Провадження № 2/638/1470/16
28.03.2016 Дзержинський районний суд м. Харкова
в складі: головуючого судді Хайкіна В. М.
при секретарі Шептуха В. М.
з участю судового розпорядника ОСОБА_1
з участю представника позивача ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовною заявою Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в особі Харківського міського центру зайнятості до ОСОБА_3 про стягнення незаконно отриманої допомоги по безробіттю,-
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, не заперечує проти постановлення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не зявилася, про час і місце судового засідання повідомлена належним чином та своєчасно, про що свідчать поштові документи та матеріали справи, причину неявки суду не повідомила, заперечень проти позову не надала.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України.
Суд, дослідивши доводи представника позивача та оцінивши докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
За особистою заявою відповідачу був наданий статус безробітного згідно наказу директора Харківського міського центру зайнятості від 26.10.2011 року №НТ111026 та відповідно до п.п. 1, 3, 5 ст. 22, п. 1 ст. 23 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та п. 2.1 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності», затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 20.11.2000 року за №307, призначена виплата допомоги по безробіттю з 26.10.2011 року по 19.10.2012 року (а. с. 4-5).
ОСОБА_3 знята з обліку 08.08.2015 року у звязку з працевлаштуванням безробітної за направленням Державної служби зайнятості.
У звязку з набранням чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення процедури державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичних осіб-підприємців за заявницьким принципом», структурним підрозділом Харківського міського центру зайнятості опрацьовано інформацію, яка надійшла з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, які припинили підприємницьку діяльність згідно цього Закону.
На підставі наданої інформації встановлено, що відповідач в період перебування на обліку в центрі зайнятості була одночасно зареєстрована як фізична особа-підприємець, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а. с. 9-11).
Для проведення перевірки центри зайнятості взаємодіють з Державною податковою адміністрацією України та Пенсійним фондом України шляхом обміну інформацією про отримані кошти особами, які перебувають на обліку в державній службі зайнятості як безробітні, доходи від провадження підприємницької діяльності, виконання робіт за трудовим договором, у тому числі за сумісництвом, під час роботи за кордоном, виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами.
За результатами звірки або перевірки оформлюється акт, який підписується посадовими особами, що її проводили.
У разі встановлення центром зайнятості відповідно до цього порядку належності безробітної особи до категорії зайнятих така особа знімається з обліку як безробітна в установленому законодавством порядку та повертає суму незаконно отриманого матеріального забезпечення і вартості наданих соціальних послуг з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг.
Протягом двох робочих днів після прийняття рішення центр зайнятості надсилає особі чи роботодавцю рекомендованим листом повідомлення про необхідність протягом 15 календарних днів з дня отримання повідомлення повернути виплачені кошти.
У разі відмови особи чи роботодавця повернути кошти, а також у разі неповернення їх у встановлений строк, стягнення таких коштів здійснюється у судовому порядку відповідно до законодавства.
На підставі виявленого факту проведено розслідування страхового випадку та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення та складений відповідний акт від 10.07.2015 року за №214-ФОП, згідно Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» (а. с. 8).
Розслідуванням підтверджено, що під час реєстрації у центрі зайнятості ОСОБА_3 не повідомила про факт щодо перебування її на обліку як фізична особа-підприємець, відповідних документів не надала та підтверджувала особистим підписом у заяві про надання статусу безробітного, що не зареєстрована як фізична особа-підприємець.
До Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців внесені зміни, які свідчать, що відповідач зареєстрований як фізична особа-підприємець з 08.09.1995.
Зазначені зміни внесені вже після перебування на обліку як безробітної ОСОБА_3
Під час подання до центру зайнятості заяви про надання статусу безробітного відповідач приховала факт підприємницької діяльності, зазначивши, що не зареєстрована як фізична особа-підприємець.
Також 06.07.2015 року Харківським міським центром зайнятості отриманий Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, яким також підтверджується факт реєстрації відповідача як ФО-П (а. с. 9-11).
Запис про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності вчинено 12.02.2015, за судовим рішенням.
Відповідно до пункту 1 Положення про Харківський міський центр зайнятості, затвердженого наказом Харківського обласного центру зайнятості № 452 від 05.11.2008 , Харківський міський центр зайнятості є органом державної служби зайнятості, на який покладаються функції робочого органу виконавчої дирекції Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування України на випадок безробіття у м. Харкові.
Підставою звернення Харківського міського центру зайнятості субєкта владних повноважень з цим позовом до місцевого суду загальної юрисдикції є позиція, викладена в постанові Верховного суду України від 22.09.2015 року у справі №811/3781/14, згідно з якої справи щодо вимог про відшкодування шкоди, завданої субєктом владних повноважень підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, в інших випадках в порядку цивільного. Тобто Верховний суд дійшов висновку, що зазначений спір є не публічно-правовим, а приватноправовим та має розглядатися у порядку цивільного судочинства.
Відповідно до статті 4 Закону України «Про зайнятість населення», до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, що навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійно технічних та вищих навчальних закладах та поєднують навчання з роботою.
Правове обґрунтування позовних вимог полягає в тому, що відповідно до частини 2 та 3 статті 36 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», передбачено наступне: застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобовязані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення внаслідок умисного невиконання особою своїх обовязків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.
Згідно з частиною 1 статті 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Також судом встановлено, що до теперішнього часу в результаті умисного невиконання своїх зобовязань та зловживання ними кошти службі зайнятості не повернуті, чим завдана суттєва майнова шкода.
Відповідно до частини 1 статті 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до частини 2, 3 статті 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до статті 11 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Відповідно до частини 1, 3, 4 статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до вимог частини 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в особі Харківського міського центру зайнятості до ОСОБА_3 про стягнення незаконно отриманої допомоги по безробіттю підлягає задоволенню у повному обсязі.
Керуючись статтями 3, 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215, 224-228 ЦПК України, ст. 1166 ЦК України, Законом України «Про зайнятість населення», Законом України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», суд,-
Позовні вимоги Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в особі Харківського міського центру зайнятості до ОСОБА_3 про стягнення незаконно отриманої допомоги по безробіттю - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІН НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в особі Харківського міського центру зайнятості судовий збір в розмірі 1218 (одна тисяча двісті вімнадцять) грн. 00коп.
Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий: