Справа № 635/9262/15-ц
Провадження № 2/635/362/2016
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 серпня 2016 року Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого - судді Полєхіна А.Ю.
за участю секретаря судового засідання Письменної В.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт. Покотилівка Харківського району Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Харківського районного управління юстиції Харківської області, про скасування заборони відчуження нерухомого майна,
В судове засідання представник позивача ОСОБА_5 не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечувала /а.с. 85/.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання повторно не зявився, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно і належним чином, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання відповідно до відомостей Адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України в Харківській області, отриманих судом у порядку ч.3. ст. 122 ЦПК України, що підтверджується зворотними поштовими повідомленнями, наявними в матеріалах справи /а.с. 38-а, 38, 39, 40, 45, 46, 51, 52, 65, 68, 69, 77, 80, 81/, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності та письмових заперечень проти позову суду не надав.
Представник третьої особи Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Харківського районного управління юстиції Харківської області ОСОБА_6 в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та просив прийняти рішення на розсуд суду /а.с. 44, 48, 55/.
Враховуючи умови ст.224 ЦПК України, судом розглянуто справу в заочному порядку.
У звязку з тим, що розгляд справи відбувся у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
В ч. 1 ст. 58 ЦПК України зазначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
За змістом ст. 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно ч. 1 ст. 179 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.
Частиною 3 ст. 61 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Згідно ухвали Дергачівського районного суду Харківської області від 17 лютого 2009 року, залишеної без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 06 квітня 2009 року цивільну справу за позовом ВАТ «ТРЕСТ «Південзахіденергобуд» до ОСОБА_2, треті особи: КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації», приватний нотаріус ОСОБА_4, про визнання угоди недійсною, направлено за підсудністю до Харківського районного суду Харківської області.
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 18 жовтня 2011 року цивільну справу №2-575/11 за позовом ВАТ «ТРЕСТ «Південзахіденергобуд» до ОСОБА_2, треті особи: КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації», приватний нотаріус ОСОБА_4, про визнання угоди недійсною - залишено без розгляду. Вказана ухвала набрала законної сили /а.с. 86/.
Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Частиною 1 ст. 319 ЦК України закріплено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобовязано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про скасування заборони відчуження нерухомого майна
Позивач не має можливості здійснити правомочності власника щодо належного йому майна, у звязку з наявністю зареєстрованого обтяження нерухомого майна.
Суд, вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача, оскільки скасування заборони відчуження майна за рішенням суду є єдиним способом захисту майнових прав позивача.
При цьому суд враховує ту обставину, що при скасуванні заборони відчуження цього майна права чи інтереси будь-яких осіб не порушуються.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10,11,60, 88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Харківського районного управління юстиції Харківської області, про скасування заборони відчуження нерухомого майна - задовольнити.
Скасувати заборону відчуження не житлових будівель, розташованих за адресою: смт. Безлюдівка, вулиця Харківська, буд. 5, Харківського району, Харківської області та вилучити з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна запис №8346595 про заборону відчуження нерухомого майна, що розташоване за адресою: смт. Безлюдівка, вулиця Харківська, буд. 5, Харківського району, Харківської області, зареєстрований на підставі ухвали Дергачівського районного суду Харківської області від 25 грудня 2008 року.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку подання відповідачем заяви про його перегляд, подання апеляційної скарги позивачем, у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подання до апеляційного суду Харківської області через Харківський районний суд Харківської області протягом десяти днів апеляційної скарги.
Суддя - А.Ю. Полєхін