справа № 198/239/16-ц
провадження № 2/0198/109/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2016 року Юрївський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Гайдар І.О., за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Юрївка Юрївського району Дніпропетровської області позовну заяву ОСОБА_2 до Чернявщинської сільської ради Юрївського району Дніпропетровської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Чернявщинської сільської ради Юрївського району Дніпропетровської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що 24.05.2006 року померла його мати, ОСОБА_3. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді домоволодіння, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, Юр'ївський район, с. Чернявщина, вул. Б.Хмельницького, буд. 17. Житловий будинок належав померлій на підставі свідоцтва про право особистої власності на будинок.

Позивач прийняв спадщину та звернувся до органів нотаріату із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на домоволодіння. Однак, державний нотаріус Юрївської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області постановою від 25.03.2016 року відмовив у вчиненні зазначеної нотаріальної дії, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документа на будинок.

Таким чином, на даний час позивач не може оформити після смерті ОСОБА_3 спадкові права на домоволодіння, в звязку з чим змушений звернутись до суду з позовом про визнання за ним в порядку спадкування за законом права власності на житловий будинок, розташований за адресою: Дніпропетровська область, Юр'ївський район, с. Чернявщина, вул. Б.Хмельницького, буд. 17.

20 травня 2016 року до початку розгляду справи по суті представник позивача змінив підстави позову, подавши до суду відповідну заяву, та просив визнати за ним в порядку спадкування за заповітом право власності на житловий будинок, розташований за адресою: Дніпропетровська область, Юр'ївський район, с. Чернявщина, вул. Б.Хмельницького, буд. 17.

Представник позивача в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, при цьому позовні вимоги, з урахуванням змін, підтримав та просив задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не зявилась, надала суду заяву, в якій просить слухати справу за її відсутності, проти задоволення позову не заперечує.

Суд, перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в позовній заяві, вважає вимоги позивача обґрунтованими, а позов таким, що належить задовольнити.

Судом встановлено, що 24 травня 2006 року померла ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-КИ № 081192, виданого виконкомом Чернявщинської сільської ради Юрївського району Дніпропетровської області 25.05.2006 року (а.с. 8).

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина у вигляді домоволодіння загальною площею 63,8 кв. м, житловою площею 32,8 кв. м, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, Юр'ївський район, с. Чернявщина, вул. Б.Хмельницького, буд. 17, який належав померлій на підставі свідоцтва про право особистої власності на будівлю, виданого виконавчим комітетом Павлоградської районної Ради народних депутатів Дніпропетровської області 03 січня 1989 року (а. с. 9). Згідно з довідкою, виданою КП "Павлоградське міжміське бюро технічної інвентаризації" 03.03.2016 року, право власності на вказаний будинок зареєстровано за ОСОБА_3 17.02.1989 року (а.с. 10).

Статтями 1216 та 1218 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст.ст. 1217, 1223, 1233 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

За життя ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений 20.11.2002 року секретарем виконкому Чернявщинської сільської ради Юрївського району Дніпропетровської області за реєстровим номером 133 (а.с. 42). Згідно вказаного заповіту все належне їй майно, усі майнові права та обовязки спадкодавиця заповіла своєму сину ОСОБА_2

Отже, позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_3

За положеннями ст.ст. 1268, 1269 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Спадщину після смерті матері позивач прийняв шляхом подання заяви про прийняття спадщини до Юрївської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області, на підставі чого 15.06.2007 року заведено спадкову справу № 97/2007.

В матеріалах спадкової справи відсутні відомості про інші заповіти або спадкові договори, складені ОСОБА_3 за життя, інших спадкоємців, які мають право на спадкування на домоволодіння після смерті спадкодавиці (а.с. 35-55).

Таким чином, ОСОБА_2 прийняв спадщину після смерті матері та являється єдиним спадкоємцем за заповітом.

Згідно з ч. 1 ст. 1296, ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Позивач звернувся до Юрївської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області з проханням видати йому свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок. В звязку з тим, що оригінал правовстановлюючого документа, який підтверджує його належність спадкодавиці, втрачений, державний нотаріус постановою від 25.03.2016 року відмовив ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину (а.с. 16).

Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві (п. 4.15 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5).

На підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про нотаріат» нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії.

Отже, зазначена постанова державного нотаріуса є такою, що відповідає вимогам нормативних актів.

Як встановлено судом, ОСОБА_2 подав оголошення в засобах масової інформації про втрату оригінала свідоцтва про право особистої власності на будинок, виданого бюро технічної інвентаризації виконавчого комітету Павлоградської районної Ради народних депутатів Дніпропетровської області на імя ОСОБА_3, про що свідчить газета «Вісті Придніпровя» від 17.05.2016 року № 35 (а.с. 57).

Одночасно суд відмічає, що відсутність у позивача правовстановлюючого документа, який би підтверджував факт належності спадкодавиці права власності на житловий будинок є обставиною, що унеможливила оформлення права на спадщину в нотаріальному порядку.

За нормами, закріпленими в ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, а згідно з ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Оскільки позивач є спадкоємцем за заповітом, інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно згідно даних Спадкової справи № 97/2007 немає, відсутність оригінала правовстановлюючого документа позбавляє ОСОБА_2 можливості оформити спадщину в нотаріальному порядку, суд вважає можливим визнати за позивачем право власності на житловий будинок загальною площею 63,8 кв. м, житловою площею 32,8 кв. м, розташований за адресою: Дніпропетровська область, Юр'ївський район, с. Чернявщина, вул. Б.Хмельницького, буд. 17.

Керуючись ст. ст. 392, 1216, 1217, 1218, 1220, 1223, 1233, 1268, 1272, 1296, 1297 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 57, 59, 60, 209, 212-215, 218, 294ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_2 до Чернявщинської сільської ради Юрївського району Дніпропетровської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, право приватної власності на житловий будинок загальною площею 63,8 кв. м, житловою площею 32,8 кв. м, розташований за адресою: Дніпропетровська область, Юр'ївський район, с. Чернявщина, вул. Б.Хмельницького, буд. 17, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, померлої 24 травня 2006 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Юрївський районний суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: І.О.Гайдар