Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/заочне/

01 серпня 2016 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Сугачової О.О.,

за участю секретаря Абсалямової А.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Харківський електромеханічний завод», третя особа ОСОБА_2 про визнання права власності, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом, яким просить визнати за ним право власності на квартиру № 26, загальною площею 37,1 кв.м., що розташована на другому поверсі будинку № 38 по вул. Халтуріна в м. Харкові.

В обґрунтування вимог позову зазначає, що на підставі ордеру № 920 від 22.08.2012 користується кімнатою № 25 по вул.. Халтуріна, 38 в м. Харкові та за вказаною адресою зареєстрований. Кімнатою № 26 користується ОСОБА_2 У 2016 позивач за погодженням ОСОБА_2 за власні кошти реконструював, у тому числі шляхом обєднання двох кімнат № 25 та № 26 у житлову квартиру № 26. Проведення реконструкції квартири здійснено з погодженням власника житлового будинку ДП «ХЕМЗ». КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» провело первину технічну інвентаризацію житлового приміщення, загальної площі 37,1 кв.м. Факт завершення будівництва та можливість подальшої експлуатації обєкту підтверджена технічним висновком. Отже, на теперішній час кімнати реконструйовані в ізольовану квартиру, що відповідає нормам та правилам, однак оформити право власності, а саме, приватизувати квартиру не є можливим, т.я. власник будинку не має відповідної комісії та фінансів для її створення і не має фінансової можливості для передачі будинку до органів місцевого самоврядування, тому позивач звернувся з позовом до суду за захистом своїх прав.

В судовому засіданні позивач підтвердив викладені вище обставини і вимоги позову, просить позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, будучи повідомленим про день та час розгляду справи належним чином, заяв про поважні причини своєї відсутності або про слухання справи за його відсутністю не надав, тому суд зі згоди позивача розглядає справу у відсутності відповідача, постановляю заочне рішення, що не суперечить правилам ст. 224 ЦПК України.

ОСОБА_2 також в судове засідання не звився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутністю, з вимогами позову погоджується.

Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, надані докази, вважає вимоги позову такими, що підлягають задоволенню, виходячи із наступного.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_3 на підставі ордеру надано право на зайняття жилої площі у гуртожитку - будинку № 38, кімната № 25, площею 18,7 кв.м. по вул. Халтуріна в м. Харкові, а ОСОБА_2 надано право на зайняття жилої площі у гуртожитку - будинку № 38, кімната № 26, площею 18,8 кв.м. по вул. Халтуріна в м. Харкові.

Позивач зареєстрований за вказаної адреси.

Такі обставини підтверджено копіями ордерів № 920 та № 921 від 22.08.2012, паспортними даними позивача (а.с.31-34).

У 2016 позивач за погодженням ОСОБА_2 за власні кошти реконструював, у тому числі шляхом обєднання двох кімнат № 25 та № 26 у житлову квартиру № 26.

Проведення реконструкції квартири здійснено з погодженням власника житлового будинку ДП «ХЕМЗ».

КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» провело первину технічну інвентаризацію житлового приміщення, загальної площі 37,1 кв.м.

Такі обставини підтверджено копіями виписки із протоколу № 183 сумісного засідання адміністрації та профкому «ХЕМЗ» від 01.06.2016, відповіддю в.о. директора ДП «ХЕМЗ» від 07.06.2016, технічного паспорту (а.с.26-30, 40,41).

Факт завершення будівництва та можливість подальшої експлуатації обєкту підтверджена технічним висновком.

Із технічного висновку ТОВ «Харківреконструкція» про можливість зберігання виконаної реконструкції житлових кімнат № 25, № 26, що розташовані у житловому будинку по вул. Халтуріна, 38 в м. Харкові під одну ізольовану квартиру № 26 вбачається, що за результатами обстеження будівельні конструкції у межах квартири № 26 знаходяться у зад вольному стані і відносяться до ІІ категорії придатної до нормальної експлуатації. Згідно технічного паспорту загальна площа квартири № 26 складає 37,1 кв.м., житлова складає 22,5 кв.м. Виконане перепланування приміщень не порушила несучих конструкцій житлового будинку та не вплинула негативно на несучу здатність основних будівельних конструкцій будинку. Таким чином, реконструкція здійснена у відповідності з чинними будівельними та технічними нормами, санітарними та пожежними нормами, що вказує на можливість подальшого збереження та експлуатації обєкту згідно призначення (а.с.5-25).

Далі, як встановлено позивач звертався до відповідача з метою приватизації реконструйованого житлового приміщення.

Відповідно до ст.. 4 ЗУ «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» громадяни, на яких поширюються дія цього Закону, мають право на приватизацію житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад і можуть бути приватизовані відповідно до Закону.

Приватизація житлових приміщень у гуртожитках здійснюється відповідно до ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Громадяни, які на законних підставах проживають у гуртожитках державної форми власності, гуртожитках, що включено до статутних капіталів товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації) набувають право на приватизацію житлових приміщень у таких гуртожитках після їх передачі у власність відповідної територіальної громади.

Будинок № 38 по вул.. Халтуріна в м. Харкові знаходиться на балансі ДП «ХЕМЗ», однак житловий фонд не передано в комунальну власність територіальної громади міста, т.я. не виконанні певні необхідні вимоги, на які підприємство не має коштів, підприємство тривалий час знаходиться у вкрай тяжкому фінансовому становищі тощо (а.с.42).

Відповідно до п.10 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» органи приватизації не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків) у приватизації займаного ними житла, за винятком випадків передбачених п.2 ст. 2 цього Закону.

Відповідно до п.2 ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» не підлягають приватизації кімнати в гуртожитках.

Разом з цим, судом встановлено, що позивачем закріплену кімнату реконструйовано у квартиру.

Відповідно до ст.. 31 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає, з моменту завершення будівництва (створення майна).

Відповідно до ст.. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонено законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності встановлена судом.

Власник майна вправі предявити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою (ст. 392 ЦК України).

Отже, суд надійшов до висновку, що позивач на законних підставах проживає в квартирі тривалий час, балансоутримувачем будинку є відповідач, заборгованості по комунальним та іншим платежам не має. Неврегулювання питання щодо передачі будинку у комунальну власність не є підставою для відмови в реалізації права на приватизацію житла.

Виходячи з вищевикладеного, керуючись ст.ст. 11. 14, 60, 209, 213-215, 224 ЦПК України, ст..ст. 15, 16, 328, 331, 386, 392 ЦК України, Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру № 26, загальною площею 37,1 кв.м., що розташована на другому поверсі будинку № 38 по вул. Халтуріна в м. Харкові.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова, шляхом подачі протягом десяти днів з дня оголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя