Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
судова палата з розгляду цивільних справ
Суддя 1-ї інстанції Ярошенко А.Г. Суддя доповідач Бондар М.С
Є.у.№ 333/8576/15
11 серпня 2016 року Справа № 22ц/778/3521/16
У Х В А Л А

Іменем України

Коллегія судової палаті з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючий - суддя: Бондар М.С., судді: Бєлка В.Ю., Онищенко Е.А.

секретар - Бабенко Т.І.

при участі: прокурора - адвоката -

____________________________________________________________________________________________

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за

апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 16.06.2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені на суму заборгованості із аліментів, -

в с т а н о в и л а :

У грудні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення пені від суми несплачених аліментів (який уточнювала), стверджуючи на тому, що за рішенням суду відповідач зобов'язаний до сплати аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 і ОСОБА_4, 2013 року народження у розмірі 1500 грн. на кожну щомісячно та на утримання ОСОБА_1 у сумі 1000 грн. щомісячно. Станом на 30.05.2016 року у відповідача є заборгованість із виплати зазначених аліментів: на доньку ОСОБА_4 - 21 950 грн., на доньку ОСОБА_3 - 17 450 грн., загалом 39 400 грн.. Тому прохала стягнути на її користь пеню від суми несплачених аліментів на доньку ОСОБА_3 - 5 295 грн., на доньку ОСОБА_4 - 6 625 грн..

Рішенням Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 16.06.2016 року позов задоволено частково. Суд присудив на користь заявника пеню на суму заборгованості із аліментів на кожну дитину по 1000 грн..

У скарзі позивач покликав скасувати оскаржуване рішення у справі й ухвалити нове рішення, посилаючись на необґрунтованість рішення щодо присуджених пені у визначених судом сумах.

Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, колегія суддів судової палаті з цивільних справ апеляційного суду дійшла до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК суд апеляційної інстанції відхиляє скаргу, якщо встановлює, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням вимог матеріального й процесуального права.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив із матеріального та сімейного стану платника, а тому зменшив розмір неустойки від суми несплачених аліментів.

Такі висновки суду відповідають фактичним обставинам та ґрунтуються на вимогах закону.

Судом встановлено, що за рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 08.09.2015 року відповідач зобов'язаний до сплати аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 і ОСОБА_4, 2013 року народження у розмірі 1500 грн. на кожну щомісячно та ОСОБА_1 у сумі 1000 грн., щомісячно. Станом на 30.05.2016 року у відповідача є заборгованість із виплати зазначених аліментів: на доньку ОСОБА_4 - 21 950 грн., на доньку ОСОБА_3 - 17 450 грн., загалом 39 400 грн. (а.с.10,14,16,18,20).

Статтею 180 СК України встановлено обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч.1 ст.196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

За правовою природою аліментні зобов'язання - це періодичні платежі, які боржник зобов'язаний сплачувати щомісячно, несвоєчасна сплата аліментів передбачає настання негативних наслідків матеріального характеру у вигляді стягнення неустойки (пені).

Оскільки неустойка у вигляді пені обчислюється у відсотках від суми невиконаних або неналежно виконаних зобов'язань, які виникають у боржника щомісяця, то й пеня має триваючий характер і обраховується за прострочення кожного зобов'язання окремо.

Отже, з урахуванням правової природи пені як дієвого стимулу належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом ст. 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.

При цьому сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення аліментних зобов'язань враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення.

З огляду на те, що аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення зі сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість зі сплати аліментів за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

Саме так сума неустойки (пені) 5 295 грн. та 6 625 грн. була визначена судом першої інстанції, що відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постановах від 03 лютого 2016 року (справа № 6-1477цс15) та від 16 березня 2016 року (справи № 6-300цс16 і № 6-2589цс15).

Відповідно до п.22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст.197 СК України умов повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості.

У ч.2 ст.196 СК України йдеться, що розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, та виходячи з засад розумності, справедливості та добросовісності, передбачених ст.7 СК України, а також з загальних положень про відповідальність та про забезпечення виконання зобов`язання.

Із довідок про доходи платника аліментів слідує, що статки батька дітей з 01.04.2015 року по 31.01.2016 року дорівнювали 18 968 грн. 06 коп., із яких сплачено аліменти у сумі - 2379 грн. 56 коп., а з 01.10.2015 року по 31.05.2016 року становили 17 334 грн. 84 коп. із яких вирахувані аліменти у сумі 7 550 грн. 95 коп., а отже щомісячно відповідач отримував середній заробіток у розмірі 1408 грн. 85 коп. (а.с.62,85).

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судом належним чином оцінені обставини щодо матеріального стану відповідача, наявності підстав для зменшення розміру неустойки з урахуванням матеріального стану платника аліментів.

За таких обставин висновок суду про стягнення з відповідача пені у присудженому розмірі можна визнати справедливим та обґрунтованим.

Як підсумок, рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги про неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права безпідставні.

Керуючись ст.307,308,313,314,315,317 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу відхилити.

Рішення Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 16.06.2016 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала судової колегії може бути оскаржена безпосередньо до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Судді: