Справа № 161/2915/16-ц
Провадження № 2/161/1787/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2016 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Кихтюка Р.М.,

при секретарі Козак О.А.,

з участю представника відповідача ОСОБА_1,

представника третьої особи ОСОБА_2,

прокурора Купріянчик С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Луцька цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Луцької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління фіскальної служби про припинення прав осіб на частку в житловому будинку, який належить на праві спільної часткової власності,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернулася в суд із позовом до відповідачів про припинення прав осіб на частку в житловому будинку, який належить на праві спільної часткової власності.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 21 січня 1989 року перебуває з ОСОБА_4 у зареєстрованому шлюбі.

За час шлюбу, а саме 07.03.2008 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки в с. Липини, Луцького району, по вул. Затишна, 11, загальною вартістю 673958 грн.

При цьому, купівля-продаж вищезазначеного обєкту нерухомості відбувалась частково за рахунок коштів, отриманих шляхом укладення 07.03.2008 року договору про надання споживчого кредиту № НОМЕР_1 (при застосуванні ануїтентної схеми погашення) та договору іпотеки на житловий будинок з акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», тепер ПАТ «УкрСиббанк».

Зазначає, що оскільки предметом зазначених договорів була нерухомість, яка є спільною сумісною власністю подружжя, набутою під час шлюбу, вона надавала свої нотаріально посвідчені згоди на укладення як первинних - кредитного та іпотечного договорів, так і в подальшому усіх інших додаткових угод.

При цьому вказує, що вироком Кузнецовського міського суду Рівненської області, який набрав законної сили 11.09.2014 року відповідача ОСОБА_4 засуджено та призначено разом із застосуванням основного покарання конфіскацію в дохід держави ? частки майна, що належить йому на праві приватної власності.

На виконання вироку на вказаний будинок, який знаходиться за адресою: с.Липини, Луцького району, вул. Затишна, 11 державним виконавцем відділу ДВС ОСОБА_6 був накладений арешт.

Разом з тим, рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14.12.2015 року за нею визнано право власності на ? частку житлового будинку № 11 по вул. Затишній в с. Липини Луцького району Волинської області, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя та виділено частку в натурі, а саме: 59/100 часток вказаного будинковолодіння загальною площею 149,8 кв.м. з відступом від ідеальних часток та сплатою компенсації.

Крім того, даним рішенням виключено із акту опису та звільнено з-під арешту належні їй 59/100 часток житлового будинку №11 по вул.Затишній в с.Липини Луцького району.

На даний час, частка ОСОБА_4 складає 41/100 частин житлового будинку, а Луцька ОДПІ в інтересах держави, як стягувач, претендує також на конфіскацію ? частини від 41/100 частин житлового будинку. З врахуванням викладеного, частка кожного з відповідачів складає 41/200 частин будинку, тобто є незначною і не може бути виділена окремо в натурі, що підтверджується експертним висновком.

Також вказує, що вона з відповідачем ОСОБА_4 фактично уже не є членами однієї сімї, не проживають спільно та не ведуть спільного господарства. На її пропозицію здійснити ремонт житлового будинку та надвірних споруд, облаштувати прибудинкову території та збудувати новий паркан, ОСОБА_4 відповів категоричною відмовою, що робить неможливе спільне володіння та користування майном.

Вважає, що частки обох відповідачів у спірному будинку є незначними, а також неможливий ні його поділ в натурі, ні виділ частки у спільному майні співвласників, ні встановлення порядку його користування. При цьому, відповідач ОСОБА_4 жодного дня не проживав у ІНФОРМАЦІЯ_1, не утримував його, не вносив жодних коштів в рахунок його ремонту та оплати комунальних послуг, а тому рахує, що припинення за рішенням суду прав відповідачів на їх частки у спільному майні не завдасть істотної шкоди інтересам відповідачів.

У звязку з чим, просить припинити право спільної часткової власності ОСОБА_4 на 41/100 частин у житловому будинку №11 по вул. Затишній в см. Липини Луцького району; стягнути на користь ОСОБА_4 компенсацію за належну йому частку з врахуванням вироку апеляційного суду Рівненської області від 03.04.2014 року за 41/200 частин житлового будинку в розмірі 141300,00 грн. з депозитного рахунку Луцького міськрайонного суду, на який нею були внесені.

А також стягнути на користь держави в особі Луцької обєднаної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби грошову компенсацію за 41/200 частки житлового будинку №11 по вул. Затишній в с.Липини Луцького району, яка підлягала конфіскації на підставі вироку Апеляційного суду Рівненської області від 03.04.2014 року в розмірі 141300,00 грн. з депозитного рахунку Луцького міськрайонного суду.

Крім того, визнати за нею право власності на 41/100 частку спірного будинку та звільнити вказану частку з-під арешту.

В судове засідання позивач не зявилась, проте подала суду заяву, в якій просить справу слухати у її відсутності, оскілки перебуває на лікуванні, позов підтримує та просить його задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав та не заперечував відносно його задоволення.

Представник третьої особи ПАТ «УкрСиббанк» та прокурор в судовому засіданні позов визнали та просили його задовольнити. Представник банку, при цьому зазначила, що погашення кредиту відбувається вчасно і здійснюється позивачем, інтереси установи при зміні особи у зобовязанні порушенні не будуть.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши представлені письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що з 21.01.1989 року ОСОБА_3 перебуває з ОСОБА_4 у шлюбі, який зареєстрований Ратнівським райвідділом ЗАГСу Волинської області, що підтверджується відповідним свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ЕГ №412561 (а.с. 11).

За період шлюбу, 07.03.2008 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки в с. Липини, Луцького району, по вул. Затишна, 11, загальною вартістю 673958 грн. (а.с. 12-13).

Разом з тим, рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14.12.2015 року за ОСОБА_3 визнано право власності на ? частку житлового будинку № 11 по вул. Затишній в с. Липини Луцького району Волинської області, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя та виділено частку її в натурі, а саме: 59/100 часток вказаного будинковолодіння загальною площею 149,8 кв.м. з відступом від ідеальних часток (а.с. 23-25).

Також, даним рішенням виключено із акту опису та звільнено з-під арешту належні ОСОБА_3 59/100 часток (а.с. 23-25).

Крім того, судом встановлено, що вироком апеляційного суду Рівненської області від 03.04.2014 року, у звязку із засудженням ОСОБА_4, йому призначено разом із застосуванням основного покарання конфіскацію в дохід держави ? частки майна, що належить йому на праві приватної власності. Вирок набув законної сили 11.03.2014 року, що стверджується копією виконавчого листа виданого 03.04.2014 року (а.с. 22).

У відповідності до ч. 1 ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1. частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2. річ є неподільною; 3. спільне володіння і користування майна є неможливим; 4. таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сімї.

Однією із необхідних умов припинення за рішенням суду права особи на частку у спільному майні є те, що частка є незначною і не може бути виділена в натурі.

Як слідує із матеріалів справи, позивач володіє часткою в спільному з відповідачами житловому будинку, яка складає 59% від вартості всього майна, тобто частка якого становить 59/100 від всієї вартості житлового будинку житлового будинку № 11 по вул. Затишній в с. Липини Луцького району Волинської області.

В той же час ОСОБА_4, з урахуванням вироку апеляційного суду Рівненської області від 03 квітня 2014 року залишається ? частина від 41/100, тобто 41/200 житлового будинку № 11 по вул. Затишній в с. Липини Луцького району Волинської області, а Луцька ОДПІ в інтересах держави, як стягувач, претендує на конфіскацію ? від 41/100 житлового будинку № 11 по вул. Затишній в с. Липини Луцького району Волинської області.

Таким чином, частка кожного з відповідачів зокрема у порівнянні з належною часткою позивача у будинку є незначною і не може бути виділена окремо в натурі, що підтверджується висновком експертного дослідження №О-17 від 22.02.2016 року (а.с. 27-31).

У відповідності до ст.183 ЦК України подільною є річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення. Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення.

Враховуючи, що частки співвласників жилого будинку відповідачів є незначними, тобто становлять менший розмір ніж площа будь-якого із приміщення житлового будинку, придатних для проживання без зміни їх цільового призначення, розподіл домоволодіння № 11 по вул. Затишній в с. Липини Луцького району Волинської області в натурі відповідно до ідеальних часток співвласників в розмірі 59/100, 41/200, 41/200 з технічної точки зору не можливий, а тому суд вважає за можливе припинити їх право власності із відшкодуванням їх вартості.

У відповідності до п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» від 4 жовтня 1991 року, при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Якщо виділ частки будинку неможливий, суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування відособленими приміщеннями (квартирами, кімнатами) такого будинку. У цьому разі окремі підсобні приміщення (кухня, коридор тощо) можуть бути залишені в загальному користуванні учасників спільної часткової власності. Порядок користування жилим будинком може бути встановлено також і між учасниками спільної сумісної власності. При неможливості виділу частки в натурі або встановлення порядку користування ним, власнику, що виділяється, за його згодою присуджується грошова компенсація. Розмір грошової компенсації визначається за угодою сторін, а при відсутності такої згоди судом по дійсній вартості будинку на час розгляду справи. Під дійсною вартістю будинку розуміється грошова сума, за яку він може бути проданий в даному населеному пункті чи місцевості. Для її визначення при необхідності призначається експертиза. В окремих випадках суд може, враховуючи конкретні обставини справи, і при відсутності згоди власника, що виділяється, зобовязати решту учасників спільної власності сплатити йому грошову компенсацію за належну частку з обовязковим наведення відповідних мотивів. Зокрема, це може мати місце, якщо частка у спільній власності на будинок є незначною й не може бути виділена в натурі чи за особливими обставинами сумісне користування ним неможливе, а власник в будинку не проживає і забезпечений іншою жилою площею.

При таких обставинах, в разі неможливості з технічної точки зору поділу (виділу) житлового будинку у відповідності до ідеальних часток кожного із співвласника, тобто у випадку не можливості кожній із сторін виділити відокремлену частину будинку із самостійним виходом, встановлюється порядок користування житловим будинок, а якщо не можливо встановити порядок користування будинком, співвласнику присуджується грошова компенсація, за його згодою, а в окремих випадках, якщо частка у спільній власності на будинок є незначною й не може бути виділена в натурі чи за особливими обставинами сумісне користування ним неможливе, а власник в будинку не проживає і забезпечений іншою жилою площею, - зобовязати учасників спільної власності виплатити такому співвласнику грошову компенсацію за належну йому часку в спільному майні.

Наступною умовою припинення за рішенням суду права особи на частку у спільному майні є те, що спільне володіння та користування майном є неможливе.

Як слідує із пояснень представника відповідача, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 фактично уже не є членами однієї сімї, не проживають спільно та не ведуть спільного господарства.

При цьому, ОСОБА_4 відмовляється здійснювати ремонт житлового будинку, облаштовувати прибудинкову територію, а також нести витрати по сплаті всіх комунальних послуг та поточні витрати на утримання житлового будинку.

Вказані вище обставини свідчать про неможливість спільного володіння та користування майном, оскільки з боку ОСОБА_4 не вчиняються жодні дії спрямовані на утримання, ремонт, облаштування та догляду за будинком як його співвласника.

Ще однією із умов припинення за рішенням суду права особи на частку у спільному майні є те, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сімї.

А тому, враховуючи, що частки обох відповідачів у житловому будинку № 11 по вул. Затишній в с. Липини Луцького району Волинської області, є незначними, не можливий ні його поділ в натурі між співвласниками, ні виділ частки у спільному майні співвласникам, ні встановлення порядку його користування між співвласниками, то припинення за рішенням суду прав відповідачів на їх частки у спільному майні, яким є вказаний вище житловий будинок не завдасть істотної шкоди інтересам відповідачів та членам сімї ОСОБА_4, а також державі.

Частиною 2 ст. 365 ЦК України передбачено, що суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Відповідно до висновку про вартість майна, оцінка 41/100 частини будинку №11 по вул. Затишній в с. Липини Луцького району Волинської області становить 282600 грн. (а.с. 26).

І як слідує із квитанцій 0.0.514568278.1 від 02.03.2016 року та №0.0.514576008.1 від 02.03.2016 року позивачем внесено на депозит Луцького міськрайонного суду ринкову вартість часток відповідачів в розмірі по 141300,00 грн., тобто повну вартість (а.с. 2-3).

Таким чином, оцінивши зібрані і дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 58, 60, 88, 209, 213-215 ЦПК України, ст. 183, 365 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» від 4 жовтня 1991 року, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_4 на належні йому 41/100 частин житлового будинку № 11 по вул. Затишній в с. Липини Луцького району Волинської області.

Стягнути з депозитного рахунку Луцького міськрайонного суду Волинської області на користь ОСОБА_4 грошову компенсацію за належну йому, з урахуванням вироку апеляційного суду Рівненської області від 03 квітня 2014 року, - 41/200 частин житлового будинку № 11 по вул. Затишній в с. Липини Луцького району Волинської області в розмірі 141300 (сто сорок одну тисячу триста) грн., які було внесено ОСОБА_3 на підставі квитанції № 0..1 від 02 березня 2016 року.

Стягнути з депозитного рахунку Луцького міськрайонного суду Волинської області на користь держави в особі Луцької обєднаної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби грошову компенсацію за належні ОСОБА_4 41/200 частин житлового будинку № 11 по вул. Затишній в с. Липини Луцького району Волинської області, яка підлягала конфіскації на підставі вироку апеляційного суду Рівненської області від 03 квітня 2014 року, у розмірі 141300 (сто сорок одну тисячу триста) грн., які було внесено ОСОБА_3 на підставі квитанції № 0.0.514568278.1 від 02 березня 2016 року, що становить ринкову вартість частки, що підлягає конфіскації.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 41/100 частин житлового будинку № 11 по вул. Затишній в с. Липини Луцького району Волинської області.

Звільнити з-під арешту 41/100 частин житлового будинку № 11 по вул. Затишній в с. Липини Луцького району Волинської області у звязку з набуттям ОСОБА_3 права власності на неї.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Луцького міськрайонного суду Р.М. Кихтюк