Справа № 456/1531/16-ц
Провадження № 2/456/1219/2016
РІШЕННЯ

іменем України

12 липня 2016 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Микитчина І. М. ,

при секретарі Свержинській І.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Стрию справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Стрийської міської ради, третя особа: Департамент державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області про визнання права власності на квартиру,

ВСТАНОВИВ:

позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2, звернулись в суд з позовною заявою та просять визнати за ними право власності по ? частині кожному на реконструйовану квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 88,4 кв.м.

В обґрунтування позовних вимог покликаються на те, що 6 жовтня 1990 року вони зареєстрували шлюб. За час спільного подружнього життя вони придбали квартиру АДРЕСА_1. Договір купівлі-продажу даної квартири було оформлено 17.10.1997 року на ОСОБА_1, посвідчено державним нотаріусом Стрийської державної нотаріальної контори та зареєстровано в Стрийському МБТІ в реєстрі № 5077 від 07.11.1997 р. Квартира складалася з однієї житлової кімнати площею 22,9 кв. м. та кухні, зальною площею квартири складала 38,2 кв. м. За час спільного подружнього життя у них народилося двоє дітей і однієї житлової кімнати для їхньої сім'ї стало замало. Тому вони вирішили зробити добудову до квартири, облаштувавши мансарду на горищі над їхньою квартирою.

Рішенням виконавчого комітету Стрийської міської ради № 407 від 22.12.2005 року їм було надано дозвіл на добудову та влаштування над їхньою квартирою мансардного приміщення в об'ємі горища. Після отримання дозволу на добудову до квартири, вони здійснили надбудову і реконструкцію горища. Облаштувавши мансарду, вони збільшили площу їхньої квартири: загальна площа становить 88.4 кв. м., а житлова 64,1 кв. м. Спільне подружнє життя між ними не склалося і рішенням Стрийського міськрайонного суду від 02.10.2013 р. їхній шлюб було розірвано. Після розірвання шлюбу між ними постало питання про поділ майна, яке було придбане ними під час спільного подружнього життя і вони вважають, що кожен з них має право на ? частину квартири, яку вони придбали і добудували за час спільного проживання. У них виникла необхідність зареєструвати реконструйовану квартиру. Відповідно до Звіту про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж об'єкта, а саме житлової квартири АДРЕСА_1 встановлено її відповідність вимогам надійності і безпечної експлуатації і можливість її безпечної експлуатації. Добудова відповідає державним стандартам, будівельним нормам і правилам та санітарному законодавству.

На звернення до центру надання адміністративних послуг Стрийської міської ради про проведення державної реєстрації права на нерухоме майно вони отримали в усній формі відмову у державній реєстрації права власності, мотивуючи тим, що відсутня декларація про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта. Оскільки, зважаючи на те, що у них відсутня дозвільна документація та належно затверджений проект вони змушені звернутись до суду на підставі ч.3 ст. 376 Цивільного кодексу України з позовом про визнання права власності на реконструйовану квартиру.

В судовому засіданні позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підтримали позовні вимоги покликаючись на викладені в позовній заяві обставини.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 позовні вимоги визнала, та додатково пояснила, що дійсно рішенням виконавчого комітету Стрийської міської ради № 407 від 22.12.2005 року позивачам було надано дозвіл на добудову та влаштування над їхньою квартирою мансардного приміщення в об'ємі горища.

В судове засідання представник третьої особи департаменту державно-будівельного контролю у Львівській області ОСОБА_4 не з'явився подав до суду заяву згідно з якою просить справу розглянути в його відсутності, покладається на розсуд суду.

Суд, заслухавши пояснення позивачів, представника відповідача та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб,які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В судовому засіданні встановлено, що 6 жовтня 1990 року позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 28.12.2007 року.

Відповідно до договору купівлі-продажу квартиру АДРЕСА_1 позивачі за час спільного подружнього життя придбали спірну квартиру, яку 17.10.1997 року оформили на позивача ОСОБА_1, даний договір посвідчено державним нотаріусом Стрийської державної нотаріальної контори та зареєстровано в Стрийському МБТІ в реєстрі № 5077 від 07.11.1997 р.

Відповідно до рішення виконавчого комітету Стрийської міської ради № 407 від 22.12.2005 року позивачам було надано дозвіл на добудову та влаштування над їхньою квартирою мансардного приміщення в об'ємі горища. Після отримання дозволу на добудову до квартири, вони здійснили надбудову і реконструкцію горища. Облаштувавши мансарду, вони збільшили площу їхньої квартири: загальна площа становить 88.4 кв. м., а житлова 64,1 кв. м.

Відповідно до Звіту про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж об'єкта, а саме житлової квартири АДРЕСА_1 від 08.01.2013 року встановлено її відповідність вимогам надійності і безпечної експлуатації і можливість її безпечної експлуатації. Добудова відповідає державним стандартам, будівельним нормам і правилам та санітарному законодавству.

Відповідно до ст. 29 ЗУ «Про планування та забудову території» здійснення будівельних робіт на об'єктах містобудування без дозволу на виконання будівельних робіт чи його перереєстрації, а також здійснення незазначених у дозволі будівельних робіт вважається самочинним будівництвом.

Відповідно до ч. 3 ст. 376 ЦК України - право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Згідно ч. 1 ст. 60 СК України, майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

Згідно ч. 1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними та, або шлюбним договором.

Рішенням Стрийського міськрайонного суду від 02.10.2013 р. шлюб між позивачами було розірвано було розірвано.

На підставі вищенаведеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачів підставні та за ними слід визнати право власності по ? частині кожному на реконструйовану квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 88,4 кв.м.

Керуючись ст., ст. 10, 60, 212, 213, 215 ЦПК України, ст.ст. 60-61, 70-71, ст., 376 ЦК України, суд

ВИРІШИВ :

позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_2 право власності по ? частині кожному на реконструйовану квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 88,4 кв.м.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий-суддя І. М. Микитчин