Справа № 761/9118/16-ц
Провадження № 2/761/4260/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(вступна та резолютивна частини)

28 грудня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Макаренко І.О.

при секретарі Толкач О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Приватного підприємства «Україна Молода» про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації та відшкодування моральної шкоди,

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Приватного підприємства «Україна Молода» про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації та відшкодування моральної шкоди - задовольнити частково.

Визнати недостовірною та такою, що порушус особисті немайнові права на недоторканність честі, гідності та ділової репутації Братів ОСОБА_2 - ОСОБА_1 та ОСОБА_2, поширену на шпальтах щоденної інформапійно-політичної газети «Україна Молода» власником газети Приватним підприємством «Україна Молода», шляхом публікації у випуску номер НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_1 Статті «ІНФОРМАЦІЯ_2», а саме наступної інформації:

- назву Статті «ІНФОРМАЦІЯ_2»;

- «Про те, що на обкладинці їхньої книги чомусь стоїть прізвище видавців братів ОСОБА_2, журналістка. редактор відділу «УМ» ОСОБА_3 і фольклористка ОСОБА_4 зізналися вже після виходу видання у світ. Над унікальною енциклопедією для дітей «ІНФОРМАЦІЯ_4» вони на замовлення видавництва «Зелений Пес» працювали понад два роки ... Досі авторки ніколи не стикалися ні з чим подібним, що відбулося з їхнім рукописом у видавництві братів ОСОБА_2.»:

- «Брати ОСОБА_2 розповідають журналістам на презентаціях, що над виданням працював «цілий колектив» музикантів, дизайнерів, культурологів. «Ідея і текст наші, але консультуємося ми з фахівцями», - запевняють вони. Учім дизайнер-верстальник у книжці один - дружина одного з братів. Музичний редактор також один - ОСОБА_2. Самі ж ноти, як з'ясувалося, взяті з сайта хору «Гомін», про що у книзі не вказано.»;

- «Автори зберігають усі електронні варіанти тексту книги: первісні; далі - із вставками братів, потім - з авторськими правками вставок братів (узятих з сумнівних джерел, адже брати не є етнологами і власних текстів про народну культуру не мають)... Врешті, при звірці текстів бачимо звичайне літ редагування....»;

- «Брати-видавці втрутилися в упорядницьку діяльність культурологів. Зокрема, не вмістили у книзі переліку літератури, яку використовували в роботі пані ОСОБА_4 і ОСОБА_3. А це ставить під сумнів правдивість книги і репутацію авторів.»;

- «Для нас, як авторів, було важливо, щоб книга не поширювала псевдонаукових «теорій» серед молоді, - каже ОСОБА_3. - І щоб ілюстрації були естетичні й відповідні українській традиційній культурі. Однак маловідомі художники, найняті видавцями, нічого не знали про українську культуру. Натомість намагалися вставити щось російське - то дерев'яну «часовню» у стилі Кіжей, то сарафан. Шрифт так і залишився образно-російським, хоч ми домагалися використання нарбутівки. А в текстах - купа вставок, які на тлі нинішньої агресії сусідньої країни виглядають, м'яко кажу чи, дивними»;

- «За словами пані ОСОБА_3, характер вставок від братів ОСОБА_2 подвійний: з одного боку це псевдопатріотичні заявки, що «Україна - найдревніша у світі» та намагання змалювати нашу міфологію у вигляді грецької, з іншого боку - пропаганда московського православ'я.»;

- «Автори звернулися до братів по роз'яснення. І тут почалися дивовижі. (Коли ми хотіли забрати акти про виконану роботу, секретарка сказала, що документи з архіву «кудись зникли» разом із договором, який ми підписали 15 березня 2012 року. Мовляв, ОСОБА_2 узяв їх до свого кабінету, - розповіла ОСОБА_4. - Однак у нас примірники договору збереглися»:

- «ОСОБА_2 дивувався: «Не розумію, у чому проблема?». Авторки пояснили: «Коли нам запропонували написати для видавництва «Зелений Пес» книгу про народні свята для дітей - ми погодилися. І працювали над книгою, як над своїм твором. Вклали в неї власні записи, тексти. Ми б цього не робили, якби знали, що «пашемо на хазяїна». І що бачимо в результаті?» Брати відпарирували: «Ми дуже задоволені співпрацею з вами, ваші прізвища вказані на титульній сторінці, текст писали все-таки ми, звісно, за вашим упорядкуванням, наше прізвище вказано великими літерами тільки тому, що так книжка буде краще продаватися»;

- «Утім, коли авторки запропонували видавцям позначити в примірнику верстки, де там власне капранівські тексти, відповідь була така: «Можна написати, що ми створили літверсію, літредакцію - як завгодно. На нашу, як видавців, думку, робота укладача сама по собі більш цінна та важлива, ніж текстовика». Дивне визначення в галузі книговидавництва - «текстовик», чи не так? Ця «совкова» практика означає, що «хазяїн», бажаючи видати «свою» книгу, наймає для її написання «текстовиків»-рабів. А чому б і ні? Чим брати ОСОБА_2 гірші за ОСОБА_6 чи ОСОБА_7? Тим паче, коли ж їм писати, якщо постійно зайняті: то концерти, то презентації, то поїздки...»;

- «Брутальне порушення права. Коли автори зрозуміли, що брати ОСОБА_2 фактично привласнили собі авторство на книгу (про це свідчать вихідні дані), то звернулися до адвоката ОСОБА_5, який спеціалізується на авторському праві. «У березні 2012 року видавництво TOB «Гамазин», що працює під торговельною маркою «Зелений Пес», уклало з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 договір про створення на замовлення і використання книги під умовною назвою «ІНФОРМАЦІЯ_3». - пояснює адвокат ОСОБА_5. За умовами договору, рукопис мав бути наданий видавництву до кінця червня 2012 року, однак, враховуючи, що видавець висував усе нові вимоги до книги, робота над її написанням тривала понад два роки. У 2014 році книжка вийшла дру ком під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_4». За цей час ніяких інших договорів автори з видавництвом «Зелений Пес» не підписували. Та коли адвокат направив ОСОБА_1, що є також директором ТOB «Гамазин», претензію щодо порушення немайнових прав авторів, той запевнив: книжку «ІНФОРМАЦІЯ_4» видано відповідно до договорів... на упорядкування та наукове редагування! Мовляв, ці договори підписали ОСОБА_4 та ОСОБА_3 і зберігаються вони у видавництві. При цьому було додано копію останньої сторінки нібито підписаного «договору». Автори впізнали в ній свої підписи, які ставили під.. Актом про виконану роботу! Враховуючи, що автори книжки не підписували такі договори, в листопаді 2014 року вони написали окремі листи до TOB «Гамазин» із вимогою надати копію цього договору, пояснити, коли він із ними укладався, та повідомити час і місце, де вони можуть ознайомитися з оригіналом цього документа. Відповіді до цього часу так і не отримали...»;

- «Таким чином, видання книжки «ІНФОРМАЦІЯ_4» під іменем братів ОСОБА_1 - це брутальне порушення авторського права, яке переслідується законом.».

Зобов'язати Приватне підприємство «Україна Молода» спростувати вищевказану інформацію шляхом розміщення у інформанійно-політичній газеті «Україна Молода», не пізніше одного місяця з дня набрання рішенням суду законної сили, резолютивної частини рішення суду.

Стягнути з Приватного підприємства «Україна Молода» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 5 000 грн.

Стягнути з Приватного підприємства «Україна Молода» на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в сумі 5 000 грн.

Стягнути з Приватного підприємства «Україна Молода» на користь ОСОБА_1, ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 3 858 грн.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня його проголошення

Суддя: