Справа № 426/4882/15-ц
РІШЕННЯ

іменем України

/заочне/

12 серпня 2016 року , м.Сватове

Сватівський районний суд Луганської області у складі: головуючого судді - Реки А.С., при секретарі - Гапич К.В., за участі представника позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Сватове цивільну справу за позовом Публічного Акціонерного Товариства «Брокбізнесбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

Встановив:

У серпні 2015 року ПАТ «Брокбізнесбанк», від імені якого діє представник за довіреністю, пред'явило дійсний позов про стягнення з Приватного підприємства «Укрпласт» та ОСОБА_2 в солідарному порядку заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначили, що 24.05.2006 року між АТ «Брокбізнесбанк» та Приватним підприємством «Укрпласт» було укладено кредитний договір № 10. Відповідно до п.2.1 кредитного договору банк відкриває позичальнику відкличну, поновлювальну кредитну лінію в 1500000 грн. строком з 24 травня 2006 року по 25 травня 2009 року зі сплатою 17% для виробництва посилювального профілю, поповнення обігових коштів.

04.06.2008 року між позивачем та Приватним підприємством «Укрпласт» укладена додаткова угода до кредитного договору №10 від 24.05.2006 року, згідно якої відсоткова ставка за договором встановлюється у розмірі 20 відсотків річних з 04.06.2008 року.

08.10.2008 року додатковою угодою до кредитного договору №10 від 24.05.2006 року встановлено, що відсоткова ставка за договором встановлюється у розмірі 26 відсотків річних з 08.10.2008 року.

25.05.2009 року додатковою угодою до кредитного договору №10 від 24.05.2006 року продовжено термін дії кредитного договору строком по 26.05.2010 рік.

25.05.2012 року додатковою угодою до кредитного договору №10 від 24.05.2006 року банк надає ПП «Укрпласт» кредит в розмірі 1300000 грн. строком до 27.07.2012 року зі сплатою 20 % для виробництва посилю вального профілю, поповнення обігових коштів.

17.06.2010 року між АТ «Брокбізнесбанк» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки. Відповідно до п.1.1. вищевказаного договору поручитель зобов'язується солідарно відповідати перед кредитором грошовими коштами та всім своїм майном за виконання ПП «Укрпласт» всіх його зобов'язань перед кредитором згідно кредитного договору №10 від 24.05.2006 року.

Таким чином, позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши Приватному підприємству «Укрпласт» кредитні кошти в сумах та в строки, передбачені кредитним договором та додатковими угодами. В порушення умов кредитного договору та додаткових угод, відповідачі свої зобов'язання належним чином не виконували, погашення кредитної заборгованості та процентів за користування кредитом не здійснили, у встановлені строки штрафних санкцій не сплатили, у зв'язку із чим станом на 16.07.2015року виникла заборгованість за кредитом в розмірі 3714918,38 грн., яка складається з: заборгованості за основною сумою кредиту - 998999,60 грн., заборгованості за процентами - 320459,07 грн., з них прострочена пеня - 1215715,69 грн., пеня та неустойка за прострочення сплати кредиту - 112470,97 грн.; 3% річних за неправомірне користування чужими грошовими коштами 109123,02 грн., сума індексу інфляції простроченої заборгованості - 932150,03 грн., пеня за порушення вимог кредитного договору - 26000 грн., і судові витрати, мотивуючи тим, що відповідач не належним чином виконували взяті на себе зобов'язання.

Ухвалою суду від 09.11.2015 року провадження у справі було закрите в частині позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» до приватного підприємства «Укрпласт» про стягнення заборгованості, роз`яснивши позивачу його право на звернення до суду у порядку господарського судочинства (а.с. 57).

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, обґрунтувавши їх доводами, викладеними у позовній заяві, просив стягнути суму заборгованості з відповідача ОСОБА_2 у розмірі 3714918,38 грн., не заперечував проти винесення заочного рішення по справі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, суд не має можливості надіслати засобами поштового зв'язку на його адресу до м. Луганська судові виклики, оскільки згідно листа Луганської дирекції Українське державне підприємство поштового зв'язку «Укрпошта» від 04.01.2016 № 892, відповідно до Указу Президента України від 14 листопада 2014 року № 875/2014 «Про рішення ради національної безпеки і оборони України від 04 листопада 2014 року «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях», розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року №1085-р. «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення», листа Луганської дирекції УДППЗ «Укрпошта» від 04.01.2016 № 892, УДППЗ «Укрпошта» не здійснює пересилання пошти, зокрема до м. Луганська.

У відповідності із ч. 1 ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе провести розгляд справи в заочному порядку.

Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними позовних вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до змісту ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язується повернути позикодавцю позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

З матеріалів справи вбачається, що 24.05.2006 року між АТ «Брокбізнесбанк» та Приватним підприємством «УРПЛАСТ» було укладено кредитний договір № 10. Відповідно до п.2.1 кредитного договору банк відкриває позичальнику відкличну, поновлювальну кредитну лінію в 1500000 грн. строком з 24 травня 2006 року по 25 травня 2009 року зі сплатою 17% для виробництва посилю вального профілю, поповнення обігових коштів (а.с.10-12).

13.11.2006 року між позивачем та Приватним підприємством «Укрпласт» укладена додаткова угода до кредитного договору №10 від 24.05.2006 року, згідно якої п. 8.3 вищевказаного кредитного договору викладено в наступній редакції: «сума першого траншу кредитної лінії становить 950000 грн.» (а.с. 13).

04.06.2008 року між позивачем та Приватним підприємством «Укрпласт» укладена додаткова угода до кредитного договору №10 від 24.05.2006 року, згідно якої відсоткова ставка за договором встановлюється у розмірі 20 відсотків річних з 04.06.2008 року (а.с. 14).

08.10.2008 року додатковою угодою до кредитного договору №10 від 24.05.2006 року встановлено, що відсоткова ставка за договором встановлюється у розмірі 26 відсотків річних з 08.10.2008 року (а.с. 15).

25.05.2009 року додатковою угодою до кредитного договору №10 від 24.05.2006 року продовжено термін дії кредитного договору строком по 26.05.2010 рік (а.с. 10).

Також, у відповідності до додаткових угод від 26.05.2010 року (а.с.19), від 01.08.2011 року (а.с. 20),від 28.02.2011 року (а.с. 21), від 27.06.2012 року (а.с. 23) було внесено зміни до кредитного договору №10 від 24.05.2006 року.

Згідно додаткової угоди 25.05.2012 року до кредитного договору № 10 від 24.05.2006 року, пункт 2.1 ст. 2 вищевказаного кредитного договору було викладено у наступній редакції: «Банк надає позичальнику кредит в розмірі 1300000 грн. строком до 27.07.2012 року зі сплатою 20 % річних для виробництва посилювального профілю, поповнення обігових коштів» (а.с. 22).

Позивач свої зобов'язання за вищевказаним кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши Приватному підприємству «Укрпласт» кредитні кошти в сумах та в строки, передбачені кредитним договором та додатковими угодами, що підтверджується меморіальними ордерами № 8608 від 25.05.2006 року, № 8630 від 13.11.2006 року, № 8640 від 29.12.2006 року, № 8612 від 13.02.2007 року, № 11705 від 15.10.2007 року, № 1 від 23.09.2008 року, № 2 від 18.11.2008 року (а.с. 80-86) та виписками по рахункам (а.с. 87-94).

17.06.2010 року між АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки (а.с.23).

Відповідно до п.1.1. вищевказаного договору поруки, поручитель зобов'язується солідарно відповідати перед кредитором грошовими коштами та всім своїм майном за виконання ПП «Укрпласт» всіх його зобов'язань перед кредитором згідно кредитного договору №10 від 24.05.2006 року.

У відповідності зі ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання частково або у повному обсязі.

Згідно із ч. 1, 2, 3 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Статтею 543 ЦК України встановлено, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі.

Згідно ч.1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Згідно розрахунку заборгованості станом на 15.05.2015 року, заборгованість за кредитним договором № 10 від 24.05.2006 року станом на 16.07.2015року становить 3714918,38 грн., та складається з: заборгованості за основною сумою кредиту - 998999,60 грн., заборгованості за процентами - 320459,07 грн., з них прострочена пеня - 1215715,69 грн., пеня та неустойка за прострочення сплати кредиту - 112470,97 грн.; 3% річних за неправомірне користування чужими грошовими коштами 109123,02 грн., сума індексу інфляції простроченої заборгованості - 932150,03 грн., пеня за порушення вимог кредитного договору - 26000 грн. (а.с. 6-9).

Згідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно до ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до вимог статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до положень частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язань або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до приписів ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача про стягнення з відповідача ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором №10 від 24.05.2006 року в сумі 3714918,38 грн., є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Розмір заборгованості та його розрахунок відповідачем не спростований.

З урахуванням наведеного суд вважає, що позов є обґрунтованим, і підлягає задоволенню.

Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

На підставі викладеного та ст.ст. 525, 526, 530, 610-612, 625, 1049, 1054, 1056 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 212-215, 224-227 ЦПК України, суд, -

Вирішив:

Позов Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, на користь Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» (03057, Україна, м. Київ, пр. Перемоги, 41, ) заборгованість за кредитним договором № 10 від 24.05.2006 року у розмірі 3714918 (три мільйони сімсот чотирнадцять тисяч дев'ятсот вісімнадцять) грн. 38 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, на користь держави судовий збір в 3654 (три тисячі шістсот п'ятдесят чотири) гривень.

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку на подання апеляційної скарги.

Відповідач має право оскаржити заочне рішення у десятиденний строк з дня отримання копії рішення суду, шляхом подання відповідної письмової заяви до Сватівського районного суду Луганської області.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку до апеляційного суду Луганської області шляхом подання через Сватівський районний суду Луганської області у десятиденний строк з дня проголошення заочного рішення апеляційної скарги.

Суддя А.С. Река