Справа № 161/3155/16-ц
Провадження № 2/161/1841/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

25 травня 2016 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого-судді Олексюка А.В.,

при секретарі Педич Ю.С.,

з участю: позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника позивачів ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_5 про стягнення грошових коштів, визнання недійсним правочину та скасування державної реєстрації автомобіля, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулись в суд з позовом до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_5 про стягнення грошових коштів, визнання недійсним правочину та скасування державної реєстрації автомобіля.

Свої вимоги обґрунтовують тим, що 10.04.2013 року відповідач ОСОБА_4 за домовленістю з ними отримав в оплатне користування з можливістю викупу, належний ОСОБА_2 автомобіль НОМЕР_1, № кузова Y6DT25, № двигуна 7743, за який зобовязався сплатити 6600 доларів США, протягом 10 місяців з розрахунку 660 доларів США за кожний місяць. Про дане зобовязання ОСОБА_4 склав розписку на імя ОСОБА_1, який діяв у власних інтересах та інтересах ОСОБА_2

При цьому, ОСОБА_2 діяв на підставі нотаріального посвідченої довіреності від 03.02.2013 року реєстровий № 94.

07.07.2013 року ОСОБА_4 сплатив ОСОБА_1 суму в розмірі 250 доларів США, 17.09.2013 року суму в розмірі 300 доларів США, 08.10.2013 року суму в розмірі 300 доларів США, а всього суму 850 доларів США.

Крім того, позивачі вказують, що відповідач 19.04.2013 року перепродав вищевказаний автомобіль ОСОБА_5 не маючи на це повноважень, оскільки згідно його заяви від 19.04.2016 року, написаною на імя ПП «Кондор», анулювавши довідку-рахунок № 027235 від 10.04.2013 року на власне їмя, він був зобовязаний повернути вищевказаний автомобіль ОСОБА_2 в порядку реституції.

Вважають, що довідка-рахунок № 027259 від 19.04.2013 року видана ПП «Кондор» про продаж автомобіля ОСОБА_5, має ознаки фіктивного правочину, оскільки суперечить вимогам Цивільного Кодексу України, а саме ст.ст. 316, 317, 328 та п. 1 ч.1 ст. 346 ЦК України, а також була вчинена під впливом обману зі сторони ПП «Кондор» та зі сторони ОСОБА_4, які не повідомили покупця ОСОБА_5, що спірний автомобіль після анулювання попередньої довідки-рахунку мав би бути повернутий попередньому володільцеві ОСОБА_2

Відповідач свої зобов'язання за договором не виконав належним чином, заборгованість останнього перед позивачами становить 5750 доларів США, що еквівалентно в національній валюті по курсу НБУ станом на 11.03.2016 року 146740,00 грн.

Просять стягнути з відповідача в їх користь 146740,00 грн. заборгованості за розпискою від 10.04.2013 року, 2000,00 грн. витрат на правову допомогу адвоката. Крім того, позивачі просять визнати недійсною довідку-рахунок № 027259 від 19.04.2013 року, видану ПП «Кондор» про продаж автомобіля НОМЕР_1, № кузова Y6DT25, № двигуна 7743 ОСОБА_5, а також, скасувати державну реєстрацію від 20.04.2013 року даного автомобіля на імя ОСОБА_5

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, проте належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

Зі згоди позивачів, представника позивачів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, їх представник ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримали позовну заяву з підстав в ній зазначених. Просили суд позов задовольнити.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_5 в судове засідання не зявився, проте надіслав на адресу суду письмові пояснення, просив суд відмовити в задоволенні вимог щодо визнання недійсною довідку-рахунок № 027259 від 19.04.2013 року, видану ПП «Кондор» про продаж йому автомобіля НОМЕР_1, № кузова Y6DT25, № двигуна 7743, а також, скасування державну реєстрацію від 20.04.2013 року даного автомобіля на його імя.

Заслухавши пояснення позивачів та їх представника, дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов безпідставний та не підлягає до задоволення.

З матеріалів справи вбачається, що власник автомобіля марки ОСОБА_6 Т13110, 2003 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2, № кузова Y6DT25, № двигуна 7743 ОСОБА_7 23.11.2012 року уповноважила на продаж даного автомобіля (з правом передоручення) ОСОБА_8, який 03.02.2013 року передоручив продаж даного автомобіля без права передоручення ОСОБА_2

Отже, у позивача ОСОБА_2 на підставі виданої довіреності виникли права і обов'язки зазначені у змісті цієї довіреності, а саме, продажу транспортного засобу, проте не виникло право власності на автомобіль.

Згідно розписки від 10.04.2013 року відповідач ОСОБА_4 отримав від ОСОБА_1 з можливістю викупу автомобіль марки ОСОБА_6 Т13110, 2003 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2, № кузова Y6DT25, № двигуна 7743, за який зобовязався сплатити 6600 доларів США, протягом 10 місяців з розрахунку 660 доларів США за кожний місяць (а.с. 6).

13.04.2013 року ОСОБА_1 на підставі довідки - рахунку № 027235 відчужив спірний автомобіль ОСОБА_4 (а.с. 16).

В судовому засіданні встановлено та не заперечувалось позивачами, що ОСОБА_9 сам розпорядився спірним автомобілем не будучи власником даного автомобіля та без відповідної довіреності, а тому не мав повноважень отримувати грошові кошти за належний ОСОБА_7 автомобіль.

При цьому, суд враховує, що ОСОБА_2, будучи уповноваженим на право продажу автомобіля марки ОСОБА_6 Т13110, 2003 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2, № кузова Y6DT25, № двигуна 7743 ОСОБА_7, його продаж ОСОБА_4 не здійснював та не був присутнім при передачі даного транспортного засобу.

Тому, вимога позивачів щодо стягнення з ОСОБА_4 в користь позивачів грошових коштів за вказаний автомобіль згідно розписки від 10.04.2013 року в розмірі 146740,00 грн. є безпідставною.

З пояснень позивачів та наявних матеріалів справи вбчається, що 19.04.2013 року ОСОБА_4 відчужив спірний автомобіль ОСОБА_5, при цьому анулювавши на підставі заяви від 19.04.2013 року, написаною на імя ПП «Кондор», довідку-рахунок № 027235 від 10.04.2013 року, видану на його імя (а.с. 16, 17, 20).

20.04.2013 року ОСОБА_5 зареєстрував право власності на даний транспортний засіб (а.с. 22).

Відповідно до пункту 1 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 р. № 1388 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23 грудня 2009 р. № 1371) (далі - Порядок) на території України встановлено єдину процедуру державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів (далі - ТЗ), оформлення та видачі реєстраційних документів і номерних знаків.

Відповідно до пунктів 7, 8 Порядку власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники (далі - власники) зобов'язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.

Державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.

Документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є засвідчені підписом відповідної посадової особи, що скріплений печаткою: довідка-рахунок за формою згідно з додатком 1, видана суб'єктом господарювання, діяльність якого пов'язана з реалізацією транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери.

Для реєстрації транспортних засобів, що перебували в експлуатації і зареєстровані в підрозділах ДАІ, крім названих документів, додається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) з відміткою підрозділу ДАІ про зняття транспортного засобу з обліку. Перед відчуженням такий транспортний засіб повинен бути знятий з обліку в підрозділі ДАІ.

Отже, відповідно до зазначених правових норм при відчуженні або набутті права власності на автомобіль обов'язково здійснюється державна реєстрація цих прав.

Оскільки транспортні засоби, зокрема автомобіль, підлягає державній реєстрації з видачею свідоцтва про реєстрацію, єдиним правовстановлюючим документом, що посвідчує право власності певної особи на цей транспортний засіб, є видане у встановленом законом порядку таке свідоцтво.

Відповідно до статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно із ст.ст. 15, 16 ЦПК України, ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних прав, свобод чи інтересів у спосіб, передбачений законом або договором.

Захист цивільних прав це передбачені законом або договором способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Так як, згаданий автомобіль не реєструвався за позивачами, а його власником на момент відчуження являлась ОСОБА_7, тому ОСОБА_1, ОСОБА_2 не є належними позивачами у даній справі.

Крім того, в порядку ст. 60 ЦПК України будь-яких інших доказів того, що оспорюваний правочин якимось чином порушує права позивачів, останніми суду не надано.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення за безпідставністю.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 60, 84, 88, 213, 214, 215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 526, 527, 533, 1046, 1047,1048, 1 049 Цивільного Кодексу України суд,-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_5 про стягнення грошових коштів, визнання недійсним правочину та скасування державної реєстрації автомобіля відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя

Луцького міськрайонного суду ОСОБА_10