Справа № 569/7214/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2016 року

Рівненський міський суд Рівненської області

у складі головуючого судді Першко О.О.,

секретар Слободенюк В.М.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

представника третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Рівненської міської ради, треті особи: ОСОБА_5, комунальне підприємство «Рівненське міське бюро технічної інвентаризації», Рівненський відділ поліції Головного Управління національної поліції в Рівненській області, про визнання безпідставною відмову органу приватизації передати у приватну власність квартиру та визнання права на приватизацію квартири,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_4 (надалі позивач) звернулася до суду із позовом до Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Рівненської міської ради(надалі відповідач), треті особи: ОСОБА_5, комунальне підприємство «Рівненське міське бюро технічної інвентаризації», Рівненський відділ поліції Головного Управління національної поліції в Рівненській області,в якому просила визнати безпідставною відмову Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Рівненської міської ради передати ОСОБА_4 у приватну власність, відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» квартиру АДРЕСА_1, та визнати за нею право на передачу у приватну власність, відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» квартири АДРЕСА_1.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 20 лютого 1989 року виконавчим комітетом Ровенської міської ради на підставі рішення керівництва ЖБК Ровенського ГОВД (протокол №3 від 06.02.1989 року) було видано ОСОБА_6 на сім'ю в складі чотирьох осіб: ОСОБА_7 основний квартиронаймач, ОСОБА_4 дружина, ОСОБА_8 дочка, ОСОБА_5 син, ордер №7294 на право зайняття двохкімнатної квартири АДРЕСА_2 (вул. ОСОБА_9) в м. Рівне. У визначений законом строк вказані особи вселилися в дане житлове приміщення та були в ньому зареєстровані. 11.08.1999 року між позивачем та ОСОБА_7 був розірваний шлюб, а 26.12.2008 року ОСОБА_7 був знятий з реєстрації в даному помешканні. ОСОБА_8 виселилась з помешкання та знялася з реєстрації 26.12.2008 року. На даний час в квартирі постійно проживають, та є зареєстрованими позивач та її син ОСОБА_5 Розпорядженням Рівненського міського голови №553-р від 05.08.2015 року був змінений договір найму даної квартири та відкрито особовий рахунок на ім'я позивача як основного квартиронаймача. 25.08.2015 року позивач звернулася із заявою встановленої форми та необхідними документами про передачу їй та члену її сім'ї квартири АДРЕСА_3 у власність , згідно з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду», до КП «РМБТІ», яким був виготовлений на її замовлення технічний паспорт на дане помешкання, та підготовлений проект наказу про передачу житла у приватну власність. Однак, органом приватизації відповідачем було відмовлено їй в передачі у власність квартири в зв'язку з тим, що ця квартира відповідно до ордера №7294 від 20.02.1989 року являється службовою квартирою Рівненського міського управління внутрішніх справ. Позивач вважає таку відмову безпідставною, оскільки статусу службової дана квартири не мала ні на час видачі ордера, ні на даний час. Зокрема, інформація про рішення виконавчого комітету Рівненської міської ради про включення до числа службових Рівненського МВС квартири №23 по вул. Московській (вул. ОСОБА_9) будинок №56 в м. Рівне відсутня. У витязі з книги обліку службових квартир, відсутня інформація про дату та номер рішення виконавчого комітету ради про включення квартири до числа службових. З ордеру та корінця ордеру на жиле приміщення №7294 від 20.02.1989 слідує, що він не є ордером на службове приміщення. В зв'язку з чим, відмова відповідача у передачі їй у власність даного помешкання є неправомірною, та враховуючи, що відповідач заперечує її право на приватизацію займаного помешкання вона змушена в судовому порядку визнати за собою таке право.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю з підстав наведених в позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_2 проти задоволення позову заперечив, оскільки при детальному вивченні документів, та з листа від 26 березня 2014 року №133 відділу обліку і розподілу житла виконавчого комітету Рівненської міської ради встановлено, що квартира за №23 по вул. С.Бандери, 56 в м. Рівне є службовою квартирою Рівненського міського управління внутрішніх справ, а відповідно до чинного законодавства не підлягають приватизації квартири, віднесені у встановленому порядку до числа службових, отже відповідач мав законну підставу для відмови у приватизації. Крім того, вказав, що відповідач не позбавляв позивача права на приватизацію, а навпаки вказав на недоліки, які необхідно усунути для приватизації даної квартири.

Представник комунального підприємства «Рівненське міське бюро технічної інвентаризації» ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову та вказав, що КП «Рівненське міське бюро технічної інвентаризації» як орган з підготовки та оформлення документів про передачу у власність громадянам квартир прийняло на розгляд заяву позивача. Під час підготовки документів про передачу у власність квартири підприємство звернулося до відділу з обліку та розподілу житла, де отримало інформацію, що квартира АДРЕСА_4 є службовою квартирою. Таким чином приватизувати вказану квартиру можливо лише після виведення її зі статусу службової.

Суд, заслухавши осіб, які беруть участь у справі та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, прийшов до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи 20 лютого 1989 року виконавчим комітетом Ровенської міської Ради народних депутатів на підставі рішення керівництва ЖБК Ровенського ГОВД (протокол №3 від 06.02.1989 року) було видано ОСОБА_6 на сім'ю в складі чотирьох осіб: ОСОБА_7 основний квартиронаймач, ОСОБА_4 дружина, ОСОБА_8 дочка, ОСОБА_5 син, ордер №7294 на право зайняття двохкімнатної квартири АДРЕСА_2 (вул. ОСОБА_9) в м. Рівне.

Як слідує з позовної заяви та не заперечується сторонами у визначений законом строк вказані особи вселилися в дане житлове приміщення та були в ньому зареєстровані.

11.08.1999 року між позивачем та ОСОБА_6 був розірваний шлюб, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії І-ГЮ №019794. 26.12.2008 року ОСОБА_7 був знятий з реєстрації в квартирі АДРЕСА_5, що підтверджується копією паспорта громадянина України серії МЕ 279822, виданий Рівненським МВ УМВС України в Рівненській області 01 березня 2003 року. ОСОБА_8 була знята з реєстрації 26.12.2008 року, що підтверджується копією паспорта громадянина України серії СР863343, виданий Рівненським МВ УМВС України в Рівненській області 08 вересня 2010 року.

Розпорядженням Рівненського міського голови №553-р від 05.08.2015 року був змінений договір найму квартири АДРЕСА_5 та відкрито особовий рахунок на ім'я позивача як основного квартиронаймача.

25.08.2015 року позивач звернулася із заявою встановленої форми та необхідними документами про передачу їй та члену її сім'ї квартири АДРЕСА_3 у власність, згідно з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду», до КП «РМБТІ», яким був виготовлений на її замовлення технічний паспорт на зазначену квартиру та підготовлений проект наказу про передачу житла у приватну власність, до якого була включена дана квартира, що підтверджується копією листа КП «РМБТІ» №268 від 30 травня 2016 року.

Розглянувши документи на оформлення приватизації квартири АДРЕСА_6 житлово-комунального господарства виконавчого комітету Рівненської міської ради відмовило позивачу на підставі ч.2 ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» в передачі у власність квартири, так як на вказану квартиру видавався службовий ордер №7294 від 20 лютого 1989 року на підставі рішення керівництва Рівненського МВВС. Інформація щодо зняття статусу службової з вказаної квартири в управлінні відсутня.

Згідно зі ч.1 ст. 118 ЖК України жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів.

За змістом ст. 121 ЖК України службові жилі приміщення надаються за рішенням адміністрації підприємства, установи, організації, правління колгоспу, органу управління іншої кооперативної та іншої громадської організації.

Відповідно до постанови Ради Міністрів УРСР "Про службові жилі приміщення" №37 від 04.02.1988 року, якою затверджено Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській РСР (надалі Положення №37), жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів за клопотанням адміністрації підприємства, установи, організації (п. 3).

Облік службових жилих приміщень у всіх будинках, незалежно від їх належності, здійснюється у виконавчому комітеті районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів, яка прийняла рішення про включення жилого приміщення до числа службових (п.5).

Службові жилі приміщення обліковуються в журналі обліку службових жилих приміщень (додаток N 1).

Оперативний облік належних їм службових жилих приміщень провадять також відповідні підприємства, установи, організації.

Згідно п. 21 Положення № 37 на підставі рішення про надання службового жилого приміщення виконавчий комітет районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів видає громадянинові спеціальний ордер (додаток N 2), який є єдиною підставою для вселення в надане службове жиле приміщення.

Тобто, за аналізом вищенаведених норм Закону та Положення № 37 єдиним документом, що підтверджує включення жилого приміщення до числа службових є рішення виконавчого комітету районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів.

Як вбачається з листа виконавчого комітету Рівненської міської ради №05-671 від 26 лютого 2016 року ордер на заселення квартири №23 у будинку №56 на вул. С.Бандери в м. Рівне видавався на підставі протоколу рішення керівництва та житлової комісії Рівненського міського відділу внутрішніх справ від 06.02.1989 року №3. Інформація про рішення виконавчого комітету, на підставі якого квартира була включена до числа службових Рівненського МВВС відсутня. До листа додані корінець ордера та копія сторінок з книги обліку службових квартир.

Як слідує з листа Рівненського МВ УМВС в Рівненській області №50/В-48Аз від 16.06.2015 року на адвокатський запит щодо надання копії протоколу №3 від 06.02.1989 року ЖБК Ровенського РВ та документів, на підставі яких ОСОБА_6 та членам його сімї було видано ордер №7294, документи по житлово-побутових питаннях за 1989 рік знищено на підставі акту від 04.01.1994 року відповідно до вимог наказу МВС СРСР від 10.08.1988 №172, який діяв на той час.

Таким чином під час розгляду справи не було отримано доказів в підтвердження відомостей про статус квартири №23 у будинку №56 на вул. С.Бандери в м. Рівне як службового житла, про що вказується в книзі обліку службових квартир, відповіді відділу обліку і розподілу житла виконавчого комітету Рівненської міської ради та в довідці про склад сім'ї.

Зокрема, інформація про рішення виконавчого комітету Рівненської міської ради про включення до числа службових Рівненського МВС квартири №23 по вул. Московській (вул. ОСОБА_9) будинок №56 в м. Рівне відсутня. Ордер №7294 від 20.02.1989 року, виданий на підставі рішення керівництва ЖБК Ровенського ГОВД (протокол №3 від 06.02.1989 року) не є спеціальним ордером в розумінні п. 21 Положення №37. Книга обліку службових квартир не є правовстановлюючим документом, а являється лише службовим документом обліку квартир.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Оскільки належних та допустимих доказів належності квартири АДРЕСА_7 до числа службових жилих приміщень не надано, тому вимога про визнання безпідставною відмову Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Рівненської міської ради передати ОСОБА_4 у приватну власність, відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» квартиру АДРЕСА_1 підлягає задоволенню.

У відповідності до ст. 16 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема визнання права.

Як зазначалося вище, судом встановлено, що Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Рівненської міської ради заперечує право позивача на приватизацію квартири АДРЕСА_1.

Оскільки судом встановлене право позивача на одержання квартири у приватну власність, відповідачем оспорюється зазначене право, тому позовні вимоги в частині визнання права позивача на приватизацію квартири є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Суд погоджується з доводами представника позивача про те, що обирати спосіб захисту у виді зобов'язання виконавчого комітету Рівненської міської ради виключити з числа службових квартиру АДРЕСА_8 є зайвим, оскільки такого правового статусу спірне жиле приміщення не має.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесений нею судовий збір в сумі 1 102 грн. 40коп.

Керуючись статтями 2, 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 218, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_4 до Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Рівненської міської ради, треті особи: ОСОБА_5, комунальне підприємство «Рівненське міське бюро технічної інвентаризації», Рівненський відділ поліції Головного Управління національної поліції в Рівненській області, про визнання безпідставною відмову органу приватизації передати у приватну власність квартиру та визнання права на приватизацію квартири задовольнити повністю.

Визнати відмову Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Рівненської міської ради передати ОСОБА_4 у приватну власність, відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» квартиру АДРЕСА_1 безпідставною.

Визнати за ОСОБА_4 право на передачу у приватну власність, відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» квартири АДРЕСА_1.

Стягнути з Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Рівненської міської ради на користь ОСОБА_4 судовий збір у сумі 1 102 (одна тисяча сто дві гривні) 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд Рівненської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлено 17 серпня 2016 року.

Суддя О.О. Першко