Провадження № 2/761/4411/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

12 серпня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Юзькової О.Л.

при секретарі Голопич Н.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до Генічеської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України про зняття арешту з майна, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача про зняття арешту з належного позивачу з нерухомого майна, внесеного до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №6398905 (спеціальний розділ), зареєстрований на підставі постанови Ялтинського головного відділу податкової міліції від 23 березня 2000 року за рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 14575864 від 21.07.2014 12:21:42, приватний нотаріус Оксанюк Аліна Анатоліївна, Хмельницький міський нотаріальний округ, Хмельницька область. Позовні вимоги мотивовані тим, що 23.03.2000 року постановою слідчого Податкової міліції м. Ялти було накладено арешт на все майно позивача у зв'язку з порушенням кримінальної справи № 1711 за фактом скоєння посадовими особами Приватного підприємства «Мірабель» злочину. Однак, 23.09.2002 року вказану кримінальну справу було припинено на підставі п.2 ст. 6 КПК України . При цьому, позивачу стало відомо, що в Державному реєстрі обтяжень нерухомого майна міститься запис про арешт належного позивачу нерухомого майна, хоча в органах фіскальної служби відсутнє кримінальне провадження щодо позивача і насьогодні відпали підстави для його накладення.

Представник позивача в судовому засіданні просив позов задовольнити з викладених в ньому підставам. Надав згоду на укладення заочного рішення та просив покласти судові витрати на ОСОБА_1

Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином , причину неявки суду не повідомив

Суд, керуючись положеннями ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних в справі доказів, ухваливши заочне рішення, отримавши на це згоду позивача.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд установив наступні фактичні обставини справи та відповідні ним правовідносини.

Згідно витягу з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна до реєстру приватним нотаріусрм Хмельницького міського нотаріального округу Оксанюк А.А. внесено запис № 6398905 від 21.07.2014 року про арешт майна позивача на підставі постанови Ялтинського головного відділу податкової міліції від 23 березня 2000 року.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.09.2011 року № 981 «Про утворення територіальних органів державної податкової служби» Державна податкова інспекція у м. Ялті була перетворена шляхом злиття у Державну податкову інспекцію у м. Ялта Державної податкової служби.

Відповідно до постанови Кабінету міністрів України від 20.03.2013 р. № 229 «Про утворення територіальних органів Міністерства доходів і зборів» Державну податкову інспекцію у м. Ялта Державної податкової служби реорганізовано шляхом приєднання до податкової інспекції у м. Ялта Головного управління Міндоходів.

Відповідно до постанови КМУ від 06.08.2014 р. № 311 «Про утворення територіальних органів Державної фіскальної служби та визнання такими, що втратили чинність, деяких актів Кабінету Міністрів України» повноваження державної податкової інспекції у м. Ялта Головного управління Міндоходів були передані Генічеській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС, шяхом приєднання.

Отже, виходячи з вищевказаного, правонаступником Державної податкової інспекції у м. Ялта, до складу якого входив Ялтинський головний відділ податкової міліції, на теперішній час являється Генічеська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС, яка є належним відповідачем по справі.

Згідно відповіді начальника Головного слідчого управління фінансових розслідувань ДФС України від 12 лютого 2015 року вих. № 1235, на звернення позивача від 20.01.2015 року, зазначено, що відповідно до отриманих від підпорядкованих підрозділів відомостей, в провадженні слідчих підрозділів фінансових розслідувань відсутні кримінальні провадження стосовно службових осіб приватного підприємства «Мірабель», у зв»язку із чим відсутні правові підстави винесення будь-яких процесуальних рішень, у тому числі щодо зняття арешту на майно. При цьому, ОСОБА_1 запропоновано для вирішення питання щодо зняття арешту на майно звернутись до суду (а.с. 11).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація обтяжень здійснюється на підставі: встановленої законом заборони користування та/або розпорядження нерухомим майном; рішень судів, що набрали законної сили; ухвали слідчого судді, суду, постанови державного виконавця про накладення арешту на нерухоме майно; накладення заборони на відчуження нерухомого майна нотаріусом; рішення органу місцевого самоврядування про віднесення об'єктів нерухомого майна до застарілого житлового фонду; інших актів відповідних державних органів та посадових осіб згідно із законом; договорів, укладених у порядку, встановленому законом.

Згідно ст.. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно ст.. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Частиною 1 ст. 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправне позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Вимогами ст.391 ЦК України закріплено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ч.7 ст.319 ЦК України передбачено, що діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов»язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.3 ст.212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Отже, судом встановлено, що оскільки арешт на майно позивача було накладено у зв»язку з порушенням кримінального провадження, однак на час розгляду справи будь-які відомості про розгляд кримінального провадження щодо позивача чи про притягнення його до кримінальної відповідальності відсутні, тому, враховуючи вищевикладені обставини накладення арешту на майно, яке належить позивачу, і зважаючи на те, що арешт перешкоджає останньому розпоряджатися цим майном, тому наявні достатні підстави для задоволення позовних вимог і зняття арешту з належного позивачу нерухомого майна.

За таких обставин, суд прийшов до висновку про задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 15, 16, 319, 321, 391 ЦК України, ст.. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст.ст.3,11, 57, 58, 60,88,169.212-215,224-226 ЦПК України, керуючись ст.ст. 15, 16, 319, 321, 391 ЦК України, ст.. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Зняти арешт з нерухомого майна, внесеного до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №6398905 (спеціальний розділ), зареєстрований на підставі постанови Ялтинського головного відділу податкової міліції від 23 березня 2000 року за рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 14575864 від 21.07.2014 12:21:42, приватний нотаріус Оксанюк Аліна Анатоліївна, Хмельницький міський нотаріальний округ, Хмельницька область

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Позивач, який не був присутнім в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, може подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

В разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку.

Суддя :