Єдиний унікальний номер 227/747/16-ц Номер провадження 22-ц/775/1572/2016
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 серпня 2016 року Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого судді - Курило В.П.

суддів : - ОСОБА_1, ОСОБА_2

за участю секретаря - Марченко Я.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Бахмуті Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, про зменшення розміру стягуваних аліментів,

за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 29 червня 2016 року, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 29 червня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_3 - задоволені.

Змінений розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (мешкає за адресою: Донецька область, Добропільський район, м. Білицьке, вул. Леніна, 21/6, інн. НОМЕР_1, НОМЕР_2) на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 (зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, НОМЕР_3), і визначено до стягнення їх в розмірі 1/6 частини заробітку, але не менше 30 % відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Виконавчий лист про стягнення аліментів з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_4 (прізвище від першого шлюбу ОСОБА_3) ОСОБА_6, 02 жовтня 1991 на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, відкликаний.

З рішенням не погодилась ОСОБА_4, подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення яким в позові відмовити.

На її думку, вирішуючи спір, суд першої інстанції не обгрунтованно прийняв до уваги доводи позивача і зробив неправильний висновок про обґрунтованість його доводів. Суд безпідставно зробив висновок про те, що матеріальний стан платника аліментів погіршився і це є підставою для зменшення розміру аліментів. Суд не звернув увагу на її доводи про те, що вона не працює, несе додаткові витрати на ліки дитині і розвиток її здібностей, безпідставно критично оцінив надані нею докази. Виходячи із змісту статті 192 СК України неможливо вважати погіршенням матеріального стану відповідача його одруження і народження дитини від іншого шлюбу. Дружина відповідача отримує допомогу при народженні їх з позивачем дитини, не потребує додаткових витрат. Позивач є молодою людиною, не позбавлений права у подальшому влаштуватися на більш високооплачувану роботу для збільшення своїх доходів, він не обтяжений будь якими рахунками. В 2014 році він вже звертався до суду з заявою про зменшення розміру аліментів і було відмовлено в задоволені цих вимог в повному обсязі. З цього часу його матеріальне становище не погіршилось і у суду не було підстав для задоволення позовних вимог.

В засіданні апеляційного суду ОСОБА_3 просив апеляційну скаргу відхилити, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

ОСОБА_4 в засідання апеляційного суду не прибула, про час та місце розгляду справи повідомлена телефонограмою. Про причини неявки суд не повідомила.

Відповідно до статті 305 ЦПК України неявка в судове засідання сторін, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи апеляційним судом. Тому апеляційний суд розглядає справу у відсутність ОСОБА_4

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення позивача ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи і перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що воно ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального законів.

Апеляційний суд вважає, що рішення суду ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального законів.

Судом встановлено, що позивач є батьком неповнолітньої дитини - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3. На утримання сина сплачує аліменти за рішенням суду від 18 червня 2012 року та ухвалою від 03 липня 2013 року Добропільського міськрайонного суду Донецької області на користь ОСОБА_7 у розмірі 1/4 частини всіх доходів, але не менше 30% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця. Шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 був розірваний.

Звертаючись в суд з позовом про стягнення аліментів, ОСОБА_3 посилався на те, що його матеріальний стан погіршився . В сімї працює лише він, дружина разом з малолітнім сином перебувають у нього на утриманні. Він сплачує комунальні послуги , що становить значну суму.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги ОСОБА_3 ґрунтуються на законі.

Вказаний висновок суду першої інстанції є правильним.

Розглядаючи справу, суд встановив, що 01 лютого 2014 року позивач зареєстрував шлюб із ОСОБА_8, яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_3. Від їх шлюбу 05 травня 2014 року народився син ОСОБА_9. Дитина та дружина знаходяться на утриманні позивача.

Згідно довідки з ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська» позивач працює механіком та має нарахований дохід за період з серпня 2015 року по січень 2016 року у розмірі 144792,59 грн.

Згідно довідки ОСББ «Сигма» від 11 лютого 2015 року позивач зареєстрований разом зі своєю родиною за адресою м. Білицьке, вул. Леніна, 21/6.

Відповідно до статті 192 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом змінено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них

Розглядаючи питання чи змінився матеріальний або сімейний стан позивача, суд першої інстанції зробив правильний висновок про те, що сімейний стан позивача порівняно з 2012 роком змінився і це є підставою для зменшення розміру аліментів, які він сплачує на користь відповідача.

В матеріалах справи міститься копія свідоцтва про шлюб, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Красноармійську реєстраційної служби Красноармійського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області від 01 лютого 2014 року, з якої вбачається, що ОСОБА_3 з 01 лютого 2014 року перебуває у шлюбі з ОСОБА_10, актовий запис № 29 (а.с.7).

Від спільного шлюбу мають малолітню дитину ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_5, що підтверджується свідоцтвом про народження від 12 травня 2014 року, актовий запис № 30 (а.с.8). Позивач фактично має на утриманні не тільки сина ОСОБА_12, але й дружину, яка не працює, а також має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_5. Таким чином в судовому засіданні достовірно встановлено, що станом на теперішній час порівняно з 2012 роком сімейний стан позивача дійсно змінився.

Позивач працює та відповідно довідки з ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська» отримує заробітну плату. Середньомісячна заробітна плата складає 24132 грн. 098 коп., тому середньомісячний розмір стягуваних аліментів в розмірі ? від доходів складає 6033 грн. 02 коп.

Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. При визначенні розміру аліментів відповідно до ст.182 Сімейного Кодексу України, враховується стан здоров'я та матеріальне становище дитини, та платника аліментів, наявність у платника аліментів на утриманні інших непрацездатних осіб та інші обставини, які мають значення.

Вирішуючи спір, судом враховано , що відповідно до статті 180 Сімейного Кодексу України утримувати неповнолітнього ОСОБА_5 має не тільки батько а ще й мати відповідач по справі. Тому її доводи про те, що вона не працює і не має джерел до існування у даному випадку не можуть бути прийняті судом як підстава для відмови позивачу у позові.

Виходячи із середньомісячної заробітної плати позивача у 24132,098 грн. при задоволені позову до зменшення сплачуваних аліментів до 1/6 частини від доходів, середньомісячний розмір аліментів складатиме 4022 грн. 01 коп., що значно вище розміру прожиткового мінімуму на дитину віку неповнолітнього ОСОБА_5.

Доводи відповідача про те, що вона несе додаткові витрати на лікування сина і на розвиток його здібностей, також правильно не прийняті судом до уваги через те, що вони не ґрунтуються на законі.

Відповідно до статті 185 Сімейного Кодексу України, розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду на підставі окремого позову. Із справи видно, що під час її розгляду ОСОБА_4 з позовом про стягнення додаткових витрат на утримання сина до суду не зверталась.

Отже, підстав для відмови позивачу у позові у суду першої інстанції не було.

Рішення суду першої інстанції відповідає закону і підстав для його скасування не встановлено. Усі доводи апеляційної скарги перевірені судом першої інстанції і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального законів, що призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. 303-315 ЦПК України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 29 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з часу її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Судді: