_________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/812/16-ц
Провадження № 2/520/1946/16
УХВАЛА

про забезпечення позову

28 січня 2015 року м. Одеса

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Прохорова П.А.,

при секретарі Цвігун А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі заяву позивачів про застосування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи - ОСОБА_4, Державна архітектурно-будівельна інспекція України в особі Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, ОСОБА_5, про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном та знесення самочинно збудованого майна,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Київського районного суду м. Одеси перебуває зазначена цивільна справа, ухвала про відкриття провадження від 28.01.2016 року.

Одночасно з позовною заявою представник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірні обєкт незавершеного будівництва та дачний будинок літ. «А4», які знаходяться на земельній ділянці за адресою: м. Одеса, вул. Макаренка, 39, заборони проведення відповідачем та будь-якими іншими особами будь-яких будівельних робіт щодо дачних будинків літ. «А4» та літ. «А5» за тією ж адресою, та заборони відповідачу та державним установам вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо спірних обєктів нерухомості.

В обґрунтування заявлених вимог про забезпечення позову представник позивача вказував на те, що пропоновані ним обтяження та заборони є співрозмірним та необхідним заходом забезпечення позову, оскільки відповідач дізнавшись про відкриття провадження у справі та діючи недобросовісно може вжити заходів щодо відчуження спірного нерухомого майна, або передачі його у забезпечення зобовязань іншим особам, та разом з тим продовження проведення відповідачем чи будь-якими іншими особами будівельних робіт на зазначених обєктах будівництва може призвести до невідворотних наслідків у вигляді руйнування приналежного позивачам майна, та окрім того за час провадження у справі відповідач, переслідуючи свій намір реконструкції та будівництва спірних обєктів у тому вигляді як воно ведеться, може закінчити будівництво та зареєструвати відповідні декларацію про готовність обєкта будівництва та право власності на такий обєкт нерухомості, що у перспективі можливого рішення у справі вбачається таким, що утруднить або унеможливить його виконання у випадку задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Порядок вирішення питання про застосування заходів забезпечення позову врегульовано положеннями ст. 151-153 ЦПК України, та з такого приводу судам було надано відповідні розяснення, викладені Пленумом Верховного Суду України у постанові «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року.

Виходячи з системного аналізу вказаних норм, суди, при вирішенні клопотань про застосування заходів забезпечення позову мають керуватися загальними засадами судочинства, та за наслідками розгляду такого питання слід постановляти вмотивовану ухвалу.

Таким чином суд, у випадку, коли клопотання про забезпечення позову заявлено разом з позовом, керуючись положеннями ч.4 ст. 151, ч. 1, ч.3 ст. 153 ЦПК України, та за формальної відповідності заяви ч.2 ст. 151 ЦПК України, вимушений розглядати заяву на підставі наявних серед матеріалів справи доказів та пояснень, гарантуючи при цьому максимальне забезпечення прав всіх учасників процесу.

При цьому оцінка доказам надається виключно в контексті вирішення питання про застосування заходів забезпечення позову, та ні у якому разі не у розумінні вирішення справи по суті.

Так, оцінка доказів відбувається відповідно до загальних засад - положень 10, 11, 57-61 ЦПК України, виходячи з їх одиночного та сукупного, всебічного, повного, об'єктивного та безпосереднього аналізу та з чого суд доходить до внутрішнього переконання щодо вирішення процесуального питання (за аналогією до ст. 212 ЦПК України).

Одночасно з тим, в силу положення ст. 119 ЦПК України, позивач не зобовязаний разом з позовом надати до суду всі докази у справі, а може лише зазначати про них. У такому випадку позивач зобовязаний надати такі докази до початку розгляду справи по суті.

Подана представником заява про застосування заходів забезпечення позову формально відповідає приписам та вимогам, встановленим ч.2 ст. 151 ЦПК України, та таким чином вона підлягає невідкладному розгляду.

Сторони в судове засідання не викликались.

Суд, проаналізувавши матеріали справи та надані стороною позивача пояснення вказує на наступне.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим кодексом заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, а також інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ч. 3 ст. 152 ЦПК України позов зможе бути забезпечено, зокрема, накладенням арешту на майно, що належить відповідачу, та забороною вчиняти певні дії. Суд може одночасно вжити кілька видів забезпечення позову. При цьому вжиті види забезпечення позову мають бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до наданих з приводу такого процесуального питання розяснень, що викладені у Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року (п.4), розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв'язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Так, з наданих до суду матеріалів вбачається, що сторони у справі є співвласниками дачного будинку, що розташований за адресою: м. Одеса, вул. Макаренка, 39, та кожному з них на праві спільної часткової власності належить по 1/3 частині такого будинку (інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна №51521075 від 11.01.2016 року) та разом з тим приналежне сторонам майно не перебуває під зареєстрованими обтяженнями.

Згідно наданих позивачами пояснень, обєкт нерухомості, співвласниками якого вони є фактично являє собою цілісну споруду, що має окремі виходи, - має єдиний фундамент та ряд спільних конструктивних елементів, разом з тим, відповідач, діючи за власним розсудом та не погодивши з співвласниками своїх намірів розпочала роботи з будівництва та реконструкції як приналежної їй частки майна так в тієї частки у сумісній частковій власності, що їй не належить. Таке будівництво ведеться з порушенням будівельних норм, що спричиняє істотну та незворотну шкоду всій будівлі за адресою: м. Одеса, вул. Макаренка, 39, у вигляді осідання фундаменту, осідання та появи тріщин у спільній стіні.

На підтвердження такої обставини до матеріалів позову окрім викладених у позові пояснень додано Акт про проведення незаконних дій з реконструкції, порушення ДБН та здійснення самочинного будівництва (від 25 січня 2016 року), що завірено підписами осіб, які проживають за адресою будівництва та скріплено печаткою ОК «Будинок-1».

Окрім того позивачами до суду надано копію заяви ОСОБА_4, надану нею до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Одеській області 19.11.2015 року, щодо необхідності проведення перевірки викладених у такій заяві фактів щодо порушення відповідачем будівельних норм та стандартів при проведенні спірних будівельних робіт, та фототаблиці, на яких за наданими письмовими поясненнями відображено стан спірного нерухомого майна до початку будівельних робіт та на час подачі позову до суду з фотофіксуванням видимих будівельних робіт. При цьому суд зауважує, що зазначені фототаблиці потребують подальшого дослідження та обґрунтування, зокрема щодо часу та місця здійснення такої фото фіксації.

Відповідно до змісту позовних вимог позивачі, посилаючись на зазначені підстави позову, стверджують про те, що ведення відповідачем будівельних робіт порушує приписи законодавства та просять суд усунути їм перешкоди у користуванні приналежним їм нерухомим майном, шляхом приведення дачних будинків літ. «А4» та літ. «А5», за адресою: м. Одеса, вул. Макаренка, 39, до первинного стану та знесення самочинно збудованого нерухомого майна за адресою: м. Одеса, вул. Макаренка, 39, за рахунок відповідача.

З наведеного суд доходить висновку про те, що між сторонами дійсно існує спір про право, що потребує вирішення у судовому порядку.

З зазначених обставин позову вбачається, що на теперішній час існує обєктивна вірогідність подальшої реконструкції майна та продовження проведення відповідачем будівництва якеможе бути самочинним, що з огляду на інші обставини позову може призвести до незворотних наслідків у вигляді осідання фундаменту, руйнування несучих стін та інших конструкцій, та з такого накладення заборони проводити подальшу реконструкцію, до вирішення справи по суті, з метою уникнення нанесення подальшої шкоди сусіднім будівлям вбачається співрозмірним заходом забезпечення позову.

Разом з тим доречними вбачаються і вимоги щодо накладення арешту на вказане майно, оскільки відчуження такого майна відповідачем на користь інших осіб у період вирішення справи призведе до порушення субєктного складу учасників справи що істотним чином зашкодить інтересам вирішення справи та утруднить виконання можливого рішення суду у випадку задоволення позову.

Виходячи з наведених обставин та розяснень, що вказані у Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9, за якими наголошено про те, що особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, суд доходить висновку про те, що тимчасове застосування заборон та обтяження обєкту нерухомого майна у вигляді пропонованих позивачем заходів забезпечення позову, що на час вирішення справи фактично є предметом спору вбачається співрозмірними та доцільними заходами забезпечення позову, що істотним чином не зашкодить ані правам та інтересам сторін у справі, ані інших осіб, натомість, вбачається, що у випадку зволікання у застосуванні таких заходів забезпечення позову, правам та інтересам позивачів та третіх осіб може бути нанесена шкода та можуть настати незворотні наслідки з причини порушення будівельних норм та стандартів, що в подальшому, у випадку задоволення позову, може істотним чином ускладнити або унеможливити виконання рішення суду.

При цьому суд зважаючи на те, що заяву про застосування заходів забезпечення позову розглянуто за відсутності учасників справи та їх представників, з метою забезпечення прав таких учасників вважає за необхідне розяснити учасникам справи передбачене положеннями ст. 153 ЦПК України право на звернення до суду з заявою про скасування або заміну застосованих судом заходів забезпечення позову, шляхом подачі до суду вмотивованої заяви.

Виходячи з викладеного та керуючись положеннями ст.ст. 10, 11, 57-60, 151-153, 208-210 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача про застосування заходів забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на обєкт незавершеного будівництва, декларація за яким зареєстрована за номером ОД 73, що знаходиться за адресою: вул. Макаренка, буд. 39, м. Одеса.

Накласти арешт на дачний будинок літ. «А4», який знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Макаренка, 39, загальною площею 306,1 кв.м, житлова площа 75,6 кв.м., що знаходиться на земельній ділянці за кадастровим номером :38:001:0073.

Заборонити ОСОБА_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, яка зареєстрована та мешкає в АДРЕСА_1, та будь-яким іншим особам проводити будь-які будівельні роботи, роботи з реконструкції, перепланування дачного будинку літ. «А4», який знаходиться за адресою: вул. Макаренка, буд. 39, м. Одеса, 65038, загальною площею 306,1 кв.м., житловою площею 75,6 кв.м, що розташований на земельній ділянці площею 0,0083 га, кадастровий номер :38:001:0073.

Заборонити ОСОБА_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, яка зареєстрована та мешкає в АДРЕСА_1, та будь-яким іншим особам проводити будь-які будівельні роботи, роботи з реконструкції, перепланування дачного будинку літ. «А5», розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Макаренка, буд. 39, 65038, літньою житловою площею 177,6 кв.м, загальною площею 425,1 кв.м, який розташований на земельній ділянці площею 0,0283 га, кадастровий номер :38:001:0069.

Заборонити Державній архітектурно-будівельній інспекції України () в особі Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Канатна, 83, реєструвати декларацію про готовність обєкта до експлуатації, який знаходиться за адресою: вул. Макаренка, буд. 39, м. Одеса, 65038.

Заборонити Відділу держаної реєстрації речових прав на нерухоме майно Одеського міського управління юстиції, 65036, Одеська область, м. Одеса, вул. Старицького 10-а, здійснювати будь-які реєстраційні дії стосовно обєкту незавершеного будівництва - дачного будинку літ. «А4», який знаходиться за адресою: вул. Макаренка, буд. 39, м. Одеса, 65038, що розташований на земельній ділянці площею 0,0083 га, кадастровий номер :38:001:0073.

Заборонити ОСОБА_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, яка зареєстрована та мешкає в АДРЕСА_1, та будь-яким іншим особам здійснювати будь-які реєстраційні дії стосовно обєкту незавершеного будівництва, який знаходиться за адресою дачного будинку «літ. А4» який знаходиться за адресою: вул. Макаренка, буд. 39, м. Одеса, 65038, що розташований на земельній ділянці площею 0,0083 га, кадастровий номер :38:001:0073.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її отримання, однак оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Прохоров П. А.