Справа № 136/664/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"18" серпня 2016 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Мочульської Л. Т.

за участю секретаря Белінської С.І.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Липовець ЦИВІЛЬНУ справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей, суд -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду із позовом до відповідача, який обґрунтувала тим, що 10.01.2003 року вона зареєструвала шлюб із ОСОБА_2. Рішенням Липовецького районного суду від 29.10.2015 року шлюб між сторонами було розірвано. Від цього шлюбу вони мають дітей: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають разом із нею та перебувають на її повному утриманні. Відповідач працює неофіційно, отримує дохід, однак у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Просить суд, стягнути з відповідача на її користь на утримання дітей аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі по 700 грн. щомісячно НА КОЖНУ ДИТИНУ, з дня пред'явлення позову і до досягнення дітьми повноліття.

Позивачка в судове засідання не зявилась, проте надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити.

Враховуючи те, що позивачка скористалась наданим їй ч.2 ст.158 ЦПК України правом заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, а тому проводить його у даному судовому засіданні на підставі зібраних у справі доказів.

Відповідач в судове засідання не зявився вдруге, хоча про день та час розгляду справи був сповіщений в установленому законом порядку за зареєстрованою адресою місця проживання, що надана за відомостями адресно довідкового підрозділу, а тому в силу положень визначених ч.5 ст.74 ЦПК України, вважається таким, що повідомлений належним чином.

Враховуючи положення ст. 169 ЦПК України, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та вирішує справу на підставі наявних у ній доказів у порядку визначеному ст.ст. 224-226 ЦПК України здійснюючи заочний розгляд даної справи.

Дослідивши матеріали цивільної справи та усі зібрані по справі докази, давши їм оцінку в сукупності, суд прийшов до наступних висновків.

На підставі ст.ст.180, 184 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; кошти на утримання дитини можуть присуджуватись у частці від доходу батька, або у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Судом встановлено, що рішенням Липовецького районного суду від 29.10.2015 року шлюб між сторонами було розірвано. Від цього шлюбу вони мають дітей: сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьком яких згідно свідоцтв про народження є відповідач (а.с.5,6).

Позивачка потребує матеріальної допомоги, так як не в змозі сама забезпечити потреби дітей, крім того, згідно довідки № 594 від 22.12.2015 року виданої виконкомом Костянтинівської сільської ради, син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2проживають біля своєї матері ОСОБА_1 та знаходяться на її утриманні (а.с. 3). Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає.

Отже, враховуючи вимоги чинного законодавства, обставини, зазначені у статті 182 СК України, суд приходить до висновку, що діти відповідача потребують матеріальної допомоги, а відповідач спроможний надавати таку матеріальну допомогу, оскільки він не подав до суду доказів та заперечень, які б в силу ст. 182 СК України могли б бути підставою для зменшення їх розміру, або відмови у задоволенні позовних вимог. Тому суд задовольняє позов та присуджує позивачці аліменти на утримання дітей: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі у розмірі по 700 грн. щомісячно НА КОЖНУ ДИТИНУ, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подачі позову і до повноліття дітей.

Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину та дружину за рішенням суду присуджуються від дня пред'явлення позову.

На підставі ст. 88 ч. 3 ЦПК України, з відповідача в прибуток держави підлягає стягненню судовий збір.

Зі статті 4 Закону України "Про судовий збір" слідує, що за подання до суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору встановлюються в розмірі 0,4 мінімальної заробітної плати, що становить 551.20 грн.

На підставі ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання даного рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

На підставі ст.ст. 80, 84, 88, 180, 181,182, 184, 191 СК України, керуючись ст.ст. 88, 209, 213, 214, 215, 224-226, 367 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

ПОЗОВ ЗАДОВОЛЬНИТИ.

Стягнути з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання дітей: сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі у розмірі по 700 грн. щомісячно НА КОЖНУ ДИТИНУ, починаючи стягнення від дня подачі позову - 25.04.2016 року і до повноліття дітей.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 551.20 грн. від сплати якого був звільнений позивач при зверненні до суду.

Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене ПОЗИВАЧЕМ в апеляційному порядку протягом десяти днів. Після закінчення цього строку рішення набирає законної сили, якщо не надійде апеляційної скарги на рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду Вінницької області через Липовецький районний суд Вінницької області.

Суддя: ОСОБА_6