Справа №451/265/16-ц
Провадження № 2/451/202/16
РІШЕННЯ

іменем України

18 березня 2016 року

Радехівський районний суд Львівської області

у складі: головуючого-судді Мулявка О.В.

при секретарі судового засідання Кріса М.М.

з участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні залу суду м.Радехів справу за позовом ОСОБА_2 до Станинської сільської ради Радехівського району про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

09 березня 2016 року до суду із позовною заявою звернувся ОСОБА_2, відповідно до вимог якої, просить визнати за ним право власності на нерухоме майно в порядку спадкування.

В обґрунтування позову посилається на обставини, що після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, залишилось спадкове майно, зокрема будинковолодіння.

У подальшому, заявник звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак видати свідоцтво про право на спадщину на житло нотаріальна контора не може з підстав відсутності у позивача правовстановлюючих документів на спадкову масу.

До початку розгляду справи по суті, що в повній мірі узгоджується із нормами процесуального права, викладеними у ст.ст.27,31 ЦПК України, позивач уточнив вимоги та просить суд, окрім визнання за ним права власності, також і встановити факт прийняття ініціатором позову спадщини.

У судовому засіданні повноважний представник позивача вимоги підтримав у повній мірі та надав пояснення аналогічні, викладеним у заявах (а.с.2,20). Окрім цього наголосив, що його довіритель являється єдиним спадкоємцем майна померлого ОСОБА_3 і після смерті останнього, вступивши у фактичне володіння і користування спадковим майном, фактично прийняв спадщину. Позов просить задоволити.

Представник відповідача - Станинської сільської ради Радехівського району, у судове засідання не з'явився. Надавши письмову заяву із визнанням позовних вимог, просить розгляд справи здійснювати без його участі (а.с.16).

Вислухавши пояснення представника позивача та покази свідків, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до положень ст.ст.11,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

За змістом ч.2 ст.256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Так, судом встановлено, що після смерті ОСОБА_3 (а.с.4), відкрилася спадщина, в склад якої увійшло будинковолодіння, що розташоване у АДРЕСА_1 (а.с.7) та, яке ОСОБА_2 має намір успадкувати (а.с.2,5).

Ту обставину, що ОСОБА_2 фактично прийняв спадщину після смерті батька в судовому засіданні ствердили свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5, не довіряти показам яких у суду не має підстав.

Відповідно до вимог статей 548 та 549 ЦК УРСР (був чинним на момент виникнення правовідносин) спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців із дня її відкриття вчинив одну з дій, передбачених цією статтею: фактично вступив в управління або володіння спадковим майном чи подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Тобто, фактичне прийняття протягом зазначеного строку частини спадкового майна свідчить про прийняття спадщини в цілому.

Таким чином, приймаючи до уваги вищенаведене і рекомендації, викладені у Постанові Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», а також те, що ОСОБА_2 опікається спадковим майном, суд вважає, що є достатньо підстав для задоволення позову в частині визнання факту, що позивач прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3, зокрема будинковолодіння АДРЕСА_1

Згідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, окрім іншого - визнання права.

Норми п.5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, згідно з якими цей ЦК застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким з спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, слід розуміти таким чином, що правила книги шостої ЦК може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 1 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм статей 529 - 531 ЦК УРСР.

Тобто, у разі відкриття спадщини до 01 січня 2004 року, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом тощо.

Відповідно до ст.524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Згідно ч.1 ст.529 ЦК УРСР при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Так, як уже попередньо констатовано судом, ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року (а.с.4), щодо належного йому майна (а.с.7) заповідальне розпорядження не зробив, відповідно претендентом на спадщину за законом першої черги є ОСОБА_2 - позивач у справі (а.с.6).

Поряд з цим, відсутність у спадкоємця правовстановлюючих документів на спадкове майно (а.с.3) унеможливлює для нього реалізацію його майнових прав.

У відповідності до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Приймаючи до уваги вищенаведене вище, позиції з цього приводу, викладені у Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» та у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо визнання права власності в порядку спадкування є законними та обґрунтованими і, відповідно такими, що підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст.10,11,60,209,212-215,259 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву задоволити.

Встановити факт, що ОСОБА_2 фактично прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1

Визнати за ОСОБА_2 право власності на будинковолодіння АДРЕСА_1 Львівської області в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Львівської області через Радехівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

ГоловуючийМулявка О. В.