АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1 інстанції - Таран Н.Г.
№22-ц/796/5649/2016 Доповідач - Борисова О.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді Борисової О.В.

суддів: Ратнікової В.М., Соколової В.В.

при секретарі: Мовчан О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 17 лютого 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про захист прав споживачів, розірвання договору купівлі-продажу, повернення вартості товару, відшкодування збитків та стягнення моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом в якому, з урахуванням уточнених вимог, просив розірвати договір та стягнути з ФОП ОСОБА_3 на його користь 54306,90 грн., з яких: вартість телефону Apple iPhone 5S 64 GB (Silver), що був придбаний ним у відповідача в розмірі 11100 грн.; неустойку - 27195 грн.; витрати на діагностику телефону в авторизованому сервісному центрі - 300 грн.; інфляційні втрати - 488,40 грн; 3% річних - 223,50 грн. та моральну шкоду у розмірі 15000 грн.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 17.02.2016 року у задоволенні позовуОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2подав апеляційну скаргу в якій посилаючись на неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права просить скасувати рішення та ухвалити нове про задоволення позову.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що відповідач та його представник вказуючи у своїх запереченнях те, що покупець був обізнаний із тим, що придбає відновлений телефон фактично визнали, що відповідач здійснив продаж телефону, який вже був у використанні. Будь-яка особа, яка не має спеціальних знань у галузі науки і техніки не може сприйняти термін «відновлений телефон» та «телефон, що раніше був у використанні» як різні поняття.

Зазначає, що відповідач не дав пояснення того, яким чином телефон активований 27.12.2013 року в Японії та проданий 10.12.2015 року в Україні може бути одночасно і новим, тобто таким, що не був раніше у використанні та відновленим, особливо враховуючи той факт, що у гарантії виданій самим відповідачем вказано, що товар є новий, тобто таким, який не був в експлуатації і не має слідів використання.

Вказує на те, що відповідач наполягав у своїх зауваженнях на тому, що ним був здійснений продаж неофіційної продукція компанії Apple, чим фактично визнав порушення авторського права корпорації Apple, а також факт продажу фальсифікованого товару, однак судом першої інстанції не було надано належної правової оцінки факту - визнання представником відповідача факту вчинення правопорушення відповідачем. Замовлення покупця №2212, а також гарантійний талон не містять жодного згадування про те, що телефон Apple iPhone 5S 64 GB (Silver) є відновленим.

Вважає, що суд першої інстанції не взяв до уваги рекомендації викладені у п.12 постанові Пленуму Верховного Суду України № 5 від 12.04.1996 року «Про судову практику цивільних справ за позовами про захист прав споживачів», згідно з якими у справах за позовами про захист прав споживачів, порушених внаслідок недостовірної або неповної інформації про товар (роботу, послугу) чи недобросовісної його реклами, суд має виходити з припущення, що споживач не має спеціальних знань про властивості та характеристики товарів (робіт, послуг).

Також зазначає, що посилання суду першої інстанції на те, що факт придбання телефону саме дружиною позивача підтверджено замовленням покупця №2212 від 10.12.2014 року не може бути взято до уваги з огляду на те, що факт зазначення номеру телефону дружини позивача на замовленні №2212 покупця жодним чином не підтверджує того факту, що покупцем телефону Apple iPhone 5S 64 GB (Silver) є саме дружина позивача, оскільки, факт того що забирала телефон від кур'єра на прохання свого чоловіка саме ОСОБА_5 не робить її, так само як і кур'єра, стороною договору, вона лише виконувала функцію фактичної передачі придбаного її чоловіком товару.

У рішенні не відображено та не надано оцінки тому факту, що відповідач особисто у судовому засіданні 08.09.2015 року підтвердив факт того, що саме позивачу ним надавалась відповідь та звернення надіслане поштою та на запис зроблений позивачем у книзі скарг та пропозицій, що свідчить про визнання відповідачем особи позивача як споживача придбаного ним товару - мобільного телефону Apple iPhone 5S 64 GB (Silver).

Вказує на те, що судом першої інстанції в порушення вимог ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» було викликано у судове засідання свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_5 без сплати відповідачем судового збору за їх виклик.

Посилається на те, що суд першої інстанції дав невірну оцінку доказам.

В судовому засіданні апеляційного суду позивач та його представник апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити з вищевказаних підстав.

Представник відповідача проти апеляційної скарги заперечував, просив рішення суду залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді Борисової О.В., пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з його недоведеності та необґрунтованості.

Висновок суду відповідає обставинам справи та ґрунтується на вимогах закону.

Частиною 1 ст.303 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Як встановлено судом з матеріалів справи та пояснень свідка ОСОБА_5 яка є дружиною позивача, вона за своїм замовленням 10.12.2014 року у ФОП ОСОБА_3 придбала мобільний телефон Аррle iPhone 5S 64 GB (Silver), серійний номер НОМЕР_1 вартістю 11100 грн., що підтверджується замовленням покупця № 2212 від 10.12.2014 року (а.с.12), а відтак між останніми було укладено договір - купівлі продажу та виникли правовідносини, які врегульовані ст.655 ЦК України.

У зв'язку з укладенням вказаного договору на покупця розповсюджуються права і гарантії визначені Законом України «Про захист прав споживачів» як на споживача.

Відповідно до гарантійного талону на телефон Apple iPhone 5S 64 GB (Silver), серійний номер НОМЕР_1 гарантій термін складає 3 місяці.

Як зазначено в п. 8 гарантійного талону обмін і повернення товару протягом перших 14 днів з дня покупки здійснюється якщо товар новий, тобто такий, який не був в експлуатації і не має слідів використання: подряпин, потертостей і т.п., програмне забезпечення не змінювалося, на лічильнику телефону не більше 5 хвилин розмови (а.с.13).

Як вказує позивач у своїй позовній заяві приблизно через чотири місяці після придбання мобільного телефону та його експлуатації, позивачем виявлено істотний недолік який не дозволяв використовувати придбаний товар за його призначенням, а саме: з'явилися технічні проблеми при його експлуатації, зокрема, телефон почав самостійно вимикатися, екран телефону періодично світився синім кольором і на ньому не було видно жодного символу, виникли проблеми із звуком тощо.

У зв'язку із цими несправностями позивач звернувся до сервісного центру та 23.04.2015 року вказаним сервісним центром складено акт технічного стану, відповідно до якого в ході діагностики мобільного телефону iPhone 5S 64 GB (Silver), серійний номер НОМЕР_1 було виявлено, що існує проблема в роботі оперативної пам'яті телефону. Вказана проблема є типовим заводським дефектом пайки. Для коректної роботи телефону необхідна пересадка ОЗУ. Рекомендації в ремонті: заміна ОЗУ, після чого чистка захисних сіток (а.с.17).

27.04.2015 року позивач звернувся до відповідача із заявою, де просив останнього замінити придбаний телефон Apple iPhone 5S 64 GB (Silver), серійний номер НОМЕР_1 на аналогічний, або повернути сплачені за нього кошти (a.c.l9).

28.04.2015 року позивач звернувся до відповідача з аналогічною вимогою (a.c.20).

06.05.2015 року відповідач письмово повідомив позивача про неможливість повернення товару, у зв'язку з тим, що з моменту покупки товару пройшло більше трьох місяців. Також у вказаному листі зазначено, що в момент консультації менеджер попереджував про те, що товар «відновлений», тому і період гарантійного строку складає 3 місяці (а.с.22).

В подальшому позивач звертався з листами до Інспекції з питань захисту прав споживачів у м. Києві, Інспекції з питань захисту прав споживачів у Сумській області, Голосіївського РУ ГУМВС України в м. Києві, Секретаріату КМУ, Шосткинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області (а.с.23-30).

Відповідно до висновку сервісного центру ІП «МАТРІКС-ПРО» №8876 від 02.07.2015 року в результаті діагностики телефону iPhone 5S 64 GB (Silver), серійний номер НОМЕР_1 було встановлено, що смартфон знаходиться у несправному стані. Так як були виявлені сліди неавторизованого розбирання/ремонту (відсутні захисні кришки рознімів, забруднені деталі), пристрій не підлягає авторизованому ремонту. Механічних пошкоджень та слідів потрапляння рідини не виявлено (а.с.31).

Згідно з ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст.656 ЦК України предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору, або буде придбаний продавцем у майбутньому.

Статтею 698 ЦК України передбачено, що за договором роздрібної купівлі-продажу продавець, який здійснює підприємницьку діяльність з продажу товару, зобов'язується передати покупцеві товар, що звичайно призначається для особистого, домашнього або іншого використання, не пов'язаного з підприємницькою діяльністю, а покупець зобов'язується прийняти товар і оплатити його.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника.

Договір - усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном або іншими документами.

Договір роздрібної купівлі-продажу є публічним.

До відносин за договором роздрібної купівлі-продажу з участю покупця-фізичної особи, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів.

Частиною 2 ст.675 ЦК України визначено, що договором або законом може бути встановлений строк, протягом якого продавець гарантує якість товару (гарантійний строк).

Відповідно до ч.3 ст.680 ЦК України якщо на товар встановлено гарантійний строк, покупець має право пред'явити вимогу у зв'язку з недоліками товару, які були виявлені протягом цього строку.

Положеннями ст.708 ЦК України визначено, що у разі виявлення покупцем протягом гарантійного або інших строків, встановлених обов'язковими для сторін правилами чи договором, недоліків, не застережених продавцем, або фальсифікації товару покупець має право за своїм вибором:

1) вимагати від продавця або виготовлювача безоплатного усунення недоліків товару або відшкодування витрат, здійснених покупцем чи третьою особою, на їх виправлення;

2) вимагати від продавця або виготовлювача заміни товару на аналогічний товар належної якості або на такий самий товар іншої моделі з відповідним перерахунком у разі різниці в ціні;

3) вимагати від продавця або виготовлювача відповідного зменшення ціни;

4) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми.

Гарантійний строк - строк, протягом якого виробник (продавець, виконавець або будь-яка третя особа) бере на себе зобов'язання про здійснення безоплатного ремонту або заміни відповідної продукції у зв'язку з введенням її в обіг.

Частинами 1, 3, 4 ст.700 ЦК України визначено, що продавець зобов'язаний надати покупцеві необхідну і достовірну інформацію про товар, що пропонується до продажу. Інформація має відповідати вимогам закону та правилам роздрібної торгівлі щодо її змісту і способів надання.

Якщо покупцеві не надано можливості негайно одержати повну і достовірну інформацію про товар у місці його продажу, він має право вимагати відшкодування збитків, завданих необґрунтованим ухиленням від укладення договору, а якщо договір укладено, - в розумний строк відмовитися від договору, вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми і відшкодування збитків, а також моральної шкоди.

Продавець, який не надав покупцеві можливості одержати повну і достовірну інформацію про товар, несе відповідальність за недоліки товару, які виникли після передання його покупцеві, якщо покупець доведе, що вони виникли у зв'язку з відсутністю у нього такої інформації.

Згідно з ст.651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Частиною 1 ст.6 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що продавець (виробник, виконавець) зобов'язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію.

Відповідно до частин 2-5, 7, 9 ст.12 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі реалізації продукції поза торговельними або офісними приміщеннями продавець (виконавець) зобов'язаний надати споживачеві документ, який засвідчує факт укладення договору і є підставою для виникнення взаємних прав та обов'язків. Такий документ повинен містити інформацію про:

1) дату укладення договору;

2) найменування та місцезнаходження продавця (виконавця);

3) найменування продукції;

4) ціну;

5) строк виконання робіт (надання послуг);

6) інші істотні умови договору;

7) права та обов'язки сторін договору.

У разі ненадання такої інформації суб'єкт господарювання несе відповідальність, встановлену статтями 15 і 23 цього Закону.

У разі реалізації продукції поза торговельними або офісними приміщеннями споживач має право розірвати договір за умови повідомлення про це продавця (виконавця) протягом чотирнадцяти днів з дати одержання документа, який засвідчує факт здійснення правочину поза торговельними або офісними приміщеннями чи прийняття продукції або першої поставки такої продукції, за умови, що така продукція є річчю, а прийняття чи поставка продукції відбувається пізніше часу одержання споживачем документа на їх продаж.

У разі реалізації продукції поза торговельними або офісними приміщеннями продавець (виконавець) повинен повернути сплачені гроші без затримки не пізніше тридцяти днів з моменту повідомлення споживачем про розірвання договору. Споживач має право не повертати продукцію або результати роботи чи послуги до моменту повернення йому сплаченої ним суми грошей.

У разі розірвання договору, укладеного поза торговельними або офісними приміщеннями, споживач повинен повідомити продавця (виконавця) про місце, де продукція може бути повернена.

Договором може передбачатися, що продукція або результати робіт (послуг), що були надіслані поштою, повинні у разі розірвання договору також бути повернені поштою.

Будь-які витрати, пов'язані з поверненням продукції, покладаються на продавця (виконавця). Продавець (виконавець) повинен відшкодувати витрати споживача у зв'язку з поверненням продукції.

У разі розірвання договору, укладеного поза торговельними або офісними приміщеннями, обов'язок споживача зберігати у себе продукцію припиняється по закінченні шістдесяти днів після її одержання. Якщо продавець (виконавець) не вживає заходів для повернення її собі протягом зазначеного періоду, така продукція переходить у власність споживача без виникнення зобов'язання з оплати її вартості.

Для здійснення права на розірвання договору споживач повинен зберігати одержану продукцію у незміненому стані.

Знищення, пошкодження або псування продукції, що сталося не з вини споживача, не позбавляє споживача права на розірвання договору. Зменшення вартості продукції внаслідок відкриття упаковки, огляду чи перевірки продукції не позбавляє права споживача на розірвання договору.

Якщо всупереч вимогам цієї статті протягом установлених строків продавець (виконавець) не здійснює повернення сплаченої суми грошей за продукцію у разі розірвання договору, споживачеві виплачується неустойка в розмірі одного відсотка вартості продукції за кожний день затримки повернення грошей.

Положеннями ст.15 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги). Інформація про продукцію не вважається рекламою.

Інформація про продукцію повинна містити:

1) назву товару, найменування або відтворення знака для товарів і послуг, за якими вони реалізуються;

2) найменування нормативних документів, вимогам яких повинна відповідати вітчизняна продукція;

3) дані про основні властивості продукції, а щодо продуктів харчування - про склад (включаючи перелік використаної у процесі їх виготовлення сировини, в тому числі харчових добавок), номінальну кількість (масу, об'єм тощо), харчову та енергетичну цінність, умови використання та застереження щодо вживання їх окремими категоріями споживачів, а також іншу інформацію, що поширюється на конкретний продукт;

4) відомості про вміст шкідливих для здоров'я речовин, які встановлені нормативно-правовими актами, та застереження щодо застосування окремої продукції, якщо такі застереження встановлені нормативно-правовими актами;

5) позначку про наявність у складі продукції генетично модифікованих організмів;

6) дані про ціну (тариф), умови та правила придбання продукції;

6-1) виробник (продавець) у разі виявлення недостовірної інформації про продукцію (якщо вона не шкодить життю, здоров'ю або майну споживача) протягом тижня вилучає цю продукцію з продажу та приводить інформацію про неї до відповідності;

7) дату виготовлення;

8) відомості про умови зберігання;

9) гарантійні зобов'язання виробника (виконавця);

10) правила та умови ефективного і безпечного використання продукції;

11) строк придатності (строк служби) товару (наслідків роботи), відомості про необхідні дії споживача після їх закінчення, а також про можливі наслідки в разі невиконання цих дій;

12) найменування та місцезнаходження виробника (виконавця, продавця) і підприємства, яке здійснює його функції щодо прийняття претензій від споживача, а також проводить ремонт і технічне обслуговування.

У разі коли надання недоступної, недостовірної, неповної або несвоєчасної інформації про продукцію та про виробника (виконавця, продавця) спричинило:

1) придбання продукції, яка не має потрібних споживачеві властивостей, - споживач має право розірвати договір і вимагати відшкодування завданих йому збитків;

2) неможливість використання придбаної продукції за призначенням - споживач має право вимагати надання у прийнятно короткий, але не більше місяця, строк належної інформації. Якщо інформацію в обумовлений строк не буде надано, споживач має право розірвати договір і вимагати відшкодування збитків;

3) заподіяння шкоди життю, здоров'ю або майну споживача - споживач має право пред'явити продавцю (виробнику, виконавцю) вимоги, передбачені законом, а також вимагати відшкодування збитків, завданих природним об'єктам, що перебувають у його володінні на праві власності або на інших підставах, передбачених законом чи договором.

Під час розгляду вимог споживача про відшкодування збитків, завданих недостовірною або неповною інформацією про продукцію чи недобросовісною рекламою, необхідно виходити з припущення, що у споживача немає спеціальних знань про властивості та характеристики продукції, яку він придбаває.

В силу ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Разом з тим, доказів того, що придбаний телефон не мав потрібних споживачеві властивостей позивачем не надано та не доведено, що договір було укладено з порушенням норм ст.15 Закону України «Про захист прав споживачів».

Згідно з ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 ст.15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання, або оспорювання.

Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Частиною 2 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Оскільки судом вірно встановлено, що договір купівлі продажу з відповідачем телефону Apple iPhone 5S 64 GB (Silver) укладала дружина позивача, а не позивач, то колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо недоведеності того, що покупцем товару був саме позивач і що його права, як споживача порушені, а відтак права позивача не підлягають захисту та, відповідно, правових підстав для розірвання договору, стягнення вартості телефону, неустойки, витрат на діагностику телефону, інфляційних втрат, 3% річних та моральної шкоди немає.

Посилання апелянта на норми ст.ст.60, 65 СК України відповідно до яких майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності та на те, що при укладенні договорів одним з подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя, та на положення ч.2 ст.369 ЦК України колегія суддів відхиляє, оскільки вищевказані правові норми не наділяють позивача правами покупця і споживача за даним договором, які передбачені законом України «Про захист прав споживачів».

Твердження апелянта про те, що мобільний телефон на момент продажу вже був у використанні колегія суддів не приймає до уваги, оскільки вказані обставини підтверджують те, що телефон Apple iPhone 5S 64 GB (Silver), серійний номер НОМЕР_1 не є офіційним та ФОП ОСОБА_3, який здійснив продажу даного товару не є авторизованим постачальником в Україну комп'ютерної техніки та програмного забезпечення виробництва компанії «Apple».

Доводи представника позивача про те, що відповідач здійснив продаж неофіційної продукція компанії «Apple», чим фактично визнав порушення авторського права корпорації «Apple» також не заслуговують на увагу, оскільки позивач в силу Закону України «Про авторське право і суміжні права» не є особою, яка має право ставити перед судом вказане питання.

Посилання апелянта на те, що судом першої інстанції в порушення вимог ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» було викликано у судове засідання свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_5 без сплати відповідачем судового збору за їх виклик колегія суддів не приймає до уваги, оскільки сплата судового збору за подачу клопотання про виклик свідків не передбачена, а заява про забезпечення доказів в порядку визначено ст.135 ЦПК України відповідачем не подавалася.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції було дано невірну оцінку доказам колегія суддів відхиляє, оскільки суд першої інстанції при ухваленні рішення відповідно до ст.212 ЦПК України оцінив докази з урахуванням вимог ст.ст. 58, 59 ЦПК України про їх належність та допустимість.

Відсутні в апеляційній скарзі доводи, які б давали підстави до скасування рішення суду, оскільки при розгляді справи у апеляційному суді скаржник не надав будь - яких переконливих доказів на спростування висновків суду першої інстанції.

Отже, суд першої інстанції всебічно і об'єктивно дослідив всі обставини справи, зібраним доказам дав вірну правову оцінку й постановив рішення, що відповідає вимогам закону.

Рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 218, 303, 304, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 17 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді