Справа № 605/312/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

"26" липня 2016 р. Підгаєцький районний суд Тернопільської області в складі головуючої судді Ігнатової Г.В. при секретарі Лежигубська О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно по заповіту,-

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 пред'явила позов до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкуванням за заповітом. Свої вимоги мотивує тим, що після смерті матері ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , відкрилася спадщина на спадкове майно, яке складається з житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою АДРЕСА_1 та земельна ділянка загальною площею 2,48 га, що на території Сільцівської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області. Вона, як спадкоємець за заповітом, звернулася нотаріуса для оформлення права на спадщину, але їй було відмовлено і рекомендовано звернутися до суду, так як відсутній правовстановлюючий документ, який підтверджує право власності ОСОБА_3 на зазначене спадкове майно, у зв'язку з чим вона звернулася з даним позовом до суду.

В судове засідання позивач не зявилась подала заяву проте. що позовні вимоги підтримує, просила суд їх задовольнити у повному обсязі, а розгляд справи провести за її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився подав нотаріально засвідчену відмову від прийняття спадщини та визнання позову в повному обсязі та вказав, що не заперечує щодо задоволення позову.

Суд вирішив за можливе розглянути справу в судовому засіданні 26 липня 2016 року у відсутність сторін, на підставі наявних у справі доказів, з урахуванням норм ст.197 ЦПК України та Рішення Конституційного Суду України №16-рп/2011 від 08.12.2011 року(справа про фіксування судового процесу технічними засобами).

Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до наступного висновку. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст.1268 ЦК України).

Відповідно до правил ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, у разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, відповідно до черг встановлених законом.

Судом встановлено, що житловий будинок з надвірними спорудами, що за адресою АДРЕСА_1 належав на праві власності ОСОБА_3 , що підтверджено свідоцтвом про право на спадщину за законом від 03.08.2005 року за реєстровим № 1108 виданим державним нотаріусом Підгаєцької державної нотаріальної контори та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 23.09.2005 року Підгаєцького РБТІ.

Відповідно до положень глави 89 ЦКУ, якою визначено порядок оформлення права на спадщину, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно і зареєструвати право на таку спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна, оскільки право власності на таке майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації.

За таких обставин ОСОБА_3 набула право власності на вказане нерухоме майно, яке за життя ніхто не оспорював

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3, яка по день смерті постійно проживала та була зареєстрована в житловому будинку за вищезазначеною адресою Після її смерті відкрилась спадщина , яка складається з 1/1 частини жилого будинку за вказаною адресою та трьох відокремлених земельних ділянок загальною площею 2,48 га , що знаходяться на території Сільцівської сільської ради Підгаєцького району, що належали їй на праві приватної власності.

16 березня 1998 року ОСОБА_3 склала заповіт, згідно якого все належне їй майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось заповіла ОСОБА_1. Даний заповіт було посвідчено секретарем виконкому Сільцівської сільської ради та зареєстровано в реєстрі за № 16. Даний заповіт не змінено і не скасовано.

З матеріалів справи встановлено, що 09 червня 2016 року Підгаєцька державна нотаріальна контора відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно померлої ОСОБА_3 у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок АДРЕСА_1 та земельні ділянки що на території Сільцівської сільської ради, що підтверджено Листом №556/01-16 від 09.06.2016 року

За інформацією наданою Підгаєцькою державною нотаріальною конторою щодо майна спадкодавця ОСОБА_3 заведена спадкова справа № 155 за 2015 р. за заявою дочки померлої ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину не видавалось

Відповідно до роз'яснень, наданих судам у п.23 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 16.05.2013, № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні (Правова позиція, висловлена ВСУ при розгляді справи N 6-222цс14 від 04.02.2015 року).

Відповідно до ч. 1 ст. 126 Земельного Кодексу України, право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

Відповідно до п. 2.14 Наказу Державного комітету України по земельним ресурсам № 43 від 04.05.1999 року «Про затвердження Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі» державний акт на право приватної власності на земельну ділянку підписується органом, який прийняв рішення про передачу земельної ділянки у власність, та відповідним державним органом земельних ресурсів.

У відповідності до витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки виданих відділом Держгеокадастру у Підгаєцькому районі на підставі проведення перевірки документації із землеустрою та обмінних файлів від 02.06.2016 року за № 34-1908-99.5-738/34-16; 34-1908-99.5-739/34-16 та № 34-1908-99.5-740/34-16, відомості про земельні ділянки площею 2,38 га кадастровий номер НОМЕР_4, площею 0,02 га кадастровий номер НОМЕР_1 та площею 0,08 га кадастровий номер НОМЕР_2, які розташовані на території Сільцівської сільської ради та належать ОСОБА_3, і ця земля передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, внесені в автоматизовану систему державного земельного кадастру на підставі правовстановлюючого документа Державний акт на право власності на землю серія НОМЕР_3 на ім'я ОСОБА_3

Вказаний Державний акт на право власності на землю серія НОМЕР_3 спадкодавцем втрачений, що є перешкодою для видачі нотаріусом свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки про що свідчать повідомлення поміщені в газету « земля Підгаєцька»

Однак право власності спадкодавиці на вищевказані земельні ділянки ніким не оспорюється.

За таких обставин, суд дійшла висновку, що вирішити питання визнання права власності на спадкове майно у встановленому законом позасудовому порядку, визначеному главами 88, 89 ЦК неможливо, а тому право позивача на спадщину підлягає захисту у судовому порядку.

З урахуванням викладеного, встановивши наявність факту відмови нотаріуса у видачі свідоцтва на право спадщини, відмови відповідача від спадщини та який не претендує на спадкове майно. яке залишено по заповіту. Його сестрі. Позивачці, суд вважає позовні вимоги визнання за ОСОБА_1 права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом померлої ОСОБА_3 : домоволодіння, та земельні ділянки є обґрунтованими.

Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати позивачу не відшкодовуються, оскільки відповідачем прав та охоронюваних законом інтересів позивача не порушено

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.328, 1218, 1223, 1225, 1268-1270 ЦК України, враховуючи правові позиції ВССУ, викладені в Постанові Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» , ст.ст. 10,60,209, 212-215,218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити .

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом ОСОБА_3. Померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 на спадкове майно : на 1/1 ідеальної частини житлового будинку з надвірними будівлями за адресою АДРЕСА_2

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 на спадкове майно : на земельну ділянку загальною площею 2.48 га, яка складається з земельної ділянки площею 0,08га (кадастровий номер НОМЕР_2) ; земельної ділянки площею 0,02 га (кадастровий номер НОМЕР_1) та земельної ділянки площею 2,38 га (кадастровий номер НОМЕР_4), які розташовані на території Сільцівської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області, цільове призначення яких ведення товарного сільськогосподарського виробництва відповідно до Державний акт на право власності на землю серія НОМЕР_3.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

На рішення протягом десяти днів з дня його проголошення, може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Тернопільської області через Підгаєцький районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: підпис Г. В. Ігнатова