Провадження № 2-о/229/110/2016
У х в а л а

13 травня 2016 року м. Дружківка

Суддя Дружківського міського суду Донецької області Рагозіна С.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючих документів,

В С Т А Н О В И Л А:

11 травня 2016 року заявник ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, в якій просить встановити факт належності її померлому чоловіку ОСОБА_2 свідоцтва про укладення шлюбу.

Відповідно до статті 258 ЦПК України у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно бути зазначено:

1) який факт заявник просить встановити та з якою метою;

2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт;

3) докази, що підтверджують факт.

До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви(…). Якщо в заяві не зазначено, який конкретно факт просить встановити заявник, з яких причин неможливо одержати або відновити документ, що посвідчує даний факт, якими доказами цей факт підтверджується або до заяви не приєднано довідки про неможливість одержання чи відновлення необхідних документів, суддя (...) постановляє ухвалу про залишення заяви без руху і надає заявникові строк для виправлення недоліків. У разі невиконання цих вказівок заява вважається неподаною і повертається заявникові, про що суддя постановляє мотивовану ухвалу.

Відповідно до розяснень, які містяться в п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення «при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

В своїй заяві ОСОБА_1 вказує, що вона позбавлена можливості внести виправлення у свідоцтво про шлюб у позасудовому порядку, але не надала письмових доказів на підтвердження цього факту.

Суддя вважає, що заяву ОСОБА_1 необхідно залишити без руху та надати заявникові строк для виправлення недоліків.

Керуючись ст. 121 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

заяву ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючих документів залишити без руху.

Заявникові надати строк для усунення вказаних недоліків, а саме для надання доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини.

Строк для усунення недоліків складає пять днів з дати отримання заявником копії ухвали.

У випадку невиконання вимог цієї ухвали заява буде вважатися неподаною і повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: С. О. Рагозіна