Справа № 465/7116/15 Головуючий у 1 інстанції: Кузь В.Я.
Провадження № 22-ц/783/4301/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Н. О.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді: Шеремети Н.О.

суддів: Зверхановської Л.Д., Цяцяка Р.П.

секретаря: Цапа П.М.

з участю: представника ОСОБА_2, ОСОБА_3

ОСОБА_4, ОСОБА_4,

представника ЛМКП «Магістральне» - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення Франківського районного суду м. Львова від 18 травня 2016 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Львівське комунальне підприємство «Магістральне» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3, за участю третьої особи без самостійних вимог - Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, що діє на стороні позивача, про солідарне стягнення заборгованості за надані житлово комунальні послуги у квартиру №26, що по вулиці Науковій, 34 у м. Львові, а саме: центрального опалення в сумі 11493,27 грн.; утримання будинку та прибудинкової території в сумі 12650,86 грн.; постачання холодної води в сумі 1045,98 грн.; гарячого водопостачання в сумі 956,83 грн., а всього заборгованість в сумі 26146,94 грн., що утворилася станом на жовтень 2015 року та стягнення судових витрат.

Оскаржуваним рішенням відмовлено позивачу у поновленні строків позовної давності для звернення до суду з позовними вимогами до ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення в солідарному порядку заборгованості за надані житлово комунальні послуги у квартиру № 26, що по вулиці Науковій, 34 у м. Львові за період до 01 листопада 2012 року, у звязку з цим, відмовлено у задоволенні позовних вимог за період до 01 листопада 2012 року з підстав спливу позовної давності.

Позовні вимоги до ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення в солідарному порядку заборгованості за надані житлово комунальні послуги у квартиру № 26, що по вулиці Науковій, 34 у м. Львові за період з 01 листопада 2012 року по 30 жовтня 2015 року задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь Львівського комунального підприємства « Магістральне» (р/р 4606, в ЛОУ АТ «Ощадбанк», МФО 325796, , ІПН 57) заборгованість за надані комунальні послуги, а саме за центральне опалення, холодну воду, утримання будинку та прибудинкової території та за гаряче водопостачання в період з 01 листопада 2012 року по 30 жовтня 2015 року в сумі 10994,92 грн.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь Львівського коммунального підприємства «Магістральне» (р/р 4606, в ЛОУ АТ « Ощадбанк», МФО 325796, , ІПН 57) судові витрати в розмірі 227,00 грн.

Рішення в апеляційному порядку оскаржили ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3,вважають, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права при неповно з'ясованих обставинах, що мають значення для справи, а висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи. В апеляційній скарзі зазначають, що згідно наявного в матеріалах справи платіжного доручення від 29.10.2015 року № 677 про сплату судового збору позивачем було сплачено судовий збір Франківському районному суду м. Львова, а не Управлінню ДКСУ у Франківському районі м. Львова Львівської області, тобто, неналежному отримувачу і без зазначення бюджетної класифікації у призначенні платежу чим порушено вимоги Порядку заповнення документів на переказ у разі сплати (стягнення) податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску, здійснення бюджетного відшкодування податку на додану вартість, повернення помилково або надміру зарахованих коштів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.07.2015 року № 666. Відтак позивачем неналежно сплачений судовий збір і суд першої інстанції зобов»язаний був залишити даний позов без розгляду.

Апелянти вважають, що судом першої інстанції вірно застосовано строки позовної давності і відмовлено у задоволенні позовних вимог за період до 01.11.2012 року, проте неправильно зазначено суму заборгованості за період з 01.11.2012 року до 30.10.2015 року. Оскільки загальна сума позовних вимог становила 26146,94 грн., з яких сума заборгованості в розмірі 15194,87 грн. виникла за період з 01.01.2008 року до 01.11.2012 року, то відповідно загальна сума заборгованості за період з 01.11.2012 року до 30.10.2015 року мала б становити 10952,07 грн., а не як зазначено в рішенні 10994,92 грн., тобто, на 42,85 грн. більше.

Також апелянти зазначають, що надані позивачем документи не є належними доказами фактичного надання ним житлово комунальних полуг, оскільки стосуються лише малої частки послуг, які мають надаватись комунальним підприємством згідно Типового переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, не стосуються будинку, в якому проживають відповідачі, складені невідомими особами та не завірені належним чином, не охоплюють всього позовного періоду і жодним чином не пов»язані із доданими до позовної заяви відомостями про нарахування та оплату послуг з утримання будинку та прибудинкової території, центрального опалення, гарячого водопостачання та постачання холодної води, якими обґрунтовується розмір позовних вимог.

Крім цього, не погоджуються з висновком суду першої інстанції про фактичне укладення договору про надання житлово комунальних послуг між сторонами позову, оскільки відповідно до вимог ст. 19 Закону України «Про житлово комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Тобто, цілком очевидно, що договір про надання житлово комунальних послуг не може укладатися інакше, ніж у письмовій формі і потрібно враховувати також те, що в усній формі не можна погодити істотні умови такого договору. Просять взяти до уваги той факт, що позивач не надав жодних доказів звернення до відповідачів із пропозицією щодо укладення договору, хоча відповідачі неодноразово звертались до ЛКП «Магістральне» із вимогою щодо укладення договору про надання житлово комунальних послуг, про що свідчать наявні в матеріалах справи листи від 16.07.2012 року та від 30.11.2012 року. З наведених підстав апелянти просять рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення ОСОБА_4, представника ОСОБА_2, ОСОБА_3 ОСОБА_4 на підтримання доводів апеляційної скарги, заперечення представника ЛКП «Магістральне» - ОСОБА_5 щодо доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду не в повній мірі відповідає зазначеним вимогам.

Положеннями ст. 214 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їхнє підтвердження; які правовідносини сторін випливають зі встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Задовольняючи частково позовні вимоги ЛКП «Магістральне» та стягуючи солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3 заборгованість за житлово - комунальні послуги за період з 01.11.2012 року до

01.11.2015 року, суд першої інстанції прийшов до висновку про підставність позову в цій частині з врахуванням того, що ЛКП «Магістральне» житлово комунальні послуги надавалися, а відповідачами такі не оплачувалися і ними не надано доказів на підтвердження ненадання таких послуг. Відмовляючи у задоволенні позову в частині стягнення заборгованості в сумі 15152.02 грн. до 01.11.2012 року, суд виходив з того, що позивачем пропущено строк позовної давності.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду з огляду на наступне.

Відповідно до ст. ст. 7, 13 Закону України «Про житлово комунальні послуги» до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово комунальних послуг належить, зокрема, встановлення цін/тарифів на житлово комунальні послуги відповідно до закону; визначення виконавця житлово комунальних послуг відповідно до цього Закону, в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади з питань житлово комунального господарства.

Залежно від функціонального призначення житлово комунальні послуги поділяються на: комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо), послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків; послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд, та інші послуги.

Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово комунальні послуги» визначені обов»язки споживача та виконавця житлово комунальних послуг, відповідно до яких споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово комунальних послуг, а обов»язком виконавця є надання таких послуг вчасно та відповідної якості, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п.5 ч.3 ст. 20 цього Закону обов»язок споживача оплачувати житлово комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

За правилами ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплорву енергію.

Зокрема, обов»язком споживача є укладення договору на надання житлово комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов»язком виконавця надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення зі споживачем договору про надання житлово комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Таким чином, необхідність укладення договору на надання житлово комунальних послуг передбачена законом і його укладення визначено як обов»язок, а не право сторін. Сама по собі відсутність письмового договору між сторонами не може бути підставою для відмови у позові про стягнення заборгованості за надані послуги з обслуговування житлового будинку.

Оскільки обов»язок споживача житлово-комунальних послуг ґрунтується не лише на договорі, але й на законі, то відсутність письмових договірних відносин не є підставою для звільнення від оплати за надання житлово-комунальних послуг.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», балансоутримувачем будинку є власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального та поточного ремонтів та утримання, а також забезпечення управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно із законом.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3 зареєстровані та проживають в квартирі №26 житлового будинку № 34 по вул. Науковій у м. Львові, що підтверджується довідкою ЛКП "Магістральне" № 7163 від 29.10.2015 року та визнається сторонами, житловий будинок № 34 по вул. Науковій у м. Львові перебуває на балансі ЛКП «Магістральне», хоч це і заперечується відповідачами, проте ними не спростовано.

Оскільки судом першої вірно інстанції встановлено і це підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що ЛКП «Магістральне» є надавачем відповідачам житлово- комунальних послуг, оплату за які просить з них стягнути, зважаючи на те, що відповідачі користуються житлово-комунальними послугами, беручи до уваги відсутність актів на підтвердження ненадання послуг чи надання послуг неналежної якості, враховуючи те, що від їх отримання відповідачі не відмовлялися, а також те, що ними, всупереч вимогам ст. ст. 10, 60 ЦПК України, не підтверджено належними та допустимими доказами факт надання неналежних послуг, незважаючи на відсутність договору, що не може бути підставою для відмови в задоволенні позову про стягнення заборгованості з житлово комунальних послуг, суд прийшов до вірного висновку про стягнення з відповідачів заборгованості по оплаті житлово комунальних послуг.

Доводи апелянтів про те, що ЛКП «Магістральне» не надало належних та допустимих доказів на підтвердження фактичного надання житлово комунальних послуг, про те, що позивачем не надано конкретних розрахунків заборгованості по кожному виду послуг, а додані до позову відомості про нарахування та оплату послуг, якими обґрунтовуються розмір позовних вимог, не підтверджені документально, є безпідставними та необґрунтованими, спростовуються документами, долученими позивачем до матеріалів справи.

Твердження апелянтів про те, що ЛКП «Магістральне» житлово комунальні послуги не надавало, не підтверджені актами, складеними з врахуванням вимог Закону України «Про житлово комунальні послуги», такі в матеріалах справи відсутні.

Долученим до матеріалів справи розрахунком заборгованості за центральне опалення від 29.10.2015 року підтверджується заборгованість відповідачів перед ЛКП «Магістральне» за період з 01.01.2008 року до 01.11.2015 року в розмірі 11493.27 грн., з яких заборгованість в сумі 7291.15 утворилась ще до 01.11.2012 року.

Долученим до матеріалів справи розрахунком заборгованості за холодну воду від 29.10.2015 року підтверджується заборгованість відповідачів перед ЛКП «Магістральне» за період з 01.01.2008 року до 01.11.2015 року в розмірі 1045.98 грн., з яких заборгованість в сумі 309.62 грн. утворилась ще до 01.11.2012 року.

Долученим до матеріалів справи розрахунком заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території від 29.10.2015 року підтверджується заборгованість відповідачів перед ЛКП «Магістральне» за період з 01.01.2008 року по 01.11.2015 року в розмірі12650.86 грн., з яких заборгованість в сумі 7282.39 грн. утворилась ще до 01.11.2012 року.

Долученим до матеріалів справи розрахунком заборгованості за гаряче водопостачання від 21.10.2015 року вбачається, що борг відповідачів перед ЛКП «Магістральне» за період з 01.01.2008 року по 01.11.2015 року становить 956.83 грн., а заборгованість в сумі 311.71 грн. утворилась ще до 01.11.2012 року.

Відмовляючи в задоволенні позову ЛКП «Магістральне» в частині стягнення з відповідачів заборгованості за період до 01.11.2012 року в сумі 15152.02 грн., суд першої інстанції застосував до спірних правовідносин ч.4 ст. 267 ЦК України, застосував наслідки спливу позовної давності та відмовив в задоволенні позову про стягнення заборгованості по оплаті житлово комунальних послуг за період до 01.11.2012 року. Рішення суду в цій частині не оскаржувалося, а відтак його законність та обґрунтованість в цій частині вимог судом апеляційної інстанції не перевіряється.

З врахуванням вищенаведеного стягненню з відповідача підлягала заборгованість за період з 01.11.2012 року до 01.11.2015 року, і така, як вбачається з розрахунку становить 10952.07 грн., з якої: центральне опалення - 4202.12 грн.; холодне водопостачання 736.36 грн., гаряче водопостачання 645.12 грн., утримання будинку та прибудинкової території - 5368.47 грн.

Підсумовуючи розмір заборгованості відповідачів за житлово комунальні послуги, суд першої інстанції допустив арифметичну помилку, і замість розміру заборгованості 10952.07 грн. неправильно вказав у рішенні розмір заборгованості 10994.92 грн., у зв»язку з чим оскаржуване рішення суду слід змінити, зменшивши розмір заборгованості з 10994.02 грн. до 10952.07 грн. В цій частині доводи апелянта є підставними.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.

З врахуванням положень ЦПК України, якими не передбачено присудження стягнення судових витрат в солідарному порядку, оскаржуване рішення суду в частині солідарного стягнення з ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3 227.00 грн. судового збору підлягає скасуванню, а відтак з ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3 слід стягнути на користь ЛКП «Магістральне» по 75.67 грн. судового збору.

Частина 3 ст. 309 ЦПК України передбачає, що порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Оскільки зазначені апелянтами порушення норм цивільно процесуального кодексу України, а саме, щодо неналежної сплати ЛКП «Магістральне» судового збору, не призвели до неправильного вирішення справи, такі доводи апелянта не можуть підставою для скасування оскаржуваного рішення суду.

Відповідно до ч.1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення:1) неповне з»ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Керуючись ст. 303, п.2, п.3 ч.1 ст. 307, ст.ст. 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

апеляційну скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Франківського районного суду м. Львова від 18 травня 2016 року в частині солідарного стягнення з ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ЛКП «Магістральне» заборгованості за житлово - комунальні послуги змінити, зменшивши розмір заборгованості, яка підлягає стягненню, з 10944.92 грн. до 10952.07 грн.

Рішення суду в частині солідарного стягнення 227.00 грн. судового збору скасувати та стягнути з ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ЛКП «Магістральне» по 75.67 грн. судового збору.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення суду набирає законної сили з моменту його проголошення, може бути оскаржене в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання рішенням апеляційного суду законної сили.

Головуючий: Шеремета Н.О.

Судді: Зверхановська Л.Д.

ОСОБА_6