Справа № 442/8734/14-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.08.2016 Дрогобицький міськрайонноий суд Львівської області

в складі: головуючої - судді : Гарасимків Л.І.

при секретарі : Петрів В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дрогобичі заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участю третьої особи ТзОВ « БТ» , Акціонерного товариства « Ощадбанк» в особі філії Дрогобицького ВОБ № 6307 , Публічного акціонерного товариства « Креді ОСОБА_3» про поділ спільного сумісного майна подружжя.,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області із позовною заявою до ОСОБА_2 за участю третьої особи ТзОВ « БТ» , Акціонерного товариства « Ощадбанк» в особі філії Дрогобицького ВОБ № 6307 , Публічного акціонерного товариства « Креді ОСОБА_3» про поділ спільного сумісного майна подружжя.

10.08.2016 року на адресу суду від представника Акціонерного товариства « Ощадбанк» в особі філії Дрогобицького ВОБ № 6307, поступила заява про відвід судді Гарасимків Л.І., оскільки на його думку вона допускає у своїй діяльності порушення законодавства України. Було незаконно винесено ухвалу про забезпечення позову та з приводу цього банком були подано апеляційну скаргу та скарги на дії судді у ОСОБА_4 кваліфікаційну комісію суддів України та ОСОБА_4 Юстиції , а відтак вважає некоректним слухати справу за участі судді Гарасимків Л.І. так як вище вказані факти викликають сумнів в об»єктивності та упередженості судді щодо розгляду вказаної цивільної справи .

В судове засідання сторони, які беруть участь у справі не з»явилися. Від позивачки ОСОБА_1 надійшла заява про слухання справи за її відсутності.

Інші учасники в судове засідання не з»явилися.

Відповідно до ст.197 ЦПК судовий розгляд проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

дослідивши матеріали справи , приходжу до наступного висновку.

У контексті ст..8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

У національному законодавстві відсутні будь-які роз»яснення, щодо визначення критеріїв чи обставин, які би могли враховуватись судом при надані оцінки фактам щодо неупередженості, а саме які складові елементи повинні містити обставини, щоб можна було прийти до висновку в неупередженості.

Статтею 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» (ратифікована Україною 17 липня 1997 року) визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

З огляду на основні засади і практику Європейського суду з прав людини, неупередженість (безсторонність) суду, відповідно до п.1 ст.6 вказаної вище Конвенції, повинна визначатися за критеріями субєктивними, при яких беруться до уваги особисті переконання і поведінка судді та обєктивними, які визначаються, серед інших аспектів, чи забезпечував суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Європейський суд стверджує, що будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є обґрунтований сумнів, повинен заявити самовідвід.

Щодо обєктивної неупередженості, Європейський суд з прав людини у справі «Фей проти Австрії» вказав, що така полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на обєктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

Також у рішенні від 9 листопада 2006 року у справі «Білуха проти України» щодо гарантій розгляду справи незалежним і безстороннім судом було встановлено порушення права особи на розгляд справи безстороннім судом: уряд не оспорював твердження заявниці стосовно того, що голова Артемівського міського суду, який одноособово розглядав справу заявниці у першій інстанції та чиї рішення були залишені без змін судами вищих інстанцій, просив та безоплатно отримував майно від компанії-відповідача.

За цих обставин твердження заявниці щодо небезсторонності голови суду можна вважати обєктивно виправданими, незважаючи на той факт, що Артемівський міський суд задовольнив одну зі скарг заявниці. Більше того, суди вищих інстанцій, розглядаючи скарги заявниці, не взяли до уваги її скарги на упередженість судді.

Крім цього, Європейський суд з прав людини, у справі «Гаусшильдта», рішення від 29 квітня 1989 року номер справи 11/1987/134/188, зазначив, що згідно з обєктивним критерієм, необхідно встановити, чи існують, якщо зовсім не брати до уваги особисту поведінку судді, легко зясовувані факти, які можуть ставити під сумнів його безсторонність. З цього погляду навіть виступи можуть мати певне значення. Найголовніше це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості і передусім, у разі кримінального провадження, в обвинуваченого. Отже, будь-який суддя, щодо безсторонності якого є законні підстави для побоювань, повинен дати відвід.

Таким чином, піддавши аналізу підстави, що можуть викликати сумнів учасників розгляду справи у обєктивності судді , обставини, які наведені представником позивача не відповідають вимогам ст. 20 ЦПК України. Посилання представника позивача , щодо порушення суддею законодавства, шляхом винесення на його думку незаконної ухвали про забезпечення позову не є підставою для відводу судді, оскільки такі твердження не мають доказового підгрунття так як ухвала про забзпечення позову станом на сьогоднішній день скасовано частково.

Крім того склад суду для розгляду конкретної справи визначається автоматизованою системою документообігу за принципом вірогідності розподілу справ під час реєстрації в суді позовних заяв, клопотань та скарг.

При таких обставинах в задоволенні заяви про відвід судді слід відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст. 20, 24 ЦПК України, суд,-

Ухвалив

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участю третьої особи ТзОВ « БТ» , Акціонерного товариства « Ощадбанк» в особі філії Дрогобицького ВОБ № 6307 , Публічного акціонерного товариства « Креді ОСОБА_3» про поділ спільного сумісного майна подружжя, відмовити.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя Дрогобицького міськрайонного суду Л.І. Гарасимків