змінювати своє теперішнє прізвище.

Згідно ч.2 ст. 114 СК України, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 551,20 грн. судового збору, сплачених при подачі позову до суду.

На підставі ст. ст. 10, 60, 88, 174, 197, 212, 213, 215, 235 ЦПК України, керуючись ст. ст. 104, 110, 112, 113, 114 Сімейного кодексу України, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 07 лютого 1990 року Тростянецьким райвідділом ЗАГСУ, актовий запис № 2 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 551,20 грн. судового збору.

Після розірвання шлюбу позивачу за її згодою залишити прізвище - « ОСОБА_1».

На рішення може бути подана апеляція протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Вінницької області через Тростянецький районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: