УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.08.2016 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі: головуючого судді Фазикош О.В., за участю секретаря Рабош А.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород подання головного державного виконавця РВ ДВС ГТУЮ в Закарпатській області Созанська М.Г. погодженого в.о. начальником Ужгородського РВ ДВС ГТУЮ в Закарпатській області про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи за межі України,-

встановив:

До Ужгородського міськрайонного суду з поданням звернувся головний державний виконавець РВ ДВС Ужгородського МРУЮ ОСОБА_1 про тимчасове обмеження ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання своїх зобов язань, покладених на нього рішенням Ужгородського міськрайсуду про стягнення аліментів.

В обґрунтування вимог у поданні зазначається, що на виконанні в Ужгородському РВ ДВС перебуває виконавче провадження ЄДРВП № 35964122 з примусового виконання виконавчого листа № 712/20464/12 від 26.12.2012 року, виданого Ужгородським міськрайонним судом про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 07.11.2012 року та до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Відповідно до ч.2 ст.377-1ЦПК України суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця. У судове засідання державний виконавець не з'явився, згідно подання просили розглянути без участі державного виконавця.

Суд, дослідивши матеріали подання, дійшов до наступного висновку.

Згідно матеріалів подання, встановлено, що на виконанні у районному відділі державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції перебуває виконавче провадження ЄДРВП № 35964122 з примусового виконання виконавчого листа № 712/20464/12 від 26.12.2012 року, виданого Ужгородським міськрайсудом про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 07.11.2012 року та до досягнення найстаршою дитиною повноліття. 14.01.2013 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

При зверненні до суду із зазначеним поданням державний виконавець послався, як на підставу для обрання такого обмеження відносно ОСОБА_2, ухилення боржника від виконання рішення суду.

18.01.2013 р. Державним виконавцем надіслано запити до реєструючих майно установ про зареєстроване за боржником рухоме та нерухоме майно. Згідно відповідей які надійшли на адресу РВ ДВС ГТУЮ в Закарпатській області майно за боржником не зареєстроване, дані про отримання доходів та відкриття рахунків у банківських установах відсутні.

Згідно подання головний державний виконавець РВ ДВС Ужгородського МРУЮ ОСОБА_1 вказує, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 у 2013 році частково погашав заборгованість зі сплати аліментів.

З вищенаведеного державний виконавець зазначає про те, що вжив всіх заходів для виконання виконавчого провадження ЄДРВП № 35964122 з примусового виконання виконавчого листа № 712/20464/12 від 26.12.2012 року виданого Ужгородським міськрайонним судом.

Так, згідно зі ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Як передбачено п.2 ст. 6 цього Закону, підставою для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон є наявність невиконаних зобов'язань, але лише до моменту виконання зобов'язань, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Статтею 377-1 ЦПК України передбачено, що питання про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Пунктом 18 ч.3 ст.11 Закону України "Про виконавче провадження", визначено, що державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням. Тобто, зазначене звернення здійснюється в межах повноважень державного виконавця як посадової особи органу державної влади.

Згідно до положень ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобовязання до виконання зобовязань або розвязання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобовязань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, або якщо він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобовязань.

Таким чином, при зверненні до суду з вказаним поданням органи державної виконавчої служби повинні послатися на обставини та підтвердити їх відповідними доказами про те, що боржник має паспорт для виїзду за кордон, ухиляється від виконання зобов'язань та його дії свідчать про намір виїхати за кордон.

Зі змісту наведених вище норм закону вбачається, що можливість тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України повязана з ухиленням останнього від виконання судового рішення.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України саме на державного виконавця покладається тягар доказування.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання. У зв'язку з цим з метою всебічного і повного з'ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов'язків учасників спірних правовідносин, суду належить з'ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов'язання в повному обсязі або частково.

Таким чином, на момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

У зв'язку із цим про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов'язків, передбачених ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

В той же час доказів повідомлення боржника у встановленому порядку про вчинення виконавчих дій та про необхідність явки до державного виконавця не надано.

В наданих державним виконавцем матеріалах відсутні докази вчинення усіх передбачених законом заходів щодо звернення стягнення на належне боржникові нерухоме майно. При зверненні до суду із зазначеним поданням державний виконавець не послався, як на підставу для обрання такого обмеження відносно ОСОБА_6 будь-яких доказів на підтвердження того, що останній має намір виїхати за межі України. Крім того, в поданні відсутні відомості про наявність у боржника паспорту для виїзду за межі України.

Посилання, в першу чергу, на наявність непогашеної заборгованості у боржника, само по собі не є підставою для обмеження у праві виїзду за умови відсутності достатніх доказів його свідомого ухилення від виконання обовязків боржника у виконавчому провадженні.

Враховуючи наявні матеріали подання, те що заявником не надано будь-яких доказів на підтвердження того, що боржник має намір виїхати за межі України, суд приходить до висновку про те, що в поданні відсутні необхідні дані, які в даному випадку повинні бути зазначені в ньому та підтвердженні відповідними доказами згідно з вимогами діючого законодавства України, за таких підстав в задоволенні даного подання слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», ст. 1, 11 Закону України "Про виконавче провадження", ст. 377-1 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Відмовити у задоволенні подання головного державного виконавця РВ ДВС ГТУЮ в Закарпатській області Созанська М.Г. погодженого в.о. начальником Ужгородського РВ ДВС ГТУЮ в Закарпатській області про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи за межі України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Закарпатської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-ти денний строк з дня отримання її копії апеляційної скарги.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_7