печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2016 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Москаленко К.О.,

при секретарі- Ольховській М.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Товариства з додатковою відповідальністю Страхової компанії «Альфа-Гарант» - про відшкодування матеріальної шкоди,-

В С Т А Н О В И В :

09.11.2015 позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідачів, просить стягнути з ОСОБА_2 на його користь матеріальну шкоду в розмірі 30 728 грн. 00 коп., та суму франшизи в розмірі 500 грн. 00 коп., стягнути з ТДВ СК «Альфа-Гарант» на його користь суму страхового відшкодування в розмірі 16 574 грн. 62 коп.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 21.06.2013 на пр-ті Палладіна в м.Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Chevrolet», д.н.з НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля марки «Skoda», д.н.з НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2, якого в подальшому було визнано виним у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки «Chevrolet», д.н.з НОМЕР_1 отримав механічні пошкодження. Вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля згідно звіту №2793 про незалежну оцінку з визначення вартості матеріального збитку складає 74 377 грн. 38 коп., а матеріальні збитки - 43149 грн. 28 коп. Згідно Полісу №АВ/8595420 цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 застрахована у ТДВ СК «Альфа-Гарант». 29.08.2015 ТДВ СК «Альфа-Гарант» виплатило позивачу страхове відшкодування в розмірі 26 574 грн. 66 коп. Разом з тим, на думку позивача, виплачена сума страхового відшкодування є значно меншою ніж вартість відновлювального ремонту. Таким чином, оскільки виплачена сума страхового відшкодування є недостатньою для повного відшкодування завданої відповідачем шкоди, позивач просить стягнути з ОСОБА_2 матеріальну шкоду в розмірі 30728,10грн., яка є різницею між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, а також суму франшизи в розмірі 500грн., а з ТДВ СК «Альфа-Гарант» суму страхового відшкодування в розмірі 16574 грн. 62 коп.

У судове засідання позивач не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав через свого уповноваженого представника заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності представника позивача, одночасно зазначивши, що позов підтримує в повному обсязі.

Представник позивача в судовому засіданні позов не визнав, заперечував проти задоволення позову, посилаючись на викладене в письмових запереченнях, згідно яких зазначив, що сума страхового відшкодування була виплачена позивачу в повному обсязі. Будь-яких зауважень чи заперечень щодо розміру страхового відшкодування у позивача не виникало. Таким чином вважає позов безпідставним та необґрунтованим.

Представник відповідача ТДВ СК «Альфа-Гарант» в судовому засіданні позов не визнав, заперечив проти його задоволення. Вважав позов безпідставним та необґрунтованим. Заперечуючи проти позову, представник відповідача зазначив, що згідно Звіту №3555 від 11.07.2013 про визначення вартості матеріального збитку, складеного ТОВ «Експертум-Аве» та відповідно до п 30.1 ст.30 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», пошкоджений автомобіль «Chevrolet», д.н.з НОМЕР_1 було визнано фізично знищеним. У зв'язку з чим та на підставі ст. 30.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивачу було виплачено страхове відшкодування в розмірі 26574 грн. 66 коп., яке є різницею між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди. Таким чином вважав відсутніми підстави для стягнення з ТДВ СК «Альфа-Гарант» суми страхового відшкодування в розмірі 16 574 грн. 62 коп.

Суд, враховуючи думку представників відповідачів, визнав можливим розгляд справи за відсутності позивача, представника позивача та відповідача ОСОБА_2

Суд, заслухавши думку представника відповідача ОСОБА_1, представника відповідача ТДВ СК «Альфа-Гарант», з'ясувавши обставини справи шляхом дослідження письмових доказів, приходить до наступного.

Судом встановлено та вказана обставина не заперечувалась сторонами, що 21.06.2013 на пр-ті Палладіна в м.Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Chevrolet», д.н.з НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля марки «Skoda», д.н.з НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2 Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки «Chevrolet», д.н.з НОМЕР_1 отримав механічні пошкодження.

Власником пошкодженого автомобіля марки «Chevrolet», д.н.з НОМЕР_1 є ОСОБА_6 (а.с.8)

14.12.2013 між ОСОБА_6 та позивачем ОСОБА_1 було укладено договір про відступлення права вимоги, згідно умов якого ОСОБА_6 відступив, а позивач набув право вимоги, належне ОСОБА_6 у відповідності з тим, що за пошкоджений автомобіль марки «Chevrolet», д.н.з НОМЕР_1, станом на час реєстрації не відшкодовано завдану майнову шкоду або не здійснено виплату страхового відшкодування від страхової компанії, не компенсовано шкоду особою, винною у пошкодженні цього автомобіля, що сталося 21.06.2013. (а.с.24-25)

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

За змістом ч.1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, виходячи з положень вказаної норми та вказаного договору, позивач набув право вимоги по відшкодуванню шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 21.06.2013, а тому є належним позивачем у справі.

Як встановлено судом, відповідача ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення. Вказана обставина сторонами не заперечувалась.

Відповідно до п.1.7 ст.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована.

Згідно витягу з Централізованої бази даних ОСЦПВВНТЗ з МТСБУ цивільно - правова відповідальність ОСОБА_2 на момент дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 21.06.2013 згідно Полісу №АВ8595420 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів була застрахована у ТДВ СК «Альфа-Гарант». (а.с.10)

Згідно з п. 3 ст. 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Статтею 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленим цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Пунктом 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком. Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Як встановлено судом, 14.08.2015 позивач звернувся до відповідача ТДВ СК «Альфа-Гарант» із заявою про виплату страхового відшкодування. 28.08.2015 ТДВ СК «Альфа-Гарант» здійснило позивачу виплату страхового відшкодування в розмірі 26 574 грн. 66 коп., що підтверджується платіжним дорученням №14472 від 28.08.2015. (а.с.27) Виплата страхового відшкодування позивачу була здійснена в межах строку, встановленого пунктом 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Як вбачається з наданого позивачем листа ТДВ СК «Альфа-Гарант» від 09.10.2015 №3138, підставою для розрахунку страхового відшкодування був Звіт про незалежну експертну оцінку вартості матеріального збитку №3555 від 11.07.2013, складений ТДВ «Експертум-АВЕ», згідно якого та відповідно до ст. 30.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» пошкоджений автомобіль «Chevrolet», д.н.з НОМЕР_1 було визнано фізично знищеним. (а.с.36)

Так, згідно вказаного Звіту, який приймається судом до уваги як належний та допустимий доказ, оскільки відповідає вимогам Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Chevrolet», д.н.з НОМЕР_1 з урахуванням ПДВ складає 51688 грн. 00 коп., що відповідає його ринковій вартості до моменту дорожньо-транспортної пригоди, розмір відновлювального ремонту транспортного засобу склав 189649 грн. 76 коп., ринкова вартість вказаного транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди складає 24 613 грн. 34 коп. (а.с.73-112)

За правилами п.30.1 ст.30 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до п. 30.2 ст.30 вказаного Закону, якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Аналогічна позиція викладена в п.15 Постанови Пленуму ВССУ від 01 березня 2013 №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки».

Виходячи з положень вказаної норми та враховуючи, що витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу «Chevrolet», д.н.з НОМЕР_1, перевищують вартість цього транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди, суд дійшов висновку про те, що означений транспортний засіб вважається фізично знищеним. У зв'язку з чим позивачу підлягає відшкодуванню різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно наданого відповідачем ТДВ СК «Альфа-Гарант» розрахунку, правильність якого перевірена судом, розмір страхового відшкодування без урахування франшизи склав 26 574 грн. 66 коп. = (51688-24613,34-500).

Посилання позивача на відсутність згоди із визнанням вказаного транспортного засобу фізично знищеним, що свідчить, на думку позивача, про відсутність підстав стверджувати про визнання транспортного засобу фізично знищеним суд не приймає до уваги, оскільки сама по собі відсутність згоди власника пошкодженого транспортного засобу, не виключає можливість відповідно до п.30.1 ст.30 вказаного Закону визнати транспортний засіб фізично знищеним за наявністю даних, які вказують на визнання останнього фізично знищеним.

Крім того, як роз'яснено у п.15 Постанови Пленуму ВССУ від 01.01.2013 №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» у разі якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди.

Доводи позивача про те, що транспортний засіб «Chevrolet», д.н.з НОМЕР_1 відповідно до наданого позивачем Звіту №2793 про незалежну оцінку з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, складеного 01.07.2013 ФОП ОСОБА_7, не є фізично знищеним є безпідставними, оскільки відомості, які містяться у вказаному Звіті також вказують на визнання означеного транспортного засобу фізично знищеним, а саме, вартість відновлювального ремонту вказаного транспортного засобу, що складає 74 377 грн. 38 коп. перевищує ринкову вартість транспортного засобу на момент дорожньо-транспортної пригоди, що складає 57 103 грн. 20 коп. (а.с.18-17)

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідач ТДВ СК «Альфа-Гарант», визначаючи розмір страхового відшкодування діяв у відповідності та в порядку п.п. 30.1, 30.2 ст.30 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а тому суд вважає відсутніми підстави стверджувати про неправомірність розрахунку суми страхового відшкодування.

За вказаних обставин, суд вважає відсутніми підстави для стягнення з ТДВ СК «Альфа-Гарант» недоплаченої суми страхового відшкодування в розмірі 16 574 грн. 62 коп. та відсутніми підстави згідно ст. 1194 ЦК України для стягнення з Василенка матеріальної шкоди в розмірі 30 728 грн. 10 коп., яка є різницею між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, а тому в цій частині позов не підлягає задоволенню.

Наданий представником позивача акт виконаних робіт №ЯА-0000651 від 04.07.2013, складений Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_8 на підтвердження виконання ремонтних робіт транспортного засобу «Chevrolet», д.н.з НОМЕР_1 суд не приймає до уваги як недостатній доказ того, що позивач поніс витрати в розмірі 42 310 грн. 00 коп. на вказані у даному Акті ремонтні роботи пошкодженого автомобіля.

Разом з тим, суд вважає відповідно до п.36.6 ст.36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» покласти на відповідача ОСОБА_2 обов'язок відшкодувати позивачу суму франшизи в розмірі 500 грн. 00 коп., яка передбачена вказаним Полісом та задовольнити в цій частині позов.

У зв'язку з частковим задоволенням позову, на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача підлягає стягненню документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 487 грн. 20 коп.

Враховуючи вищевикладене, керуючись Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013, ст.ст. 22, 29, 30, 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.20 Закону України «Про страхування», ст.ст.3, 16, 988, 990 ЦК України, ст.ст. 3, 10, 11, 57, 60, 61, 88, 212, 213, 215, 223, 292, 294 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Товариства з додатковою відповідальністю Страхової компанії «Альфа-Гарант» про відшкодування матеріальної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму франшизи в розмірі 500 (п'ятсот) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у відшкодування судових витрат судовий збір у розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп.

У задоволенні іншої частини вимог, -відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано у строк, встановлений ст. 294 ЦПК України. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Печерського

районного суду м.Києва К.О.Москаленко