Справа №: 398/5357/15-ц
"02" березня 2016 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:
головуючого судді Голосеніної Т.В.,
з участю секретаря Шаповал І.Ф.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті ОСОБА_1 цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про усунення перешкод в користуванні квартирою, щляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
В С Т А Н О В И В :
Позивач звернулася до суду з позовною заявою, де просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою №153 у будинку №111 по пр.Леніна в м. Олександрія Кіровоградської області.
Свої вимоги мотивує тим, що вона є власником квартири АДРЕСА_1, згідно договору купівлі-продажу №1478 від 13.11.2014 року посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_1 Але відповідачі в порушення п.15 договору купівлі - продажу квартири не знялися з реєстраційного обліку в належній їй квартирі, хоча повинні були це зробити до 31.12.2014 року. ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 зареєстровані в даній квартирі, але з 13.11.2014 року в ній не проживають, не несуть ніяких витрат по її утриманню, не відносяться до неї як до свого помешкання.
Так як відповідачі не виконують обовязки по утриманню квартири та оплаті комунальних послуг, а у позивачки не має достатньо коштів для утримання житла, виникла необхідність оформити субсидії на комунальні послуги, а та обставина, що відповідачі зареєстровані в належній їй квартирі не дає їй права скористуватися зазначеними пільгами, суттєво погіршує житлові умови, створює перешкоди в користуванні квартирою в зв'язку з чим вона несе додаткові витрати по оплаті комунальних платежів, порушує її право на свій розсуд володіти, користуватись і розпоряджатись належним її майном відповідно до ст. 150 ЖК України.
В судове засідання позивач не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, де вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення.
Відповідачі в судове засідання не зявився повторно, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлялися належним чином.
За таких обставин, з врахуванням думки позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідачів, постановивши заочне рішення відповідно до вимог ст., ст. 224 - 226 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом (ч.3 ст.9 ЖК України).
Згідно ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок, квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Судом встановлено наступне.
Згідно договору купівлі-продажу №1478 від 13.11.2014 року посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_1, позивачці належить на праві власності квартира АДРЕСА_2.
Згідно довідки №1269 від 02.11.2015 та акту комунального підприємства «Житлогосп» №1471 від 08.09.2015 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстровані в ІНФОРМАЦІЯ_4, але за вказаною адресою не проживають з листопада 2014 року, їх особистих речей в квартирі не має.
Таким чином, суд вважає встановленим, що з листопада 2014 року відповідачі не проживають у ІНФОРМАЦІЯ_4, що перешкоджає позивачу вільно, на свій розсуд, розпоряджатися належною їй на праві приватної власності квартирою, відповідно до ст. ст. 319, 383 ЦК України.
Відповідачі в порушення п. 15 Договору купівлі - продажу квартири не знялися з реєстраційного обліку в належній позивачці квартирі, хоча повинні були це зробити до 31.12.2014 року. Невиконання відповідачами умов договору створює позивачу перешкоди в реалізації її права власності на майно. Ніяких додаткових угод між нею та відповідачами про користування квартирою не укладалось.
На підставі п. 1 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності відповідачів на зазначене житло було припинено.
Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Особа має право на захист порушеного права у спосіб визначений законом або договором. Способи захисту цивільних прав та інтересів судом встановлені ч.2 ст. 16 ЦК України.
Враховуючи відсутність відповідачів за місцем реєстрації понад один рік, без поважних причин та відсутність іншої домовленості між власником житлового приміщення та відповідачами, суд вважає, що маються підстави для визнання відповідачів таким, що втратили право на користування спірним житловим приміщенням.
Відповідно до правового висновку Верховного Суду України викладеного у постанові від 16 січня 2012 року у справі № 6-57цс11 у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.
Вирішення питання про визнання особи втративши право користування жилим приміщенням, розглядається відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст., ст. 71, 72, 116, 150 ЖК України; ст. 391 ЦК України).
Таким чином, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні позовні вимоги знайшли своє підтвердження. Реєстрація відповідачів в помешканні за вищевказаною адресою, фактично перешкоджає позивачу в реалізації її прав власника жилого приміщення, яке підлягає відновленню шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право на користування житловим приміщенням.
Керуючись ст., ст. 11, 59, 60, 61, 209, 212 - 215, 218, 224 226, 228 ЦПК України, суд,-
ВИРІШИВ:
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою №153 у будинку №111 по пр. Леніна в м. Олександрія Кіровоградської області.
Апеляційну скаргу на рішення може бути подано протягом 10 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Суддя