01 червня 2016 року м. Селидове
Селидівський міський суд Донецької області у складі головуючого судді Моцного О.С., при секретарі Нарижній О.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Селидове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу,-
Позивач звернулася до суду з позовом в якому вказав, що 09.11.2012 року він за договором позики надав відповідачу у борг гроші у розмірі 26 000,00 грн. зі строком повернення до 09.02.2013 року. Коли минув строк позики він звернувся до відповідача з приводу повернення позики, але відповідач у встановлений строк гроші не повернув. Просить стягнути з відповідача на свою користь суму боргу у розмірі 140 064,78 гривень, яка складається з наступного: 46 665,65 грн. сума боргу з урахуванням проценту інфляції, 2 278,03 грн. три відсотки річних, 91 121,00 грн. сума прострочення за неповернення грошей. Просить стягнути з відповідача на свою користь вказану суму боргу та судові витрати.
Позивач та його представник в судове засідання не зявилися, надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечували.
Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи у встановленому законом порядку повідомлений, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 224 ЦПК України, за згодою позивача, суд вважає за можливе вирішити справу у відсутності відповідача, на підставі наявних в ній даних і доказів, з постановленням заочного рішення.
Повно і всебічно зясувавши обставини по справі, надані суду докази, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, суд прийшов до наступного.
З договору позики від 09.11.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу ОСОБА_3, встановлено, що ОСОБА_1 надав ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 26 000,00 грн. з терміном повернення до 09.02.2013 року.
Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Згідно ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений законом або договором.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми.
Згідно ст. 1050 ЦК України позичальник зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього кодексу, якщо ним несвоєчасно повернуто суму позики.
У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання.
У відповідності до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Згідно зі ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобовязання у строк, встановлений договором або законом.
В судовому засіданні встановлено, що позивач надав відповідачу грошові кошти у розмірі 26 000,00 гривень, а відповідач, отримавши їх, належним чином не виконав свої обовязки по їх поверненню.
У відповідності до ст. 61 ЦПК України. кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Суд визнає правильним представлений позивачем розрахунок періоду і суми заборгованості, що утворилася у відповідача. Розрахунок відповідає умовам укладеного договору.
Таким чином, суд, оцінивши представлені в силу ст. 60 ЦПК України докази, вивчивши матеріали справи, законодавство, що регулює дані правовідносини, дійшов до висновку, що відповідач в однобічному порядку не виконав покладені на нього договором зобовязання по поверненню позики, а тому позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню.
У відповідності зі ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.
Згідно зі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
В судовому засіданні документально підтверджені витрати позивача на сплату судового збору у розмірі 1 400,65 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст. ст. 1054, 610, 612 ЦК України, ст. ст. 88, 213-215 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1 суму боргу у розмірі 140 064 (сто сорок тисяч шістдесят чотири) грн. 78 коп.
Стягнути з ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1 повернення судового збору у розмірі 1 400 (одна тисяча чотириста) грн. 65 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданої протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя