15.08.2016 227/1430/16-ц
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 серпня 2016 року м. Добропілля
Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:
Головуючого судді - Притуляка С.А.,
при секретарі - Коверченковій М.О.,
представника позивача - не зявився,
відповідача - не зявився,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Добропілля в порядку заочного розгляду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Експерс-Банк» до ОСОБА_1, про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
Представник позивача у судове засідання не з'явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи без його участі, в якій позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Останнім відомим місцем реєстрації та проживання відповідача є адреса, за місцем реєстрації: Донецька обл., м. Іловайськ, вул. Шевченко 112/11. Вищезазначена адреса, відповідно до Розпорядження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про визначення територіальної підсудності справ» №2710/38-14 від 02.09.2014року, знаходиться під територіальною юрисдикцією Добропільського міськрайонного суду Донецької області.
Разом із тим, оскільки суд позбавлений можливості достеменно встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи відповідача, судом у відповідності до ч. 9 ст. 74, п. 4 ч. 3 ст. 122 ЦПК України, відповідача було викликано оголошенням у пресі - в газеті Урядовий Курєр № 128 від 12.07.2016 року. Доказів поважності своєї неявки або заяви про розгляд справи у відсутність відповідача, до суду надано не було.
З огляду на наведене, керуючись ст.ст. 169, 224 ЦПК України, суд вважає, що відповідач належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, а тому, за згодою позивача, є підстави заочного розгляду справи у відсутність відповідача, на підставі наявних у справі доказів, направивши після розгляду справи копію рішення за місцем реєстрації відповідача.
Згідно п.1.4 кредитного договору, процентна ставка за користування кредитом є фіксованою. З моменту укладання договору до моменту припинення здійснення зарахування заробітної плати та інших виплат від підприємства, яке було роботодавцем позичальника на момент укладання кредитного договору, на поточний (картковий) рахунок, відкритий у кредитодавця, становить 27 процентів річних. З моменту припинення зарахування заробітної плати та інших виплат від підприємства, яке було роботодавцем позичальника на момент укладання кредитного договору, на поточний (картковий) рахунок, відкритий у кредитодавця, до закінчення строку дії договору становить 40 % річних. до закінчення строку дії договору становить 38% річних. Момент припинення зарахування заробітної плати та інших виплат від підприємства, яке було роботодавцем позичальника на момент укладання цього договору, на поточний (картковий) рахунок, відкритий у кредитодавця, визначається як перше число календарного місяця, наступного після спливу двох календарних місяців, протягом яких не здійснювалось зарахування заробітної плати та інших виплат на поточний (картковий) рахунок від підприємства-роботодавця, відкритий у кредитодавця.
Відповідно до п. 5.2.1 Кредитного договору, позичальник зобовязався використати кредит на зазначені цілі, сплачувати проценти за користування ним та інші платежі за договором, та повернути кредит кредитодавцю в порядку та на умовах, визначених договором.
Згідно п. 5.3.10 Кредитного договору, кредитодавець має право достроково витребувати у позичальника кредит з нарахованими процентами за період фактичного користування ним та інші платежі, що підлягають сплаті згідно умов договору, та визначити строки (терміни) дострокового повернення кредиту, процентів та інших платежів за договором, з наступного робочого дня після настання хоча б одного із наведених випадків: припинення трудових відносин з підприємством, яке було роботодавцем позичальника на момент укладання договору; у разі зміни з ініціативи позичальника номеру поточного (карткового) рахунку, на який здійснюється зарахування заробітної плати та інших виплат від підприємства, яке було роботодавцем позичальника на момент укладання договору, в тому числі припинення зарахувань заробітної плати та інших виплат на поточний (картковий) рахунок від підприємства-роботодавця, відкритий у кредитодавця, понад двох календарних місяців поспіль; отримання відпустки в звязку з вагітністю та пологами, відпустки по догляду за дитиною, виходу на пенсію, призову на строкову службу до збройних сил України; ненадання позичальником додаткового забезпечення виконання своїх зобовязань за договором та/або не заміни предмета забезпечення згідно п. 5.3.4 договору в строки (терміни), визначені кредитодавцем; наявність обставин, які явно свідчать про те, що наданий позичальникові кредит своєчасно не буде повернуто; інформація, що була надана позичальником для отримання кредиту, виявилась недійсною; фінансовий стан позичальника погіршиться таким чином, що ставить під сумнів можливість належного виконання ним своїх зобовязань за договором; будь-яке невиконання або неналежне виконання позичальником своїх зобовязань за договором.
Відповідно до п. 5.3.11 Кредитного договору кредитодавець має право без розпорядження позичальника здійснювати списання грошових коштів з будь-якого рахунку позичальника, що відкриті в кредитодавця, в розмірі, необхідному для виконання зобовязань позичальника перед кредитодавцем при настанні строків (термінів) виконання будь-яких грошових зобовязань позичальника за договорм в т.ч. при виникненні права в кредитодавця достроково витребувати суму заборгованості по кредиту та/або при виникненні обовязку у позичальника за договором здійснити дострокове погашення своїх зобовязань.
Згідно п. 6.1 Кредитного договору у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобовязань за договором, позичальник відшкодовує кредитодавцю завдані цим збитки в повному обсязі понад неустойку (штраф, пеню), які передбачені договором.
Відповідно до п.6.2 Кредитного договору за прострочення позичальником визначеного договором строку (терміну) сплати процентів за користування кредитом в розмірі, визначеному договором, позичальник сплачує кредитодавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого невиконанням зобовязання за кожний день прострочення.
Згідно п. 6.4 кредитного договору за невиконання або неналежне виконання позичальником будь-якої умови договору, зазначеної в п.п. 5.2.3, 5.2.4, 5.2.5, 5.2.6, 5.2.7 договору, позичальник сплачує кредитодавцю штраф у розмірі 10% від суми отриманого кредиту за кожен випадок такого невиконання або неналежного виконання.
Відповідно до п. 3.1 кредитного договору забезпеченням виконання зобовязань позичальника за договором є неустойка та: порука, а також інші види забезпечення виконання зобовязань згідно із правочинами, які можуть бути укладені з метою забезпечення виконання позичальником зобовязань за договором, незалежно від того, зазначені вони в договорі чи ні.
Крім того відповідач був ознайомлений та погодився з Умовами та правилами надання кредиту, про що свідчить долучена до матеріалів справи копія договору № 4584/35/к від 10 грудня 2012 року, з особистим підписом відповідача.
Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 глави 71 цього кодексу, а саме положення про позику.
Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір та порядок процентів встановлюється договором.
Статтею 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій саме сумі, що були йому передані позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.
Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
У відповідності до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Станом на момент розгляду даної справи докази виконання відповідачем зобовязань з повернення кредиту та сплати процентів за його використання в матеріалах справи відсутні.
Таким чином, суд дійшов висновку про порушення відповідачем встановленого у кредитному договорі строку повернення грошових коштів, а й отже з нього на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитом, а також, з урахуванням положень ст. 1048 ЦК України, заборгованість по процентам за користування кредитом.
На підставі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлені договором або законом.
Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30.03.2012 року, за змістом ст. 552, ч.2 ст. 625 ЦК інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов'язання, вираженого в національній валюті, та три проценти річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому суд має виходити з того, що ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов'язання.
Враховуючи викладене, суд вважає що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 112,27 грн. розміру інфляційних нарахувань на суму простроченого кредиту є обґрунтовані та підлягають задоволенню.
Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
Згідно п.6 ч.3 ст.79 ЦПК України, до витрат, повязаних з розглядом судової справи, належать витрати, повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача.
У відповідності до ч. 9 ст. 74, п. 4 ч. 3 ст. 122 ЦПК України, відповідача було викликано до суду оголошенням у пресі - в газеті Урядовий Курєр № 128 від 12.07.2016 року, витрати за публікацію оголошення у розмірі 840,00 грн., що підтверджується копією рахунку № 8886 від 05 липня 2016 року, було понесено позивачем.Беручи до уваги той факт, що в оголошенні про виклик до суду зазначено декількох відповідачів по цивільним справам за позовами до Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Експерс-Банк», а саме ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4І, суд, вважає за доцільне стягнути з відповідача витрати повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик до суду у розмірі 210,00 грн.
Згідно ст.ст. 79, 88 ЦПК України, з відповідача також слід стягнути на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1378,00 грн.
Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 526, 530, 611, 1048, 1049, 1054 Цивільного кодексу України, ст. ст. 10, 11, 74, 88, 122, 169, 197, 224-226 ЦПК України суд,
Позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Експерс-Банк» до ОСОБА_1, про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданої протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Донецької області через Добропільський міськрайонний суд Донецької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя С.А. Притуляк