Справа № 643/8782/16-ц
Номер провадження 2/643/5152/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.08.2016 року Суддя Московського районного суду м. Харкова Довготько Т.М., розглянувши матеріали цивільної справи та перевіривши дотримання вимог ст. ст. 118-121 ЦПК України у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою в якій просить розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, укладений 13 березня 1996року у Палаці одруження м.Тбілісі, актовий запис №261 від 13.03.1996року.

Але позовна заява підлягає поверненню позивачу, оскільки даний позов не підсудний Московському районному суду м. Харкова.

Розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем, а також шлюбу іноземців між собою в Україні здійснюється за Законом України. Вищевикладене означає, що розірвання шлюбу в Україні не залежить від громадянства подружжя і буде здійснюватись на підставах і в порядку, передбачених Сімейним Кодексом України.

Відповідно до рекомендацій Пленуму Верховного Суду України, викладених у постанові «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11, Верховний Суд України зазначає, що в разі розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем, один з яких проживає в Україні, питання підсудності визначається за загальними правилами, встановленими ст. 110 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до ч.2 ст.110 ЦПК України , позови про розірвання шлюбу можуть пред'являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров'я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Обставин, передбачених ст.. 110 ЦПК України позивачем не вказано.

Так, у позовній заяві позивач зазначає, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1, однак як вбачається із ксерокопії паспорту громадянина України позивач значиться зареєстрованим за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Крім того, позивач зазначив, що відповідач мешкає за адресою: АДРЕСА_1, однак як вбачається із відомостей адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України від 15.08.2016року, ОСОБА_2 за вказаною адресою зареєстрованою/знятою з реєстрації не значиться.

Позивачем не надано жодного доказу, що останнім відомим зареєстрованим місцем проживання або перебування відповідача є адреса, що територіально відноситься до Московського районного суду м. Харкова.

Місцем проживання фізичної особи згідно із ст. 29 Цивільного кодексу України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

З системного аналізу норм Цивільного кодексу України (ст.29), Цивільного процесуального кодексу України (ст.ст.109, 110, 115, 121,ч.ч. 3, 4 ст. 122), Закону України «Про свободу пересування і вільний вибір місця проживання в Україні» (ст.ст.3, 6, 8), Закон України «Про судоустрій і статус суддів» (ст. 8) вбачається, що для визначення підсудності конкретної справи конкретному суду вирішальне значення мають офіційні дані органу реєстрації міст перебування та місця проживання фізичної особи-позивача/відповідача, а не дані про її фактичне місце проживання (перебування), навіть і підтверджені отриманням поштової кореспонденції за певною адресою без реєстрації такого місця проживання (перебування).

З урахуванням вище викладеного дана справа не підсудна Московському районному суду і підлягає поверненню позивачу.

Керуючись ст. 121 ч. 3 п. 4 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу повернути позивачу ОСОБА_1 для подачі до належного суду.

Роз'яснити позивачу право на звернення до належного суду.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Т.М.Довготько