Справа № 185/3573/16-ц
Провадження № 2/185/2247/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2016 року

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Перекопського М. М.,

за участю cекретаря судового засідання Волошиної К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді у приміщені суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 яка діє в своїх інтересах та як законний представник в інтересах малолітнього ОСОБА_3 до ОСОБА_4 сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання права власності, -

в с т а н о в и в:

У квітні 2016 року до суду звернулися ОСОБА_1 та ОСОБА_2 яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 з позовом до ОСОБА_4 сільської ради Павлоградського району, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання права власності. В обґрунтування позовних посилалися на те, що 31 жовтня 2012 року помер ОСОБА_7, який позивачу ОСОБА_1 доводився сином, позивачу ОСОБА_2 - чоловіком, а неповнолітньому ОСОБА_3 - батьком. У період шлюбу за спільні кошти ОСОБА_1 та ОСОБА_7 придбали житловий будинок №60 по вул.Горького в селі Богданівка та земельні ділянки площею 0,1284 га та 0,1054 га для обслуговування житлового будинку, договір купівлі-продажу було оформлено на ім'я ОСОБА_7 Після укладання договору купівлі-продажу житлового будинку та земельних ділянок з продавцями ОСОБА_5, ОСОБА_6, покупець ОСОБА_7 у встановленому порядку не оформив своє право власності на земельні ділянки та не отримав державних актів. Після смерті ОСОБА_7, позивачі, як спадкоємці за законом першої черги, звернулися до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини. Позивачам було видано свідоцтва про право власності на будинок, проте було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельну ділянки. Тому просять визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку земельних ділянок 0,1284 га та 0,1054 га для обслуговування житлового будинку як на частку у праві спільної сумісної власності на майно, набуте у шлюбі; визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/6 частку вказаних земельних ділянок в порядку спадкування після смерті ОСОБА_7; визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/6 частку земельних ділянок в порядку спадкування після смерті ОСОБА_7; визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частку земельних ділянок в порядку спадкування після смерті ОСОБА_7

Позивачі у судове засідання не зявилися, надали суду заяву у якій просять суд про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримуюьб, просить позов задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у судове засідання не з'явилися, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги визнають, проти визнання за позивачами права власності на земельні ділянки не заперечують.

Представник відповідача ОСОБА_4 сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області у судове засідання не зявився, надав суду заяву у якій просить суд про розгляд справи за його відсутності, у вирішенні справи покладається на розсуд суду.

Зясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступні обставини.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 31 жовтня 2012 року помер ОСОБА_7, який позивачу ОСОБА_1 доводився сином, позивачу ОСОБА_2 - чоловіком, а неповнолітньому ОСОБА_3 - батьком /а.с.11-14/.

Позивач ОСОБА_2 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_7 з 31 серпня 2002 року.

На підставі договору купівлі продажу від 30 січня 2004 року, укладеному ОСОБА_5, ОСОБА_6, як продавцями з однієї сторони та ОСОБА_7, як покупцем з другої сторони, було придбано земельні ділянки площею 0,1284 га та 0,1054 га для обслуговування житлового будинку, розташовані за адресою: Павлоградський район, с.Богданівка, вул.Горького,60.

Відповідно до статті 60 Сімейного Кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

З огляду на наведені положення закону діє презумпція виникнення права спільної сумісної власності подружжя на майно, якщо воно набуте ними за час шлюбу.

У відповідності до ст.70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Враховуючи, що земельні ділянки було придбано у період шлюбу, вони є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, тому позивач ОСОБА_1 набула право власності на 1/2 частину земельних ділянок.

За життя ОСОБА_7 у встановленому порядку не зареєстрував своє право власності на земельні ділянки, згідно повідомлення Управління держгеокадастру у Павлоградському району, право власності на земельні ділянки, розташовані за адресою: Павлоградський район, с.Богданівка, вул.Горького,60 зареєстровано за: ОСОБА_6 на земельну ділянку площею 0,1054 га на підставі державного акту №1089/96-3/1 від ; ОСОБА_5 на земельну ділянку площею 0,1284 га. на підставі державного акту №1089/96-3/2 від 11.06.2002р. /а.с.39,40,42/.

У зв'язку з тим, що ОСОБА_7 не зареєстрував належним чином у відповідних органах державної реєстрації право власності на земельні ділянки, постановою нотаріуса від 25.01.2016 р. позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки /а.с.15/.

Відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно позбавляє позивачів можливості реалізувати своє право на отримання спадщини.

Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

У відповідності до ч.1 ст.1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Як вбачається зі спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_7, позивачі зверталися з заявами про прийняття спадщини. Нотаріусом було видано позивачу ОСОБА_2 свідоцтво про право власності на 1/2 часку будинку №60 по вул.Горького у с.Богданівка Павлоградського району, як частку у праві спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу; на ім'я позивача ОСОБА_2 свідоцтво про право на спадщину на 1/6 вказаного будинку після смерті ОСОБА_7; на ім'я позивача ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину на 1/6 вказаного будинку після смерті ОСОБА_7; на ім'я ОСОБА_3 свідоцтво про право на спадщину на 1/6 вказаного будинку після смерті ОСОБА_7

Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки , що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У відповідності до ст. 1225 ЦК України та згідно п.10 роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут).

Оскільки позивачі є спадкоємцями першої черги, спадкодавцю належала 1/2 частина спірних земельних ділянок на праві спільної сумісної власності, проте у встановленому порядку не зареєстрував право власності на земельну ділянку, суд вважає за можливе визнати за позивачами право власності на земельні ділянки.

Керуючись ст.ст.10,11,57,60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 яка діє в своїх інтересах та як законний представник в інтересах малолітнього ОСОБА_3 до ОСОБА_4 сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області , ОСОБА_5, ОСОБА_6, про визнання права власності - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку земельних ділянок 0,1284 га та 0,1054 га, розташованих за адресою: Дніпропетровська область, Павлоградський район, с.Богданівка, вул.Горького, 60, цільове призначення - для обслуговування житлового будинку, як на частку у праві спільної сумісної власності на майно, набуте у шлюбі.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/6 частку земельних ділянок 0,1284 га та 0,1054 га, розташованих за адресою: Дніпропетровська область, Павлоградський район, с.Богданівка, вул.Горького, 60, цільове призначення - для обслуговування житлового будинку, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_7, померлого 31 жовтня 2012 року.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на 1/6 частку земельних ділянок 0,1284 га та 0,1054 га, розташованих за адресою: Дніпропетровська область, Павлоградський район, с.Богданівка, вул.Горького, 60, цільове призначення - для обслуговування житлового будинку, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_7, померлого 31 жовтня 2012 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частку земельних ділянок 0,1284 га та 0,1054 га, розташованих за адресою: Дніпропетровська область, Павлоградський район, с.Богданівка, вул.Горького, 60, цільове призначення - для обслуговування житлового будинку, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_7, померлого 31 жовтня 2012 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана апеляційному суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя ОСОБА_8