Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

01 березня 2016 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді -Декаленко В. С. ,

при секретарі - Кравцовій Ю. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Київгаз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за газ, суд,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за газ, мотивуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_1 є споживачем природного газу, постачання якого здійснює ПАТ «Київгаз», відповідно до умов Договору № 702230025 укладеного 31.07.2012 року.

Зазначає, що згідно умов Договору ПАТ «Київгаз» зобов'язувалося постачати природний газ до будинку АДРЕСА_1, а відповідач зобов'язувався проводити оплату за використаний газ щомісячно до 10 числа наступного за звітним місяця (п. 14. Договору). Вартість спожитого відповідачем газу визначалась множенням обсягів спожитого газу на диференційовані тарифи на природний газ, які встановлювались Національною комісією регулювання електроенергетики України.

Посилається на те, що пунктом 15 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою КМУ від 09.12.1999 року № 2246 визначено, що справляння плати за нормами споживання у разі наявності лічильника газу не допускається, крім випадків самовільного підключення газових приладів і пристроїв споживача до системи газопостачання.

Звертає увагу суду на те, що у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем умов Договору та Правил газопостачання, не здійсненням оплати вартості спожитого газу, 14.05.2014 року, газопостачання до будинку відповідача було припинено. Оскільки відповідач не сплатив заборгованість, газопостачання до будинку не відновлювалось. Працівниками ПАТ «Кївгаз» здійснювався контроль на предмет самовільного відновлення газопостачання в тому числі з фотографуванням газопроводу в місці відключення газу. Останнє підтвердження відсутності газу та видимий фактичний розрив зафіксовано 22.07.2014 року, однак при наступній перевірці, 22.08.2014 року було виявлено самовільне відновлення газопостачання, шляхом встановлення технологічної перемички.

Зазначає, що враховуючи самовільне відновлення газопостачання та відсутність доступу на територію біля будинку, газопостачання було припинено 14.12.2014 року, шляхом механічного від'єднання газопроводу за межами земельної ділянки (за огорожею) відповідача.

Обґрунтовуючи свої вимоги вказує на те, що на даний момент за період самовільного використання газу з 22.07.2014 року до 14.12.2014 року у відповідача наявна заборгованість у сумі 64 890,74 грн.

На підставі вищевикладеного, а також керуючись ст.ст. 526, 714 ЦК України, ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» звертається з даним позовом до суду та просить стягнути з відповідача на їх користь вищезазначену заборгованість та судові витрати.

Представник позивача та відповідач в судове засідання не з'явилися, про день час та місце розгляду справи повідомлені вчасно та належним чином, від представника позивача до суду надійшла заява згідно якої останній просить розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Причини неявки відповідача суду невідомі.

Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність вищезазначених осіб та ухвалити рішення при заочному її розгляді, відповідно до вимог ст.ст. 158, 169 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі виходячи з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, 31.07.2012 року між ПАТ «Київгаз» (надалі - Виконавець) та ОСОБА_1 (надалі - Споживач) було укладено Договір № 702230025 про надання населенню послуг з газопостачання, згідно умов якого Виконавець зобов'язується безперервно надавати споживачеві, членам його сім'ї та іншим особам, зареєстрованим в квартирі, приватному будинку, послуги з постачання природного газу для побутових потреб з гарантованим рівнем надійності, безпеки, а споживач зобов'язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами (цінами) у строки і на умовах, передбачених цим Договором. Характеристика об'єкта надання послуг: приватний будинок опалювальною площею 430, 00 кв.м. Газові прилади: газова плити та газова колонка (а.с. 8-11).

Так частина перша статті 202 ЦК України визначає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

За приписами статей 526, 525, 610 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Стаття 1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» визначає, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Згідно статті 19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник.

Відповідно до ст. 21 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», виконавець зобов'язаний, зокрема забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, в тому числі шляхом створення систем управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів.

Судом встановлено, а відповідачем в порушення вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України не спростовано, що позивач добросовісно виконував свої обов'язки, а саме безперервно надавав останньому та членам його сім'ї, послуги з постачання природного газу для побутових потреб з гарантованим рівнем надійності і безпеки.

Зі змісту ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» вбачається, що споживач, зокрема зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Крім того, зазначений обов'язок споживача оплачувати вчасно та в повному обсязі житлово-комунальні послуги, а також брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і прибудинкової території, проведенню ремонту, визначений нормами ЖК України, а саме ст.ст. 68, 156, 162.

За приписами п. 17 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою КМУ від 09.12.1999 року № 2246, розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання є календарний місяць. Плата за надані протягом розрахункового періоду послуги з газопостачання вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено інший строк.

Аналогічні умови були також погоджені стронами в укладеному між ними Договорі № 702230025 про надання населенню послуг з газопостачання (п. 14).

Судом встановлено, що відповідачем в порушення зазначених норм чинного законодавства України та умов Договору не здійснювалася вчасно оплата отриманих послуг із газопостачання у зв'язку з чим в нього утворилася заборгованість в розмірі 148 473, 63 грн.

Згідно статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом…

Згідно п. 27 Договору № 702230025, Виконавець має право припиняти постачання газу споживачеві у разі, зокрема несвоєчасної та/або не в повному обсязі оплати послуг з газопостачання…

Як вбачається з матеріалів справи, у зв'язку із порушенням відповідачем умов укладеного між сторонами Договору № 702230025, позивачем 14.05.2014 року газопостачання до будинку відповідача було припинено, що підтверджується Актом на відключення газу (а.с. 12).

Судом встановлено та об'єктивно підтверджується наданими суду фотокартками, які суд приймає до уваги як належні та допустимі докази в розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК України, що в подальшому відповідачем було здійснено самовільне відновлення газопостачання, яке було виявлене 22.08.2014 року (а.с. 14, 15, 16).

За приписами п. 7 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою КМУ від 09.12.1999 року № 2246, припинення постачання газу споживачеві в житлових будинках залежно від обставин здійснюється шляхом перекриття запірних пристроїв та встановлення пломби та/або інвентарної заглушки перед газовим приладом (пристроєм) або на ввідному газопроводі. Механічне від'єднання відводу газопроводу від діючого газопроводу здійснюється у разі самовільного відновлення споживачем газопостачання...

Як вбачається з матеріалів справи, у зв'язку із самовільним відновленням газопостачання та відсутності доступу на територію біля будинку відповідача, 14.12.2014 року газопостачання було припинено шляхом механічного від'єднання газопроводу за межами земельної ділянки (за огорожею) (а.с. 18, 19).

З викладеного вбачається, що відповідач через самовільне відновлення газопостачання певний період, а саме з 23.07.2014 року (наступний день, який слідує за днем перевірки коли було виявлено, що газопостачання припинено) по 14.12.2014 року (день повторного відключення від газопостачання) не обліковано використовував газ.

П. 1.3. Порядку відшкодування збитків, завданих газопостачальному або газорозподільному підприємству внаслідок порушення споживачем природного газу Правил надання населенню послуг з газопостачання, затвердженого Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 29.05.2003 року № 475, який був чинним на день виникнення правовідносин, визначає, що порушенням споживачем Правил, які тягнуть за собою відповідальність з відшкодування збитків, завданих газопостачальному або газорозподільному підприємству є зокрема використання газу у разі самовільного підключення до системи газопостачання та використання газу в разі самовільного відновлення газопостачання.

Згідно п. 2 вказаного Порядку, у разі самовільного відновлення газопостачання розрахунок збитків здійснюється за Нормами з дня припинення газопостачання до дня виявлення самовільного відновлення газопостачання, але не більше ніж за шість місяців, з урахуванням кількості самовільно підключених газових приладів, пристроїв, розміру опалювальної площі та кількості проживаючих осіб.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем здійснено Розрахунок збитків завданих відповідачем за період самовільного використання газу, які склали 64 890, 74 грн. (а.с. 22).

Суд визнає вказаний Розрахунок збитків достовірним та правильним, оскільки він здійснений відповідно до вимог Порядку відшкодування збитків, завданих газопостачальному або газорозподільному підприємству внаслідок порушення споживачем природного газу Правил надання населенню послуг з газопостачання та Норм споживання за якими здійснюється розрахунок завданих збитків, затверджених Постановою КМ України № 619 від 08.06.1996 року, а також не спростований відповідачем, а тому приймає його до уваги як належний і допустимий доказ в розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК України, який підтверджує факт наявності збитків та їх розмір.

Як вже зазначалося вище, згідно статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди.

Враховуючи вищевикладене, а також встановлені в судовому засіданні обставини суд приходить до висновку про доведеність наявності порушення права позивача, як Виконавця у зобов'язанні, яке виникло між ним та відповідачем та наявності в нього права вимагати усунення зазначених порушень в спосіб стягнення заборгованості за газ (відшкодування збитків), що не суперечить вимогам чинного законодавства, яке регулює відносини в сфері надання послуг із газопостачання та узгоджується із приписами ст. 16 ЦК України.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги позивача, знайшли своє доведення в судовому засіданні, є такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Крім того, в силу ст.ст. 79, 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню також судовий збір в розмірі 1218, 00 грн. та витрати пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача в розмірі 420, 00 грн.

На підставі вищевикладеного, ст.ст. 16, 202, 525, 526, 610, 611, 612 ЦК України, ст.ст. 68, 156, 162 ЖК України, ст.ст. 1, 20, 19, 21 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою КМУ від 09.12.1999 року № 2246, Порядку відшкодування збитків, завданих газопостачальному або газорозподільному підприємству внаслідок порушення споживачем природного газу Правил надання населенню послуг з газопостачання, затвердженого Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 29.05.2003 року № 475, який був чинним на день виникнення правовідносин, Норм споживання за якими здійснюється розрахунок завданих збитків, затверджених Постановою КМ України № 619 від 08.06.1996 року, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 79, 88, 208, 209, 213-215, 217- 218, 223, 224, 226 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Київгаз», :

- заборгованість за газ в розмірі 64 890, 74 грн.;

- судовий збір в розмірі 1218, 00 грн.;

- витрати пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача в розмірі 420, 00 грн.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя В. С. Декаленко