У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2016 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді РУДНЄВОЇ О.О.

При секретареві ГРЕБІННИК А.Ю.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова скаргу приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» на дії державного виконавця Дзержинського ВДВС ХМУЮ ,-

УСТАНОВИВ:

Заявник 15.04.2016 року звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова зі скаргою на дії державного виконавця Дзержинського ВДВС ХМУЮ, в якій просить: визнати неправомірними та скасувати постанову державного виконавця Дзержинського ВДВС ХМУЮ від 24.11.2015 року про відмову у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання рішення Дзержинського районного суду міста Харкова у справі №638/18586/13-ц. Зобовязати Дзержинський ВДВС прийняти до виконання виконавчий лист, виданий у справ №638/18586/13-ц. Зобовязати накласти арешт на майно, що належить боржнику, зобовязати ВДВС направити відповідні запити до податкової інспекції, реєстраційної палати, державну автомобільну інспекцію, до органів місцевого самоврядування, до органів РАЦС, до АБ, до органів пенсійного фонду, зобовязати письмово повідомити стягувача за результатами отриманої інформації, зобовязати перерахувати суму боргу в розмірі 5620,13 грн.

В судове засідання представник заявника не зявився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, звернувся до суду з заявою з проханням слухати справу за його відсутності.

Дзержинський відділ Державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції в судове засідання не зявився, про час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Дослідивши надані по справі докази, суд приходить до наступного:

Судом розяснені заявнику вимоги ст.ст.10,11,60 ЦПК України відносно тих обставин, що докази подаються сторонами, а судом докази тільки оцінюються.

На підставі ст.57 ЦПК України доказами по справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановить наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення по справі. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема, звуко - і відеозаписів, висновків експертів.

Згідно вимог ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до уваги докази, які не стосуються предмета доказування.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 21.07.2015 року № 638/18586/13-ц, 2/638/3680/15 позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» до ОСОБА_1, третя особа: приватне акціонерне товариство «Українська інноваційна страхова компанія «Інвестсервіс» про відшкодування майнової шкоди, завданої в результаті дорожньотранспортної пригоди задоволено.

Рішення вступило в законну силу.

23.10.2015 року Дзержинським районним судом міста Харкова було видано виконавчі листи на виконання рішення суду.

20.11.2015 року представником ПАТ «ВУСО» було подано відповідні заяви на виконання рішення суду до Дзержинського відділу державної виконавчої служби ХМУЮ.

24.11.2015 року державним виконавцем було відмовлено у відкритті виконавчого провадження на підставі п.4 ч.1 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження».

П4 ч.1 ст 26 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що Державний

виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі: пред'явлення виконавчого документа до органу державної виконавчої служби не за місцем або не за підвідомчістю виконання рішення.

Відповідно до матеріалів справи адресою реєстрації боржника є АДРЕСА_1, що відносить до юрисдикції Шевченківського (колишнього Дзержинського) району міста Харкова.

Відповідно до п. З Постанови Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 7 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» При розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні враховували, що Законом про виконавче провадження передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження. Так, державний виконавець зобовязаний вживати передбачені Законом про виконавче провадження заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 11 Закону).

Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими для виконання на території України.

Згідно зі статтею 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності встановленої законом.

У відповідності до ст.32 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, викладеній у відповідності до Закону України від 04.11.2010 року «Про внесення змін до Закону України Про виконавче провадження та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення процедури примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб)

1. Заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права)

боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб;

2) звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні;

4) інші заходи, передбачені рішенням.

Згідно до вимог ст.49 Закону України «Про виконавче провадження»

1. Виконавче провадження підлягає закінченню у разі:

1) визнання судом відмови стягувача від примусового виконання рішення суду;

2) визнання судом мирової угоди між стягувачем і боржником у процесі виконання;

3) смерті або оголошення померлим стягувача чи боржника, визнання безвісно відсутнім боржника або стягувача, ліквідації юридичної особи сторони виконавчого провадження, якщо виконання їх обовязків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва;

4) скасування рішення суду або іншого органу (посадової особи), на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню;

5) письмової відмови стягувача від одержання предметів, вилучених у боржника під час виконання рішення про передачу їх стягувачу, або знищення речі, що має бути передана стягувачу в натурі;

6) закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення;

7) передачі виконавчого документа ліквідаційній комісії (або ліквідатору) у разі ліквідації боржника юридичної особи;

8) фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом;

9) повернення виконавчого документа без виконання на вимогу суду або іншого органу (посадової особи), який видав виконавчий документ;

10) направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби;

11) повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадової особи), який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 75 цього Закону;

12) якщо рішення фактично виконано під час виконання рішення Європейського суду з прав людини;

13) непредявлення виконавчого документа за відновленим виконавчим провадженням у строки, визначені статтею 51 цього Закону.

2. У випадках, передбачених пунктами 1-6, 8, 9, 11-13 частини першої цієї статті, виконавчий документ надсилається до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав.

3. Про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову з обовязковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно вимог ч 1 ст.385 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав та свобод.

У відповідності зі ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду.

У відповідності зі ст..ст.212,213,214 ЦПК України судове рішення не може обґрунтовуватися на припущеннях, воно може бути винесене тільки на дослідженні доказів.

Відповідно до ст.. 5 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Таким чином, суд приходить до висновку, що заявник ПАТ «ВУСО» надав належні докази того, що рішення Дзержинського районного суду м. Харкова № 638/18586/13-ц невиконане та постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження винесена безпідставно.

Щодо вимог заявника зобовязати Дзержинський відділ державної виконавчої служби накласти арешт на майно, що належить боржнику, зобовязати ВДВС направити відповідні запити до податкової інспекції, реєстраційної палати, державну автомобільну інспекцію, до органів місцевого самоврядування, до органів РАЦС, до АБ, до органів пенсійного фонду, зобовязати письмово повідомити стягувача за результатами отриманої інформації, зобовязати перерахувати суму боргу в розмірі 5620,13 грн.

Суд вважає наступне:

Відповідно до Стаття 11. Обов'язки і права державних виконавців:

1. Державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

2. Державний виконавець: здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом;

надає сторонам виконавчого провадження та їх представникам можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядає заяви сторін та інших учасників виконавчого провадження і їхні клопотання; заявляє в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз'яснює сторонам їхні права і обов'язки.

3. Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого

провадження має право:

1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону;

2) здійснювати перевірку виконання юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників;

3) з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну;

4) безперешкодно входити до приміщень і сховищ, що належать боржникам або зайняті ними, проводити огляд зазначених приміщень і сховищ, у разі необхідності примусово відкривати та опечатувати такі приміщення і сховища;

5) накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку;

6) накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей;

7) за згодою власника використовувати приміщення, у тому числі комунальної власності, для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувача або боржника для перевезення майна;

8) звертатися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про роз'яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа, про встановлення чи зміну порядку і способу виконання, про відстрочку та розстрочку виконання рішення;

9) звертатися до органу (посадової особи), який видав виконавчий документ, про роз'яснення змісту документа;

10) звертатися до суду з поданням про розшук боржника - фізичної особи або дитини чи про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання;

11) викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що знаходяться у виконавчому провадженні, а в разі неявки боржника без поважних причин виносити постанову про його привід через органи Національної поліції;

12) залучати у встановленому порядку до провадження виконавчих дій понятих, поліцейських, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для оцінки майна - суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання;

13) накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом;

14) застосовувати під час провадження виконавчих дій відеозапис, фото- і кінозйомку;

15) у процесі виконання рішень за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи,особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі необхідності примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням поліцейських, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке за законом можливо звернути стягнення;

16) вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або від боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог державного виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження;

17) з метою профілактичного впливу повідомляти органам державної влади, громадським об'єднанням, трудовим колективам і громадськості за місцем проживання або роботи особи про факти порушення нею вимог законодавства про виконавче провадження;

18) у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням;

19) у разі необхідності залучати до проведення чи організації виконавчих дій суб'єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача;

20) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами.

Отже, вимоги ПАТ «ВУСО» зобовязати Дзержинський ВДВС накладти арешт та ін. не підлягають задоволенню.

Дослідивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку скарга ПАТ «ВУСО» підлягає частковому задоволенню.

Керуючись вимогами ст..ст.10,11,60,212-215,383-389 ЦПК України, ст.124 Конституції України, ст. ст.5,12,24,25,27,31,32, 82 Закону України «Про виконавче провадження», -

СУД УХВАЛИВ:

Скаргу приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» на дії державного виконавця Дзержинського ВДВС ХМУЮ задовольнити частково.

Визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції від 24.11.2015 року про відмову у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання рішення Дзержинського районного суду міста Харкова у справі №638/18586/13-ц, №2/638/3680/15.

Зобовязати Дзержинський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції прийняти до виконання виконавчий лист виданий у справі №№638/18586/13-ц, №2/638/3680/15.

В задоволені іншої частини скарги відмовити.

Ухвалу можливо оскаржити до Апеляційного Суду Харківської області через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом 5-ти днів з дня проголошення, а стороною, що не приймала участі в судовому засіданні в той же строк після отримання копії ухвали.

Головуючий, суддя О.О.РУДНЄВА