Справа № 206/4551/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

12 серпня 2016 року Самарський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючого, судді Сухорукова А.О.,

народні засідателі: Чурбакова М.М.,

ОСОБА_1,

при секретарі Ременяк М.С.,

за участю прокурора Лихолат Б.Д.,

за участю адвоката ОСОБА_2,

представника заявника, лікаря-психіатра ОСОБА_3

розглянувши у відкритому виїзному судовому засіданні у м. Дніпропетровську цивільну справу окремого провадження за заявою Комунального закладу «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної ради», заінтересована особа ОСОБА_4, про надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку,

ВСТАНОВИВ:

11 серпня 2016 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію ОСОБА_4, 19.12.1973 р. н., який мешкає за адресою: АДРЕСА_1.

Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 10.08.2016 р. о 15 год. 00 хв. ОСОБА_4 був госпіталізований до психіатричного стаціонару.

ЛКК зробила висновок про необхідність його госпіталізації до психіатричного стаціонару для обстеження або лікування у звязку з наявністю у нього психічного розладу, який обумовлює суттєву шкоду його здоровю внаслідок погіршення психічного стану у разі, якщо особі не буде надана психіатрична допомога, подана заява «Про госпіталізацію громадянина у психіатричний стаціонар у звязку з визнанням таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення третього речення частини першої статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» від 22 лютого 2000 року № 1489-ІІІ з наступними змінами у взаємозвязку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю» на підставі рішення Конституційного суду України від 01.06.2016 року № 1-1/2016.

Підставою для висновку про необхідність госпіталізації є відомості про поведінку ОСОБА_4, які надійшли від опікуна ОСОБА_5.

Комісія дійшла висновку, що обстеження і лікування ОСОБА_4 можливе тільки в умовах стаціонару.

У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує, задовольнити, адвокат на розсуд суду.

ОСОБА_4 письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР» не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав.

В силу ст. 14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

У судовому засіданні було встановлено, що 10.08.2016 р. о 15 год. 00 хв. ОСОБА_4 був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної ради» за направленням лікаря-психіатра ОСОБА_6, КЗ «ОЦЕМД та МК» ДОР».

При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР» комісія лікарів виявила, що хворий напружений, вербально агресивний на адресу матері. Мова повільна, не завжди по суті. Емоційно лабільний, роздратований. Легко афектується під час бесіди. Мислення вязке, ригідне, з розірваністю. Увага відволікаєма. Негативно налаштований на адресу матері.

ОСОБА_4 було поставлено попередній діагноз шизофренія, дитячий тип, олігофреноподібний тип дефекту з судомними нападами в анамнезі. Інвалід І групи безстроково.

Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах.

Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію ОСОБА_4 до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 14, 16 Закону України від 22.02.2000 р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу», ст.ст. 48, 10, 11, 18, 57 60, 130, 208, 209, 212 215, 218, 279-282 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити.

Госпіталізувати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в Комунальний заклад «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради для надання психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Розяснити, що заява фізичної особи або її законного представника про припинення надання особі психіатричної допомоги у примусовому порядку може бути подана через три місяці з дня ухвалення рішення суду про надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку або її продовження, госпіталізацію у примусовому порядку, її продовження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час оголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий, суддя: А.О. Сухоруков

Народні засідателі: М.М. Чурбакова

ОСОБА_1