АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер справи 655/892/15-ц Головуючий в І інстанції Шумило О.М. Номер провадження 22-ц/791/1401/16 Доповідач: Прокопчук Л.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«18» травня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючогоПрокопчук Л.П.,
суддів:Базіль Л.В., Полікарпової О.М.,

секретар З участю прокурора:Прушинська О.В., Покиньчереди В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Горностаївського районного суду Херсонської області від «18» березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, третя особа - орган опіки та піклування Горностаївської райдержадміністрації про відібрання дитини,

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2015 року ОСОБА_6 звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що за рішенням Горностаївського районного суду Херсонської області від 29.10.2014 року його визнано батьком ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Мати дитини померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року і його доньку забрала сестра померлої ОСОБА_7 - відповідач у справі.

Рішенням виконавчого комітету Дніпровської районної у м.Херсоні ради від 10.07.2015 року його донька втратила статус дитини сироти, а розпорядженням голови Горностаївської РДА №115 від 17.07.2015 року припинено опіку та передано дитину йому.

Однак з липня 2015 року і по теперішній час він не може забрати доньку, бо відповідачка чинить перешкоди.

Посилаючись на ст.ст. 150, 151, 153, 163 Сімейного кодексу України позивач просив відібрати у відповідачки малолітню ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження та передати йому дитину, а також стягнути судові витрати.

Рішенням Горностаївського районного суду Херсонської області від 18 березня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_6 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просив його скасувати і ухвалити нове про задоволення його позову.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_6 та його представник апеляційну скаргу підтримали з підстав, викладених у ній.

Вважаючи рішення суду законним, ОСОБА_7, її представник, представник органу опіки і піклування, а також прокурор, просили залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Із матеріалів справи вбачається і це встановлено судом, що неповнолітня ОСОБА_8 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Ії батьками згідно копії свідоцтва про народження є позивач ОСОБА_6, який встановив своє батьківство за рішенням Горностаївського районного суду Херсонської області від 29.10.2014 року та ОСОБА_9, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Після смерті матері неповнолітня дитина проживає в сім'ї рідної тітки - відповідачки у справі ОСОБА_7.

Відповідно до ст. 163 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на те, щоб малолітня дитина проживала з ними.

Батьки мають право вимагати відібрання малолітньої дитини від будь-якої особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду.

Суд може відмовити у відібранні дитини і переданні її батькам або одному з них, якщо буде встановлено, що це суперечить її інтересам.

Згідно положень ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7,8 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо неповнолітніх дітей суд повинен виходити як найкращого забезпечення інтересів дітей.

Відмовляючи ОСОБА_6 у відібранні неповнолітньої доньки у ОСОБА_7, суд першої інстанції саме з вищезазначених вимог закону і виходив та врахував те, що таке відібрання буде суперечити інтересам дитини.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, оскільки правильно визначившись з характером спірних правовідносин, суд вірно застосував до них норми матеріального права і дав належну оцінку зібраним у справі доказам і відтак постановив законне і обґрунтоване рішення.

Так судом встановлено, що неповнолітня ОСОБА_8 проживає у відповідачки з листопада 2013 року і позивач не заперечував проти цього аж до часу звернення до суду з позовом.

Дитина забезпечена всім необхідним і головне прив'язана до відповідачки та членів її сім'ї, вважає їх своєю родиною, вона вже прижилася до цієї сім'ї, отримує належну турботу і піклування.

Зміна місця проживання дитини, її оточення може бути серйозною душевною травмою для неї.

Щоби цього не сталося потрібен певний період адаптації. Дитина має готуватися для плавного переходу від одних умов життя до інших.

Отже, позитивне вирішення даного питання на цей час не відповідатиме найвищим інтересам дитини.

Зазначене також підтверджується висновком органу опіки та піклування Горностаївської районної державної адміністрації від 22.12.2015 року, згідно з яким відібрання дитини на даному етапі орган опіки вважає психологічним насильством над нею, що може привести до тяжких наслідків у здоров'ї дитини.

При спілкуванні з дитиною встановлено, що Настя хоче проживати зі своєю тіткою, а не з батьком.

Про це неповнолітня заявила і в суді першої інстанції.

А в психологічній характеристиці, яку надала практичний психолог Горностаївської ЗОШ №2 І-ІІІ ступенів зазначено, що ОСОБА_8 не виявила бажання спілкуватися із батьком та повертатися з ним додому, знаходилася в стані істерики. Дитині рекомендовано обмежити спілкування з батьком, оскільки спілкування з ним підвищує тривожність, порушує ритм життя, дестабілізує стан дитини.

Натомість при психологічному дослідженні внутрішньо-сімейних стосунків виявлено емоційну близькість та емоційний комфорт в сім'ї, в якій проживає дівчинка, любов, затишок, захищеність та сприятливий мікроклімат проживання у звичайному комфортному середовищі для неї.

Зміна для ОСОБА_8 умов життя та кола оточуючих близьких людей може стати психотравмуючим фактором.

У висновку органу опіки та піклування зазначено, що Настя майже три роки проживає з тіткою, за цей час батько жодного разу не приїхав до дитини, матеріально дитину не підтримує, не телефонував до січня 2016 року.

А в судовому засіданні дитина підтвердила, що за останні три роки отримала від батька в подарунок шоколадку та листівку з поздоровленням на 8 березня 2016 року.

З огляду на вищезазначене колегія суддів погоджується з висновком суду про те, що відібрання дитини у відповідачки не відповідатиме інтересам самої дитини, тому суд першої інстанції підставно відмовив у задоволенні позову ОСОБА_6

Апеляційна скарга позивача, як така, що не спростовує висновків суду, підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303,307,308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Горностаївського районного суду Херсонської області від 18 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього ж часу може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: (підпис) Л.П.Прокопчук

Судді: (підпис) Л.В.Базіль

(підпис) О.М.Полікарпова

З оригіналом згідно:

Суддя: Л.П.Прокопчук