САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Справа № 206/2950/16-ц
Провадження № 2/206/791/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

"02" серпня 2016 р.

Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:головуючого-cудді ОСОБА_2, при секретареві - Чинник М.К. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро в порядку ст.197 ЦПК України цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Про Стаді Інтернешл" про визнання договору недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, який обґрунтувала тим, що 26.01.2015 року між нею та відповідачем був укладений Договір про надання послуг за програмою Au-Pair США №143. Відповідно до умов Договору, а саме п.п.1.1,7.1 виконавець зобовязався за завданням споживача надати інформаційні та консультаційні послуги для участі останнього в міжнародній програмі Au-Pair, а споживач в свою чергу оплатити надання послуг. Строк дії договору на надання послуг встановлено 1 рік з моменту його підписання. Пунктом 4.2. Договору передбачено, що вартість послуг виконавця складає 1500 доларів США в гривневому еквіваленті. У звязку з чим, 29.01.2015 року вона сплатила на рахунок виконавця кошти в розмірі 24000 грн. Проте з дати укладання Договору виконавцем не здійснено жодної дії на виконання умов Договору, таким чином, станом на вересень 2015 року вона сплативши грошові кошти, послуг так і не отримала.

На неодноразові усні вимоги споживача виконавець ніяких розяснень щодо ситуації, яка склалась не надав, а 10.09.2015 року останній направив Додаткову угоду №1 до Договору. Відповідно до умов якої запропонував розірвати Договір у звязку з відсутністю програми, та сплатити споживачу грошові кошти в сумі 12000,00 грн. протягом 90 банківських днів згідно графіку погашення заборгованості. Враховуючи те, що послуги надані не були, а строк договору сплив 26.01.2016 року споживач погодилась на підписання додаткової угоди аби повернути хоча б половину коштів. Однак, додаткова угода так як і договір виконавцем не виконується.

Позивач вважає, що Договір про надання послуг за програмою Au-Pair США №143 підлягає визнанню недійсним , оскільки виконавець пропонуючи Договір в своїй редакції виключив та обмежив права споживача стосовно себе як виконавця в тому числі у разі неналежного виконання останнім договірних зобовязань, виключивши право споживача вимагати сплати штрафних санкцій у разі порушення договору з боку виконавця, тим самим стимулювати виконавця до виконання умов Договору або якоїсь гарантії виконання Договору, що призвело до порушення принципу добросовісності, справедливості та дисбалансу договірних відносин між сторонами.

Аналізуючи текст Договору про надання послуг вбачається, що змінюючи положення щодо відповідальності сторін, шляхом встановлення штрафних станцій за невиконання умов договору, відповідно підлягатимуть зміні й обовязки сторін (наприклад, обовязок щодо повернення коштів, у разі невиконання умов договору виконавцем тощо).

Отже, внесення змін такого характеру безумовне призведе до необхідності доповнень спірного Договору іншими умовами, що відповідно до ч.6 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» є підставою для визнання Договору про надання послуг недійсним у цілому.

Представник позивача в судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутності, наполягала на задоволенні позову. В своїх письмових запереченнях на за печення відповідача зазначила, що твердження викладені відповідачем не підтверджені жодним допустимим доказами.

Відповідач явку свого представника в судове засідання не забезпечив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Надіслав письмові заперечення в яких зазначив, що з метою виконання умов Договору, ТОВ «Про Стаді Інтернешнл» надало ОСОБА_4 послуги, передбачені п.п.2.1, 2.2. Договору, а саме, повну інформацію про міжнародну молодіжну програму Au-Pair, провело індивідуальні співбесіди, допомогло з заповненням анкет, однак, станом на вересень 2015 року, запрошення від будь-якої сімї з США по програмі Au-Pair ОСОБА_4 не надійшло. У звязку з чим, відповідач запропонував позивачу переглянути умови Договору та змінити програму навчання, зокрема, вибрати іншу програму по даному напрямку. Вказану пропозицію ОСОБА_4 не прийняла, у звязку з чим сторони вирішили розірвати Договір. Відповідно до п.4.4 Договору у разі, якщо протягом 12 місяців з дня укладання Договору замовник не проходить успішно співбесіду по скапу або телефону з США по програмі Au-Pair і не отримує запрошення з США по програмі, попередньо внесена передплата (50% від сплаченого рахунку, встановленого замовнику на підставі п.4.3.1) не повертається. Виходячи з зазначеного, ТОВ «Про Стаді Інтернешнл» зобовязано повернути ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі 12000 грн. (половину від сплаченої суми відповідно до п.4.4 Договору). Вказаний обовязок відповідач виконав частково, станом на дату звернення позивача до суду сума до повернення становить 3400 грн. Посилання позивача, що Договір є несправедливим, безпідставні, оскільки вищезазначений п.4.4 Договору не можна вважати несправедливим. Окрім того, п.7.5 Договору передбачена можливість сторін вносити зміни та доповнення до Договору, що свідчить про те, що у позивача було право змінювати умови договору, які її не влаштовують, однак жодних пропозицій щодо зміни чи доповнення ТОВ «Про Стаді Інтернешнл» від позивача не надходило. Враховуючи викладене, просив відмовити в задоволенні позову.

Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Дослідив письмові докази по справі, дав їм оцінку в їх сукупності, суд прийшов до наступного.

Судом встановлено, що 26 січня 2015 року між позивачем та відповідачем був укладений Договір про надання послуг за програмою Au-Pair США №143.

Предметом Договору є зобовязання виконавця за завданням замовника надати інформаційні та консультаційні послуги для участі останнього в міжнародній програмі Au-Pair, діючої на підставі ОСОБА_5 США і Європейського угоди « Про взаємну освіту та культурний обмін» (1961р.), а замовник зобовязується сплатити надані послуги. (п.1.1 Договору).

Пунктом 4.2. Договору передбачено, що вартість послуг виконавця складає 1500 доларів США в гривневому еквіваленті.

Вищезазначена сума на виконання умов Договору позивачем сплачена відповідачу в гривневому еквіваленті в розмірі 24 000 грн. (а.с.8).

19 вересня 2015 року між сторонами була укладена Додаткова угода, якою вони погодили розірвати Договір від 26 січня 2015 року у звязку з відсутністю програми. Виконавець зобовязався сплатити замовнику грошові кошти в сумі 12 000 грн. на протязі 90 банківських днів. Графік погашення заборгованості додається. Претензій один до одного не мають. (а.с.8)

Відповідно графіку погашення заборгованості відповідач на користь позивача повинен був сплатити: 11 вересня 2015 року 4000 грн., 11 жовтня 2015 року 4000 грн., 11 листопада 2015 року 4000 грн. (а.с.7).

На момент предявлення позову заборгованість відповідача перед позивачем за вищезазначеною Додатковою угодою складає 3400 грн.

Як вбачається з позовних вимог заявлених позивачем предметом позову є Договір про надання послуг за програмою Au-Pair США №143, який остання просить визнати недійсним.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог.

Крім того, відповідно до ст. 16 ЦК України, звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту. Обравши способом захисту права щодо визнання договору недійсним, позивач в силу ст. 10 ЦПК України зобовязаний довести правову та фактичну підставу своїх вимог.

Як вже було встановлено судом вище, сторони на підставі Додаткової угоди розірвали спірний договір та відповідач частково сплатив на користь позивача належні суми за цією додатковою угодою.

Обставина укладення між сторонами Додаткової угоди про розірвання Договору про надання послуг за програмою Au-Pair США №143 та сплата відповідачем на користь позивача грошових сум передбачених цією угоди, заборгованість по якій на момент ухвалення рішення складає 3400 грн., сторонами не заперечувалась та не спростовувалась.

Відповідно до ч.2 ст.653 ЦК України у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються.

Таким чином, розірваний сторонами спірний договір на теперішній час не створює для сторін ніяких прав та обовязків.

Вимога про визнання недійсною Додаткової угоди про розірвання спірного договору позивачем не заявлялась.

З урахуванням встановлених обставин справи, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні вимог позивача.

Керуючись ст. ст. 209,212-215,224-226 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Про Стаді Інтернешл" про визнання договору недійсним відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто Самарським районним судом м. Дніпропетровська за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя С. В. Зайченко