Справа № 242/533/16-ц
Провадження № 2/242/313/16
29 лютого 2016 року Селидівський міський суд Донецької області у складі головуючого судді Черкова В.Г., при секретарі Кідрон О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Селидове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності за набувальною давністю, -
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності за набувальною давністю. Просив визнати за ним право власності за набувальною давністю на житловий будинок з надвірними спорудами за адресою: м.Українськ Донецької області, вул.Калініна, будинок № 43, та звільнити від сплати судового збору по справі.
У судове засідання позивач не зявився, про день слухання справи повідомлявся належним чином. Надав заяву, в якій підтримав позовні вимоги та просив розглянути справу в його відсутності.
Відповідачі в судове засідання не зявилися, про день слухання справи повідомлялися належним чином.
Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, у випадку неявки до судового засідання відповідача, належним чином повідомленого та такого, що не повідомив про причини неявки, суд може прийняти заочне рішення на підставі доказів, що маються в справі, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд вважає можливим розглянути справу з постановленням заочного рішення в порядку ст.ст.224-225 ЦПК України.
Судом встановлено, що право власності на будинок, яким володіє ОСОБА_1 з 1995 р., зареєстроване за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. За взаємною згодою співвласників і їх вільним волевиявленням спірний будинок було передано у володіння та користування ОСОБА_1, який вселився в нього із своєю сімєю і з моменту заволодіння відкрито користується ним безперервно понад 15 років. Власники від зобовязань і тягаря утримання будинку відмовились. З часу добросовісного заволодіння спірним будинком жоден з його власників цією нерухомістю не цікавився.
Рішенням Української міської ради від 20.11.2015 р. № VІІ/2-11, вулиця Калініна в м.Українськ Донецької області перейменована у вулицю Праці.

Також судом досліджені інші докази:

-Копія свідоцтва про право на спадщину за заповітом;

-Копія довідки БТІ;

-Копія зведеного акту вартості будинків, господарських будівель та споруд;

-Копія генерального плану (схеми);

-Копія журналу внутрішніх замірів;

-Акт про фактичне проживання;

-Нотаріально посвідчена заява про передання у володіння та користування житлового будинку;

-Копія трудової книжки ОСОБА_1

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази надаються сторонами, та іншими особами, які беруть участь у справі.

Докази повинні бути належними та допустимими, відповідно до ст. ст. 58,59 ЦПК України.

Згідно із ч.1 ст.344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Згідно розяснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в постанові від 07.02.2014 р. № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», при вирішенні спорів, повязаних із набуттям права власності за набувальною давністю слід враховувати наступне: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривається протягом всього строку набувальної давності.

Таким чином, суд, оцінивши представлені в силу ст. 60 ЦПК України докази, вивчивши матеріали справи, законодавство, що регулює дані правовідносини, дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 добросовісно заволодів будинком, розташованим за адресою: м.Українськ Донецької області, вул.Праці (колишня вулиця Калініна), будинок № 43, та відкрито володіє ним понад 15 років, що підтверджено Актом про фактичне мешкання від 17.09.2015 р.

Також суд вважає можливим звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору по справі, оскільки він не працює, інших доходів не має.

На підставі викладеного, керуючись ст..ст.213-214, 224-225 суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності за набувальною давністю - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності за набувальною давністю на житловий будинок з надвірними спорудами за адресою: м.Українськ Донецької області, вул.Праці (колишня вулиця Калініна), будинок № 43, та звільнити від сплати судового збору по справі.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана до місцевого суду протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя