08.02.2016 Справа № 363/4553/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 лютого 2016 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Войнаренко Л.Ф.

секретаря Клименко В.В.,

розглянувши в судовому засіданні в м.Вишгороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Вишгородського міського нотаріального округу ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи Вишгородська районна державна нотаріальна контора, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання заповіту недійсним,

В С Т А Н О В И В :

В жовтні 2015 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до приватного нотаріуса Вишгородського міського нотаріального округу ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи Вишгородська районна державна нотаріальна контора, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання заповіту недійсним.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що після смерті матері дізнався про заповіт, яким померла ОСОБА_8 заповіла все своє майно ОСОБА_3 Вважає, що вказаний заповіт не відповідає волі померлої, в звязку з тим, що за життя мати не мала бажання складати заповіт, а обставина підписання третьою особою заповіту за дорученням померлої не відповідають дійсності з тих обставин, що мати не була в хворобливому стані, щоб уповноважити довіреністю третю особу на підпис заповіту.

В судовому засіданні позивач та його представник ОСОБА_9 позовні вимоги пітримали та просять задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3І та її представник ОСОБА_10 позов не визнали, просять відмовити в його задоволенні, з підстав усвідомлення дій померлої при складанні заповіту, бажання настання правових наслідків та волевиявленням померлої, а також в зв"язку з дотриманням норм діючого законодавства під час посвідчення заповіту.

Відповідач - приватний нотаріус Вишгородського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_2 проти позову заперечив з підстав відповідності заповіту волі заповідача та належним оформленням заповіту.

Представник третьої особа Вишгородської районної державної нотаріальної контори Київської області в судове засідання не з"явився, направив до суду заяву про розгляд справи за відсутності їх представника.

Треті особи ОСОБА_6 та ОСОБА_7 позов підтримали і просять задовільнити.

Треті особи ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до суду не зявились, про розгляд справи були повідомленні належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомили.

Допитаний як свідок ОСОБА_11, сусідка померлої ОСОБА_8, повідомила суду про те, що померлою піклувалась відповідач ОСОБА_3, а при житті свідок чула зі слів ОСОБА_5Ф, що майно остання залишить онуці, в звязку з тим, що та її доглядає.

Свідок ОСОБА_12 суду пояснила, що являлась сусідкою померлої, додатково надала пояснення, що відповідач ОСОБА_3 завжди допомагала по господарству та доглядала ОСОБА_8

Свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_14, які є сусідами, в родинних стосунках не перебувають, повідомили суду, що ОСОБА_8 самостійно запросила їх бути свідками при складанні заповіту, на що вони погодились. В нотаріальній конторі нотаріус за їх відсутності спілкувався з заповідачем, потім був складений заповіт, який вони вголос прочитали заповідачу, яка була сліпа. Заперечень щодо свого розпорядження ОСОБА_8 не висловлювала, зі змістом заповіту була згодна. Вони розписались в заповіті про те, що заповіт ними прочитано вголос.

ОСОБА_15, яка була допита в якості свідка, надала пояснення, що на момент посвідчення заповіту вона була депутатом Воропаївської сільської ради, родичкою ОСОБА_8 не була, на прохання ОСОБА_8 прибула до нотаріальної контори та після оголошення заповіту свідками, оскільки ОСОБА_8 була сліпа, особисто підписала заповіт за дозволом останньої.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку учасників процесу, перевіривши їх доказами, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_8 померла 19 квітня 2015 року, актовий запис № 8 (а.с. 14).

Виконавчим комітетом Воропаївської сільської ради від 14 вересня 2015 року, за заявою позивача, видано довідку форми № 3, з якої випливає, що по вул. Клюзько, буд. 5, в с. Воропаїв зареєстровані ОСОБА_4, ОСОБА_5І, ОСОБА_16, ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19. Додатково, з довідки вбачається, що власником будинку являється померла ОСОБА_8 (а.с. 19).

З витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі, виданого Вишгородською районною державною нотаріальною конторою, № 41172351 від 10 серпня 2015 року та витягу з спадкового реєстру (заповіти/спадкові справи) № 41017339 від 25 вересня 2015 року вбачається, що ОСОБА_8 є спадкодавцем на підставі заповіту, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_2А (а.с. 16- 17).

Частиною 1 статті 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені в заповіті.

Законодавець визначив пріоритет спадкування за заповітом над спадкуванням за законом, зазначивши в ч. 2 ст. 1223 ЦК України, що спадкування за законом має місце лише в разі відсутності заповіту.

Судом встановлено, щр 24 червня 2014 року ОСОБА_8 заповіла все нажите їй майно відповідачці ОСОБА_3 З заповіту ,зареєстрованого в реєстрі за № 1372, посвідченого приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_2 вбачається, що заповідач не могла особисто прочитати текс заповіту, тому згідно з ст. 1253 ЦК України заповіт був посвідчений в присутності свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14, якими вказаний заповіт було зачитано в голос та постановлено їх підписи. Додатково в заповіті зазначалось, що «заповідач сліпа і не може підписати заповіт власноручно, на її особисте прохання та в її присутності текст заповіту, після прочитання його вголос заповідачу, підписала гр. ОСОБА_15» (а.с. 82).

Згідно зі ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Статтею 44 Закону України "Про нотаріат" встановлено, що обов'язком нотаріуса є перевірити чи усвідомлює особа у момент підписання правочину, в тому числі, заповіту значення своїх дій та (або) чи може особа керувати своїми діями. Під час посвідчення правочинів визначається обсяг цивільної дієздатності фізичних осіб, які беруть у них участь. Визначення обсягу цивільної дієздатності фізичної особи здійснюється за паспортом або іншими документами, передбаченими ст. 43 Закону України "Про нотаріат" (крім посвідчення водія, особи моряка, інваліда чи учасника Великої Вітчизняної війни, посвідчення виданого за місцем роботи фізичної особи), які унеможливлюють виникнення будь-яких сумнівів щодо обсягу цивільної дієздатності фізичної особи, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії.

Відповідно до роз'яснень п. 19 постанови пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" відповідно до статей 229-233 ЦК України правочин, вчинений під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною або внаслідок впливу тяжкої обставини, є оспорюваним.

ОСОБА_8 з причин втрати зору отримала першу групу інвалідності, що випливає з довідки серія КИО І № 009839 від 18 листопада 1999 року (а.с. 40).

Пунктом 4 статті 207 ЦК України встановлено, що у разі якщо фізична особа у звязку з хворобою або фізичною вадою не може підписатися власноручно, за її дорученням текс правочинну у її присутності підписує інша особа.

З абз..3 ч.2 ст.1248 ЦК України вбачається, що якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбутися при свідках.

Відповідно до ст.1253 ЦК України у випадках, встановленим абзацом третім частини другої ст.1248 цього Кодексу присутність не менш як двох свідків при посвідченні заповіту є обов"язковою. Свідками можуть бути лише особи з повною дієздатністю.

Цією ж статтею Кодексу передбачено які особи не можуть бути свідками.

Як видно із заповіту, заповіт було посвідчено приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_2 цього ж дня, о 15 годині 10 хвилин. Заповіт зачитано вголос ОСОБА_13, ОСОБА_14 , про що в заповіті зазначено, крім того, свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_14 підтвердили дану обставину в судовому засіданні. За дорученням заповідача ОСОБА_15 у присутності нотаріуса ОСОБА_2 заповіт підписано. Особу заповідача встановлено, її дієздатність перевірена.

Саме нотаріальна форма заповіту дає змогу впевнитися у вільному волевиявленні заповідача, з'ясувати справжній зміст заповіту, запобігти прийняттю поспішних, необміркованих рішень, особливо під впливом сторонніх осіб, скористатися порадами фахівця, і головне, уникнути обставин, які надалі суд може визнати підставами для визнання заповіту недійсним.

Згідно з ч. 2 ст. 1257 ЦК України суд за позовом заінтересованої особи визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Оцінюючи дослідженні докази, суд вважає, що заповіт ОСОБА_8 відповідав її волевиявленню, при посвідченні нотаріусом заповіту особу заповідача ОСОБА_8 було встановлено, дієздатність її перевірено, форму та порядок посвідчення заповіту виконано в відповідності до діючого законодавства, а за таких обставин позовні вимоги позивача ОСОБА_1 є необгрунтованими і такими, що задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.11,60,208,209,213 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

На рішення суду може бути протягом десяти днів подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Київської області через Вишгородський районний суд Київської області.

Суддя Л.Ф.Войнаренко