_________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/409/16-ц
Провадження № 2/520/1831/16
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

20.01.2016 року м. Одеса

Суддя Київського районного суду міста Одеси Прохоров П. А., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, та ОСОБА_3, третя особа Перший Київський ВДВС Одеського міського управління юстиції, про переведення прав власності та про припинення права власності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Київського районного суду м. Одеси з вказаним позовом, в якому просить суд припинити право власності ОСОБА_2 щодо 49/100 частин домоволодіння за адресою: м. Одеса, вул. Купріна, 30 та перевести права співвласника щодо такого майна на позивача в рахунок погашення суми боргу за виконавчим листом №1512/16803/2012 від 06.12.2013 року.

Зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням: п.5-7 ч.2, ч.5 ст. 119 ЦПК України, а саме: з переліку додатків позовної заяви вбачається, що позивач додає до позову оригінал квитанції про сплату судового збору та копію позовної заяви з додатками для відповідача, однак такі додатки у поштовому конверті, що надійшов на адресу суду та містив позовну заяву, відсутні, про що складено відповідний акт №6 від 13.01.2016 року.

На підставі ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Враховуючи викладене, суддя доходить висновку про те, що позивачу необхідно надати до суду документи, згідно переліку у позовній заяві.

При цьому позивачем заявлено вимогу про відстрочення йому сплати судового збору до визначення дійсної вартості майна, в звязку з чим суд зазначає про наступне.

Відповідно до п. 13 постанови № 10 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», якщо в позовній заяві обєднано дві або більше самостійних вимог, що повязані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою).

Відповідно до ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Так суддя вказує на те, що законом України «Про судовий збір» встановлена ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру у розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 80 ЦПК України ціна позову у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності визначається дійсною вартістю нерухомого майна. При цьому згідно п. «а» ч.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутності за дійсною вартістю майна на час розгляду спору. Під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.

Таким чином в обґрунтування ціни позову позивачам слід надавати до суду належну оцінку спірного майна або згоду сторін щодо його вартості, однак до матеріалів позову не надано належних відомостей щодо проведення оцінки зазначеного майна компетентними особами та не надано наявності згоди сторін щодо вартості такого майна. Разом з тим позивачем вказано на неможливість визначення вартості спірного майна на момент предявлення позову.

Згідно ч. 2 ст. 80 ЦПК України, якщо на момент пред'явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Виходячи з викладеного суддя попередньо визначає суму судового збору що підлягає сплаті позивачами за вирішення вимог майнового характеру в розмірі 6090,00 грн.

Щодо вимоги немайнового характеру, то розмір судового збору, що має бути сплачено позивачем, відповідно до положень Закону України «Про судовий збір» складає 487,20 грн., за кожну вимогу.

При цьому належним доказом сплати судового збору є фінансовий документ: платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою мають містити відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір. Також фінансовий документ повинен бути підписаний уповноваженою посадовою особою і скріплено печаткою установи з відміткою про дату виконання платіжного доручення та відміткою про зарахування суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору - згідно наданих Пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду Цивільних і кримінальних справ розяснень у постанові №10 від 17.10.2014 №10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах ".

Разом з тим підставами для задоволення клопотання про відстрочення сплати судового збору мають бути виключні обставини, підтверджені належними доказами, що унеможливлюють сплату позивачем належних сум судового збору та через таке істотним чином обмежують його доступ до правосуддя за ознакою майнового стану. Такими доказами можуть бути зокрема офіційні відомості про сукупний майновий стан позивача, стан його здоровя, наявність у нього майнових зобовязань, тощо, та при цьому саме посилання як на підставу несплати судового збору на те, що попередньо визначити ціну позову позивач не вбачив за можливе не є належною підставою для задоволення клопотання.

З викладеного суддя відмовляє позивачу у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору та пропонує надати до суду належні докази сплати судового збору у вказаному розмірі - 6577,20 грн., що зробить можливим подальший рух справи.

Керуючись ст.ст. 119, 121 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, та ОСОБА_3, третя особа Перший Київський ВДВС Одеського міського управління юстиції, про переведення прав власності та про припинення права власності залишити без руху.

Повідомити позивачу про необхідність виправити зазначені недоліки позову протягом 5 (пяти) днів з дня отримання цієї ухвали, а саме: надати оригінал документу про сплату судового збору в розмірі - 6577,20 грн.

Розяснити позивачу, що у разі невиконання ухвали суду в зазначений строк позовна заява буде вважатися неподаною та повернута зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя П. А. Прохоров