Справа №705/3143/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2016 року м. Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючої-судді Годік Л.С.

при секретарі Музичук Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умань цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Берестівецької сільської ради Уманського району про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулася до Уманського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до Берестівецької сільської ради Уманського району про визнання права власності на спадкове майно.

В позовній заяві вона вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_3, померлим 17 червня 2010 року було складено заповіт, яким він заповідав позивачці та ОСОБА_4, будинок в с. Берестівець Уманського району та земельну ділянку для обслуговування житлового будинку і господарських споруд. ОСОБА_4 , її брат, відмовився від прийняття спадщини. У встановлений законом строк, з метою належного оформлення права на спадкове майно, вона звернулася до Уманської районної державної нотаріальної контори із відповідною заявою, але нотаріусом 07.04.2016 року було винесено постанову, якою їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, який знаходиться в АДРЕСА_1 та на земельну ділянку площею 0,3303 га, що розташована на території АДРЕСА_1, що залишилися після смерті її батька гр.ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на житловий будинок та відсутністю витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. В зв'язку з цим вона змушена звертатися з даним позовом до суду, так як позбавлена права оформити свої спадкові права.

Позивачка в судове засідання не з'явилася, проте на адресу суду подала заяву в якій вказала, що позов підтримує та просила справу розглядати за її відсутності.

Представник відповідача - Берестівецької сільської ради в судове засідання не з'явився, на адресу суду надіслали заяву, в якій вказали, що проти задоволення позову не заперечують та просили справу розглядати без участі представника Берестівецької сільської ради.

Дослідивши матеріали справи, враховуючи процесуальну позицію позивачки, відповідача, суд вважає, що позов обґрунтований, підтверджений доказами та підлягає задоволенню.

Так в судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1, виданого 13 жовтня 2014 року виконавчим комітетом Берестівецької сільської ради Уманського району Черкаської області, ІНФОРМАЦІЯ_1, помер батько позивачки ОСОБА_3, актовий запис № 16 (а.с.9).

Після смерті ОСОБА_3 залишилося спадкове майно у вигляді житлового будинку, який знаходиться в АДРЕСА_1 (а.с. 10-12) та на земельну ділянку площею 0,3303 га, що розташована на території АДРЕСА_1, надана для ведення особистого селянського господарства, належної спадкодавцю на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, виданого на підставі рішення Берестівецької сільської ради від 22 квітня 2003 за № 20 року та зареєстрованого в Книзі записів Державних актів на право власності на землю за № 34 (а.с.16-23).

З приводу отримання у спадок будинку, що розташований по АДРЕСА_1 та земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд площею 0,3303 га, які входять до спадкового майна після померлого ОСОБА_3, позивачка звернулася до державного нотаріуса Уманської районної державної нотаріальної контори Ящука Д.О., але їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 на житловий будинок, який знаходиться в АДРЕСА_1 на земельну ділянку площею 0,3303 га, що розташована на території АДРЕСА_1 було відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на житловий будинок та відсутністю витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с. 7).

Як вбачається з технічного паспорту на житловий будинок АДРЕСА_1 (а.с. 12 Характеристика будівель) будинок з іншими господарськими будівлями був побудований в 1977 році.

На момент завершення будівництва житлового будинку та інших споруд чинним законодавством не була передбачена процедура введення завершеного будівництва приватного житлового будинку в експлуатацію.

12 березня 1981 року Радою Міністрів Української РСР була прийнята постанова № 125 «Про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів».

Постановою КМУ від 05 серпня 1992 року № 449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів державного замовлення» було вперше встановлено порядок та умови прийняття в експлуатацію об'єктів будівництва.

Таким чином, станом на момент закінчення будівництва житлового будинку, зокрема станом на 1977 рік, чинним законодавством не була передбачена процедура введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні права власності.

Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах та селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1961 року, що діяла на момент завершення будівництва, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ. Записи в по господарських книгах сільських рад визнавалися в якості актів органів влади, що підтверджують право власності.

Згідно довідки Берестівецької сільської ради Уманського району № 218 від 13 квітня 2016 року на день смерті ОСОБА_3 був зареєстрований і проживав в АДРЕСА_1 та є власником даного домоволодіння згідно по господарської книги № 2, номер об'єкта по господарського обліку № 0059-1 (а.с. 36).

У Конституції України Україну проголошено демократичною, соціальною, правовою державою ( ст. 1) і визнано, що найвищою соціальною цінністю в Україні є людина , її права і свободи та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а їх утвердження і забезпечення є головним обов'язком держави (ст. 3), права та свободи людини є невідчужуваними і непорушними ( ст. 21). В статті 13 визначено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону(ст. 14).

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з положеннями п. 1 ч. 1 ст. 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ст. 81 ЗК України громадяни України набувають право власності на землю на підставі цивільно-правових угод чи прийняття спадщини.

Згідно з положеннями ст. 1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

В порядку статей 1216 та 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. №7 "Про судову практику у справах про спадкування" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно ст.ст. 1225, 1261 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 60, 213-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_2, право власності на спадкове майно, після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме: житловий будинок по АДРЕСА_1 і земельну ділянку площею 0,3303 га, розташовану по АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуюча Л.С. Годік