Справа № 760/2470/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2016 року м. Київ

Солом'янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Українця В.В.

при секретарі Меуш К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Подпоріна Романа Олександровича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2,

в с т а н о в и в:

Старший державний виконавець ВПВР УДВС Головного управління юстиції у м. Києві Подпорін Р.О. звернувся в суд з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 до виконання ним зобов'язань.

Свої вимоги мотивує тим, що на виконанні у ВПВР УДВС Головного управління юстиції у м. Києві знаходиться виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 753/20596/13, виданого 14 травня 2014 року Дарницьким районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 суми боргу в розмірі 1398197 гривень 50 копійок.

16 січня 2015 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та надано строк для самостійного виконання до 22 січня 2015 року та направлено сторонам для відома та виконання.

Рішення суду в добровільному порядку виконано не було, хоча боржнику направлялась вимога державного виконавця про необхідність виконання рішення суду та представнику боржника були вручені вимоги державного виконавця про надання інформації щодо майна боржника. Вимоги державного виконавця боржником не виконані.

Відповідно до ст. 3771 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

У судове засідання старший державний виконавець ВПВР УДВС Головного управління юстиції у м. Києві Подпорін Р.О. не з'явився. Подав до суду заяву про те, що подану заяву підтримує в повному обсязі та просить справу розглядати без участі представника відділу.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що на виконанні у виконанні у ВПВР УДВС Головного управління юстиції у м. Києві знаходиться виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 753/20596/13, виданого 14 травня 2014 року Дарницьким районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 суми боргу в розмірі 1398197 гривень 50 копійок.

16 січня 2015 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та надано семиденний строк для добровільного виконання рішення суду.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

З подання головного державного виконавця ВДВС Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві вбачається, що рішення суду боржником ОСОБА_2 не виконано.

Пунктом 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» надано право державному виконавцю у процесі здійснення виконавчого провадження у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

З подання вбачається, що боржник обізнаний про свої обов'язки по виконанню рішення суду, про наявність виконавчого провадження, проте ним не здійснюється жодних дій, спрямованих на виконання рішення суду, повністю або частково.

Факт ухилення боржника від виконання судового рішення призводить до виникнення негативних наслідків як для стягувача, так і для держави, оскільки реальне виконання рішення суду є одним з показників ефективності роботи державних органів та сприяє зміцненню авторитету держави.

На підтвердження ухилення боржника від виконання своїх обов'язків державний виконавець надав суду письмові докази.

Так, з акту державного виконавця від 05 березня 2015 року вбачається, що при проведенні виконавчих дій за адресою боржника квартиру ніхто не відкрив (а.с. 9).

Державними виконавцем направлялась вимога № 184/8 від 18 грудня 2015 року за адресою боржника щодо виконання рішення суду (а.с. 10, 11-13), яка виконана не була.

Інша вимога державного виконавця № 56/8 від 12 січня 2015 року була отримана представником боржника (а.с. 16).

Будь-яких дій спрямованих на часткове чи повне виконання рішення суду про стягнення коштів боржником не здійснено. У добровільному порядку рішення суду, яке набрало законної сили, не виконане.

Також за запитом державного виконавця була надана інформація щодо неодноразового перетинання боржником державного кордону України (а.с. 14, 15).

Відповідно до ч. 1 ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Державним виконавцем вживались дії для виконання рішення суду в примусовому порядку, представник ОСОБА_2 з'являлась на прийом до державного виконавця, про наявність такого рішення та обов'язок його виконати боржнику було відомо, проте вимоги та звернення державного виконавця залишені ОСОБА_2 без уваги.

З наведеного вбачається, що боржник ОСОБА_2 ухиляється від виконання рішення суду, яке набрало законної сили.

За таких обставин, суд вважає, що доводи подання про ухилення боржника від погашення заборгованості заслуговують на увагу.

Відповідно до п. 8 ст. 19 Закону України «Про державну прикордонну службу України» на Державну прикордонну службу України відповідно до визначених законом завдань покладається, зокрема, запобігання та недопущення перетинання державного кордону України особами, яким згідно із законодавством не дозволяється в'їзд в Україну або яких тимчасово обмежено у праві виїзду з України.

З огляду на наведене, проаналізувавши надані докази, суд приходить до висновку, що подання головного державного виконавця про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за кордон підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 6-8 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», статтями 5, 11 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 19 Закону України «Про державну прикордонну службу України», пунктами 22-25 Постанови Кабінету Міністрів України від 31 березня 1995 року № 231 «Про затвердження Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення», ст. 3771 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Подання старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Подпоріна Романа Олександровича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 задовольнити.

Обмежити громадянина України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, індивідуальний ідентифікаційний номер НОМЕР_1, мешкає за адресою: АДРЕСА_1, у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа до виконання рішення Дарницького районного суду м. Києва від 15 січня 2014 року, згідно якого стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 грошові кошти в розмірі 1398197 гривень 50 копійок.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: