АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3613/16 Справа № 175/55/14ц Головуючий у 1 й інстанції - Ребров С.О. Доповідач - Повєткін В.В.
У Х В А Л А

17 травня 2016 року Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді: Повєткіна В.В.

Суддів: Каратаєвої Л.О., Кочкової Н.О.

При секретарі: Порубай М.Л.

Розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3

на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 04 березня 2016 року

за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди та усунення перешкод у відновленні пошкодженого майна, -

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 04 березня 2016 року залишено без задоволення заяву ОСОБА_2, ОСОБА_3 та їх представника про перегляд у зв?язку з нововиявленими обставинами рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10 вересня 2014 року (т.4 а.с.226-227).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 просять ухвалу суду першої інстанції скасувати та скасувати рішення суду за нововиявленими обставинами, відмовивши в задоволені позовних вимог, оскільки судом невірно застосовано норми матеріального та процесуального права, не враховані обставини, наведені заявниками, не розглянуті доводи уточненої заяви про перегляд рішення суду у зв?язку з нововиявленими обставинами (т.4 а.с.233-243).

Відмовляючи в задоволенні заяви про перегляд у зв?язку з новоиявленими обставинами рішення суд дійшов висновку, що обставини, на які посилалися заявники не є нововиявленими відповідно до положень ч.2 ст.361 ЦПК України.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10 вересня 2014 року частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди та усунення перешкод у відновленні пошкодженого майна (т.1 а.с.180-183).

31.05.2015 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись до суду з заявою про перегляд цього рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська (т.2 а.с.218-222) та 21 січня 2016 року з уточненою заявою (т.4 а.с.144-146), посилаючись як на нововиявлені обставини, передбачені ч.2 ст.361 ЦПК України, на такі обставини, як:

- ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 квітня 2015 року визнано, що огорожу ОСОБА_4 встановила на земельній ділянці ОСОБА_2;

- ОСОБА_3 не приймав участі в демонтажі паркану, оскільки приймав участь в АТО;

- ОСОБА_4 вимог до ОСОБА_3 не пред'являла;

- розмір шкоди ОСОБА_4 визначила в сумі 3465,00 грн.;

- в постанові про закриття кримінального провадження слідчим визначено розмір шкоди в сумі 5937,00 грн.;

- ОСОБА_4 постанову про закриття кримінального провадження не оскаржувала, з прийнятим рішенням погодилась, зокрема в частині визначення розміру спричиненої шкоди;

- ОСОБА_4 визнала незаконність своїх дії щодо встановлення огорожі на чужій земельній ділянці.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.361 ЦПК України підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Відмовляючи в задоволенні заяви про перегляд у зв?язку з нововиявленими обставинами рішення суд дійшов висновку, що обставини, на які посилалися заявники, як на ново виявлені, вже були предметом розгляду в судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій.

Як вбачається зі справи, в суді першої інстанції в запереченнях проти позову ОСОБА_4 відповідачі в обґрунтування своїх доводів про встановлення ОСОБА_4 огорожі на їх земельній ділянці посилались на геодезичні заміри, проведені ДРФ Центру ДЗК, та абрис, виданий Відділом топограф-геодезичних та картографічних робіт (т.1 а.с.44-48,52,53).

До матеріалів справи долучена копія постанови органів МВС від 20.12.2013 року про закриття кримінального провадження (т. а.с.121).

А тому слід вважити, що зазначені докази були предметом судового розгляду в суді першої інстанції, але зі змісту судового рішення від 10 вересня 2014 року вбачається, що всупереч вимогам ст.ст.214,215 ЦПК України цим доказам відповідачів ніякої оцінки судом першої інстанції надано не було.

В той же час в ухвалі Апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 квітня 2015 року на підставі цих же доказів визнано, що огорожу ОСОБА_4 встановила на земельній ділянці ОСОБА_2

В апеляційних скаргах, поданих кожним з відповідачів окремо, позивачі наголошують обставини, на які посилаються в заяві про перегляд рішення суду у зв?язку з нововиявленими обставинами (т.1 а.с.188-192,207-208).

Згідно з ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 листопада 2014 року рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзер-жинська залишене без змін (т.1 а.с.228-230).

В касаційних скаргах відповідачі кожен окремо посилались на наявні у цивільній справі докази щодо встановлення ОСОБА_4 огорожі на земельній ділянці ОСОБА_2, визначення розміру матеріальної шкоди постановою органів МВС від 20.12.2013 року та про знаходження ОСОБА_3 на час демонтажу паркану в АТО (т.2 а.с.2-12,24-34).

Таким чином обставини, зазначені в заяві про перегляд рішення суду у зв'язку з нововиявленими обставинами, не можна вважати нововиявленими обставинами.

Відповідно до роз'яснень, наданих п.5 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами», обставини, на які посилалася особа, яка брала участь у справі, у своїх поясненнях, в апеляційній або касаційній скарзі або які могли бути встановлені при всебічному і повному з'ясуванні судом обставин справи, тобто при виконанні вимог ч.4 ст.10 ЦПК України, не є нововиявленими обставинами.

З огляду на це підстав для скасування ухвали суду першої інстанції немає.

У зв'язку з викладеним і керуючись ст.ст.307,312,314,315 Цивільного процесуального кодексу України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 - відхилити.

Ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 04 березня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду Дніпропетровської області набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: