№ 336/726/16-ц
пр. № 2/336/1003/2016
УХВАЛА

Іменем України

12 лютого 2016 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Дацюк О.І., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Запорізької міської ради, треті особи без самостійних вимог на предмет спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «Запорізьке міське бюро технічної інвентаризації», реєстраційна служба Запорізького міського управління юстиції Запорізькій області, про визнання права власності на домоволодіння, внесення змін до технічної документації, проведення державно реєстрації права власності на домоволодіння,

ВСТАНОВИВ:

08.02.2016 року до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Запорізької міської ради, в якій позивач вказує, що за договором купівлі-продажу від 29.07.1959 року нею було придбано житловий будинок № 2 по вул. Делегатській у м. Запоріжжя. У період часу з 1959 року по 1967 рік позивач будинок перебудувала та на цей час домоволодіння складається з житлового будинку літ. А, літньої кухні літ. Б, навісу літ. Д, погрібу літ. Є, вбиральні літ. Ж, сараю літ. З. Посилаючись на ст. 331 ЦК України позивач просить визнати за нею право власності на домоволодіння № 2 по вул. Делегатській у м. Запоріжжя, яке складається з житлового будинку літ. А, літньої кухні літ. Б, навісу літ. Д, погрібу літ. Є, вбиральні літ. Ж, сараю літ. З; внести зміни до технічно документації, щ міститься в інвентаризаційній справі ТОВ «ЗМБТІ» стосовно перебудови домоволодіння в період з 1959 року по 1967 рік; провести державну реєстрацію права власності на домоволодіння через реєстраційну службу Зпапорізького міського управління юстиції в Запорізькій області.

Відповідно до ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Стаття 3 ЦПК України надає кожній особі право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Стаття 11 ЦПК України вказує, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Отже саме позивач визначає предмет та підставу позову, яку в подальшому може змінювати.

Натомість позивач в якості підстави для визнання права власності на домоволодіння посилається на ст. 331 ЦК України, яка регулює порядок набуття права власності на новостворене майно та об'єкти незавершеного будівництва, та не передбачає визнання права власності на таке майно за рішенням суду.

Інших підстав для визнання права власності позивачем не вказано, а також позивач не обґрунтовує підстави звернення з позовом саме до Запорізької міської ради, оскільки не вказує якими діями, рішеннями чи бездіяльністю відповідача порушені права позивача.

Отже, позивачем не викладено обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги та не зазначено конкретну підставу для визнання права власності, передбачену чинним законодавством в судовому порядку.

Стаття 9 Закону України «Про судовий збір» № 3674 від 08.07.2011 року вказує, що судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

При перевірці судом зарахування суми судового збору за квитанцією на суму у 120 гривень, наданою позивачем, підтверджень зарахування такої суми не знайдено, отже суд виходить з того, що позивачем при зверненні до суду судовий збір в установленому порядку не сплачений.

Згідно до ст. 80 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно дійсною вартістю майна.

Позивачем при зверненні з позовом ціна позову зазначена у 45000 гривень.

Довідка ТОВ «ВІП технологія» щодо вартості домоволодіння по вул. Делегатській, 2 у м. Запоріжжя у 45000 гривень не може бути прийнята судом в якості належного підтвердження дійсної вартості майна, оскільки видана вона не субєктом оціночної діяльності, а особою, яка відповідних повноважень щодо оцінки нерухомого майна не надала.

До того ж не зрозуміло яким саме чином та що саме було оцінено директором цієї юридичної особи.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вартість нерухомості, про право власності на яке просить позивач, не відповідає дійсній вартості майна.

Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674 від 08.07.2011 року ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, встановлена на рівні 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Таким чином, оскільки ціна позову очевидно не відповідає дійсній вартості майна, тож, виходячи з вимог ст. 6 ч. 2 Закону України «Про судовий збір» попередньо визначає судового збору у розмірі п'яти мінімальних заробітних плат, що підлягає сплаті позивачем.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» № 3674 від 08.07.2011 року за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Позивачем окрім вимоги про визнання права власності на домоволодіння заявлено також додатково дві вимоги немайнового характеру в одній позовній заяві.

Оскільки позивачем заявлено одночасно позовну вимогу майнового характеру та дві позовних вимоги немайнового характеру, тож за кожну вимогу немайнового характеру повинен бути сплачений додатково судовий збір в розмірі 0,4 розміру мінімальної заробітної плати (551,20 гривень).

Згідно зі ст. 121 ЦПК України позовна заява, подана без додержання вимог ст. ст. 119, 120 ЦПК України, залишається без руху.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовна заява не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України.

Для усунення недоліків позивачеві необхідно уточнити підстави звернення з позовом до відповідача та підставу для визнання права власності на нерухоме майно в судовому порядку, зазначити усі обставини, якими позивач обґрунтовує заявлені вимоги, сплатити судовий збір у сумі, попередньо визначеній судом (7992,4 гривень, з яких 6890 гривень за позовну вимогу майнового характеру на по 551,20 гривень за кожну вимогу немайнового характеру), надати платіжний документ на підтвердження сплати судового збору.

Актуальні платіжні реквізити для сплати судового збору розміщені на дошці оголошень в приміщення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя та на офіційному веб-сайті «Судова влада України».

На підставі викладеного, керуючись ст. 121 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Запорізької міської ради, треті особи без самостійних вимог на предмет спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «Запорізьке міське бюро технічної інвентаризації», реєстраційна служба Запорізького міського управління юстиції Запорізькій області, про визнання права власності на домоволодіння, внесення змін до технічної документації, проведення державно реєстрації права власності на домоволодіння залишити без руху.

Надати позивачеві для усунення вищезазначених недоліків триденний строк з моменту отримання ухвали суду, інакше заяву вважати неподаною і повернути позивачеві.

Надіслати копію ухвали позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Дацюк