Справа № 209/5309/15-ц
Провадження № 2/209/337/16
З А О Ч Н Е Р ІШ Е Н Н Я
"11" лютого 2016 р. Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська, Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Багбая Є.Д.
при секретарі Кукса О.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог ОСОБА_3 районний відділ у місті Дніпродзержинську Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області, Товариство з обмеженою відповідальністю «Абонент ХХІ» про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,-
Відповідач в судове засідання не зявився, заперечень проти позову не надавав.
Позивач ОСОБА_1 звернулася з позовом до суду до ОСОБА_2 третя особа без самостійних вимог ОСОБА_3 районний відділ у місті Дніпродзержинську Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області, Товариство з обмеженою відповідальністю «Абонент ХХІ» про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. На обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що згідно ордеру №6534 від 14 липня 1983 року, виданого ОСОБА_3 народних депутатів від 08 липня 1983 року №370, на склад сімї із трьох осіб: позивача, ОСОБА_1, її чоловіка ОСОБА_4, та доньки ОСОБА_5, була отримана квартира АДРЕСА_1. У 1992 році позивач із членами родини зареєструвалася у зазначеній квартирі. З 2000 року були зареєстровані чоловік доньки ОСОБА_6, та їх син ОСОБА_7. 01 серпня 2012 року ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 із квартири АДРЕСА_1 виїхали, забравши при цьому всі свої особисті речі, а також знялись з реєстраційного обліку у житловому приміщенні. У серпні 2012 року до позивача звернувся її племінник, відповідач ОСОБА_2, з проханням дозволити йому тимчасове проживання і реєстрацію у квартирі АДРЕСА_2, оскільки переселившись з м. Шахтарськ Донецької області, йому необхідна була реєстрація у м. Дніпродзержинську для того, щоб він мав можливість працевлаштуватись. 10 серпня 2012 року відповідач, з дозволу позивача, зареєструвався у квартирі АДРЕСА_3 і став в ній проживати, за усної домовленості про те, що після працевлаштування, він буде орендувати собі житло і залишить квартиру відповідача та зніметься з реєстраційного обліку в ній. Виїжджаючи тимчасово до дітей за межі України, позивач переоформила на імя відповідача особовий рахунок на квартиру. У січні 2014 року відповідач повідомив позивача, що він працевлаштувався і із квартири АДРЕСА_4 виїхав, забравши при цьому всі свої особисті речі та предмети побуту. Через деякий час позивач втратила з відповідачем будь-який зв'язок, на теперішній час позивач не знає де мешкає відповідач, але останній продовжує бути зареєстрованим у ІНФОРМАЦІЯ_1, хоча з січня 2014 року він не проживає в квартирі і з метою проживання він у квартирі не зявлявся. Близько двох років відповідач в квартирі не проживає, в житловому приміщенні відсутні його особисті речі, з моменту виселення він не проявляв і не проявляє до квартири інтересу, як до приміщення, що потрібно йому для проживання, комунальні послуги та квартплату не сплачує, однак, продовжує бути зареєстрованим у ІНФОРМАЦІЯ_2. Позивач не чинила перешкод відповідачу у проживанні та користуванні житловим приміщенням. Позивачу доводиться сплачувати квартплату та комунальні платежі за особу, яка в квартирі не проживає, що у теперішній час ставить її у тяжке матеріальне становище та створює умови для виникнення заборгованості за надання комунальних послуг, оскільки позивач не може скористатись наданими державою пільгами оформити субсидію, а також не може вирішити питання приватизації квартири. Позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою.
В судове засідання позивач не зявилася, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, згідно обставин викладених в позовній заяві, наполягає на задоволенні позову, згоден на заочний розгляд справи.
Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений згідно з вимогами ст. 74, 76 ЦПК України, є достатньо матеріалів про права та відносини сторін, потрібність дачі особистих пояснень відповідачем відсутня, суд вважає за можливе розглядати справу у його відсутності. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України - суд зважаючи на наявність законних підстав приходить до висновку про можливість у відповідності до вимог ст.169 ЦПК України ухвалити рішення про задоволення позову на підставі наданих сторонами доказів, без вислуховування особистих пояснень відповідача по справі.
Представник третьої особи без самостійних вимог ОСОБА_3 районний відділ у місті Дніпродзержинську Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області, в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд за його відсутності; є достатньо матеріалів про права та відносини сторін, потрібність дачі особистих пояснень представником третьої особи відсутня, суд вважає за можливе розглядати справу у його відсутності, згідно вимог ч. 2 ст. 158 ЦПК України.
Представник третьої особи без самостійних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю «Абонент ХХІ» в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд за його відсутності; є достатньо матеріалів про права та відносини сторін, потрібність дачі особистих пояснень представником третьої особи відсутня, суд вважає за можливе розглядати справу у його відсутності, згідно вимог ч. 2 ст. 158 ЦПК України.
Судом досліджені докази по справі:
Досліджені письмові докази по справі шляхом оголошення їх у судовому засіданні:
- копія посвідки на постійне проживання /а.с.8/, згідно якого підтверджується особа позивача ОСОБА_1В;
- акт про не проживання /а.с.10/, згідно якого підтверджується, що відповідач не проживає в спірній квартирі з 2014 року по теперішній час;
- довідка ТОВ «Крона» /а.с. 11/, згідно якої підтверджується, що відповідач із заявами про усунення перешкод у користуванні квартирою не звертався;
- довідка ОСОБА_3 ДМУ ГУМВС України /а.с. 12/, згідно якої підтверджується, що відповідач із заявами про усунення перешкод у користуванні квартирою не звертався;
- копія ордеру /а.с.13/, згідно якого підтверджується отримання квартири сімєю позивача;
- довідка ТОВ «ІНФО-КОМ» /а.с. 14/, згідно якої підтверджується реєстрація відповідача в спірній квартирі;
- особовий рахунок /а.с. 15/, згідно якого підтверджується, що в квартирі зареєстрований відповідач з 10.08.2012 року;
- копії квитанцій /а.с. 16-25/, згідно яких підтверджується, що позивач сплачує за комунальні послуги за квартиру;
У судовому засіданні встановлені судом обставини та визначені до них правовідносини:
Позивач отримала квартиру АДРЕСА_5 на підставі ордеру №6534 від 14 липня 1983 року, виданого ОСОБА_3 народних депутатів від 08 липня 1983 року №370. З 10.08.2012 року відповідач зі згоди позивача зареєстрований в квартирі. У січні 2014 року відповідач повідомив позивача, що він працевлаштувався і із квартири АДРЕСА_4 виїхав, забравши при цьому всі свої особисті речі та предмети побуту. Реєстрація ОСОБА_2 в квартирі позивача створює матеріальні труднощі в звязку з обовязком сплачувати за неї комунальні послуги.
Вивчивши матеріали справи, зясувавши обставини справи та дослідивши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до частини 1 статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира або інше приміщення, придатне для проживання в ньому, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.
Згідно ст. 71 Житлового кодексу України: «При тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається житлове приміщення протягом 6 місяців».
Згідно зі ст. 72 ЖК України: «Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку».
Згідно ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місцем перебування є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік, місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік, реєстрацією є внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації».
У відповідності до вимог ст.169 ч.4 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідач, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
У відповідності до вимог ст. 224 ч.1 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Згідно зі ст.. 57 ЦПК України докази встановлюються на підставі...пояснень сторін, показань свідків, письмових доказів...
Згідно вивчених судом матеріалів справи, зясованих обставин справи які досліджені доказами, суд прийшов до висновку про задоволення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог ОСОБА_3 районний відділ у місті Дніпродзержинську Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області, Товариство з обмеженою відповідальністю «Абонент ХХІ» про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, в звязку з тим, що позивач отримала квартиру АДРЕСА_5 на підставі ордеру. З 10.08.2012 року відповідач зі згоди позивача зареєстрований в квартирі. З січня 2014 року, відповідач по справі не проживає в квартирі, речей його в квартирі не має, оплату за квартиру не проводить, вселитися не намагався, кореспонденцію за містом прописки не виписує. Позивач не може в повній мірі реалізувати своє право користування, розпорядження квартирою. Є необхідність усунути перепони у здійсненні права власності позивача. Є підстави для задоволення позову.
На підставі ст. 29 ЦК України, ст. 71, 72 ЖК України, Згідно ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», керуючись ст. 8, 10, 57, 59, 60, 88, 158 ч.2, 209, 213-215 ЦПК України, суд,
Цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог ОСОБА_3 районний відділ у місті Дніпродзержинську Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області, Товариство з обмеженою відповідальністю «Абонент ХХІ» про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_6.
Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подання протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя

Дніпровського районного суду

м. Дніпродзержинська Є.Д. Багбая