АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 212/6998/13-ц 22-ц/774/463/К/16
Справа № 212/6998/13-ц Головуючий в суді першої
Провадження № 22-ц/774/463/К/16 інстанції - Чайкін І.Б.
Категорія 53 (ІV) Доповідач - Барильська А.П.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Барильської А.П.,

суддів: Братіщевої Л.А., Михайлів Л.В.,

із секретарем: Євтодій К.С.,

за участю: представника відповідача Владової Ірини Іванівни,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 24 грудня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства " ЄВРАЗ СУХА БАЛКА", треті особи - ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення недоплаченої заробітної плати за час відпусток,

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2012 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «ЄВРАЗ СУХА БАЛКА» (далі - ПАТ «ЄВРАЗ СУХА БАЛКА») про стягнення недоплаченої заробітної плати за час відпусток.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що у період з 01.01.1988 року по 03.04.2006 року працював на різних посадах у відповідача та за час його роботи на підприємстві наказами неодноразово підвищувались тарифні ставки і посадові оклади, однак нарахування заробітної плати за час відпусток провадилось із порушенням вимог законодавства. У зв'язку з цим, уточнивши позовні вимоги, просив суд стягнути з відповідача на його користь недоплачену заробітну плату за час його відпусток за період з 01 січня 1995 року по 03 квітня 2006 року в сумі 4535 грн 69 коп.; компенсацію втрати частини заробітної плати у звґязку із порушенням строків її виплати відповідно до індексу інфляції в сумі 4307 грн 14 коп.; середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 03 квітня 2006 року по 01 листопада 2012 року в сумі 305420 грн 76 коп.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 помер, у зв'язку із чим його дружина ОСОБА_3 та діти - ОСОБА_6, ОСОБА_7 звернулись до суду із заявою про їх вступ у справу в якості правонаступників.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 листопада 2012 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 січня 2013 року, провадження у вказаній справі закрито у зв'язку зі смертю позивача.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 квітня 2013 року скасовано зазначені вище ухвали суду та справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Неодноразово уточнюючи позовні вимоги, представник позивача ОСОБА_3, як члена сім'ї ОСОБА_3, - ОСОБА_4 просив суд стягнути з ПАТ «ЄВРАЗ Суха Балка» на користь ОСОБА_3, недоплачену її померлому чоловіку ОСОБА_3 заробітну плату за час відпусток за період з 01 січня 1995 року по 03 квітня 2006 року у сумі 4842,35 грн., та залишити без розгляду позовні вимоги щодо стягнення з відповідача компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги і середнього заробітку за частину часу затримки виплати недоплаченої заробітної плати.

Ухвалою суду від 24 грудня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_3 в частині щодо компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати середнього заробітку за частину часу затримки виплат недоплаченої заробітної плати залишено без розгляду.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 24 грудня 2015 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ПАТ «Євраз Суха Балка» про стягнення недоплаченої заробітної плати за час відпусток відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про задоволення позову ОСОБА_3, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, на його думку, судом першої інстанції не враховано положень ст. 1227 ЦК України, згідно яких суми заробітної плати, які належали за життя спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім'ї. Крім того, вважає, що суд не звернув уваги на те, що право працівника на отримання заробітної плати не залежить від нарахування йому цієї заробітної плати, із посиланням на рішенням Конституційного Суду України від 15 жовтня 2013 року № 8-рп/2013.

У письмових запереченнях на апеляційну скаргу представник відповідача ПАТ «ЄВРАЗ Суха Балка» просить відхилити апеляційну скаргу, залишивши без змін оскаржуване рішення суду, як законне та обґрунтоване, на їх думку.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно із свідоцтвом про одруження ОСОБА_3 є дружиною ОСОБА_8 та проживала з ним разом до його смерті (т. 1 а.с.100).

З 01 січня 1995 року по 03 квітня 2006 року ОСОБА_3 працював на різних посадах ПАТ «ЄВРАЗ СУХА БАЛКА» (т.1 а.с.5-6).

У період роботи ОСОБА_3 підвищувались тарифні ставки і посадові оклади на підставі наказів 543 від 29.07.1994 року на коефіцієнт 2; № 786 від 31.10.1994 року на коефіцієнт 2; № 191 від 28 лютого 1995 року на коефіцієнт 3; № 84 від 31 січня 1996 року на коефіцієнт 2,5; № 462 від 28 червня 1996 року на коефіцієнт 1,5; №522 від 29 липня 1997 року на коефіцієнт 1,15; № 312 від 25 квітня 2000 року на коефіцієнт 1,3; № 1252 від 19 грудня 2001року на коефіцієнт 1,61; № 637 від 29 липня 2003 року; №717 від 20 серпня 2003 року на коефіцієнт 1,7; №391 від 21 квітня 2004 року на коефіцієнт 1,136; № 952 від 15 вересня 2004 року на коефіцієнт 1,0584; № 83 від 24 січня 2005 року на коефіцієнт 1,25; № 85 від 25 січня 2005 року на коефіцієнт 1,3; № 331 від 21 березня 2005 року на коефіцієнт 1,2014; № 92 від 31 січня 2006 року на коефіцієнт 1,06481.

У березні 2012 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення недоплаченої заробітної плати за час відпусток (а.с 1).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 помер (т. 1 а.с. 95). Членами його сім'ї - дружиною ОСОБА_3 та дітьми: ОСОБА_7 та ОСОБА_6 заявлені клопотання про вступ у справу у порядку правонаступництва.

У лютому 2014 року ОСОБА_3, як член сім'ї померлого ОСОБА_3, звернулась до суду із позовом до відповідача про стягнення недоплаченої її померлому чоловіку заробітну плату за час його відпусток (т. 1 а.с. 147-148).

Спір виник з приводу невірного визначення ОСОБА_3 розміру середньої заробітної плати при нарахуванні сум оплати за час відпусток за період з 01 січня 1995 року по 03 квітня 2006 року, тобто за життя ОСОБА_3

Відповідно до довідки ЖК «Рудничний -2» від 19 листопада 2012 року (а.с.99), ОСОБА_3, ОСОБА_9 та ОСОБА_7 до моменту смерті ОСОБА_3 проживали разом з ним за адресою: АДРЕСА_1.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив із того, що сума недоплат заробітної плати ОСОБА_3 за період з 01 січня 1995 року по 03 квітня 2006 року не була нарахована на момент його смерті, тобто не належала спадкодавцю, а тому не може передаватися членам його сім'ї чи входити до складу спадщини.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім'ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

При цьому, належними працівникові суми заробітної плати слід вважати ті, право на які випливає з документів обліку затрат праці (відрядних нарядів, табелів обліку робочого часу) та відповідних нормативних актів, в тому числі і локальних, зокрема тих, що встановлюють право працівників на премії.

На думку колегії суддів, ухвалюючи рішення про відмову у задоволені позовних вимог ОСОБА_3, суд першої інстанції виходячи з того, що право на одержання або перерахунок заробітної плати, пенсій та інших подібних виплат має особистий характер, та недоплачена сума заробітної плати не була нарахована померлому ОСОБА_3 на момент його смерті та не може передаватися членам його сім'ї чи входити до складу спадщини, не звернув уваги на положення ст. 1227 ЦК України, відповідно до яких суми заробітної плати, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім'ї, і входять до складу спадщини тільки у разі їх відсутності.

Таким чином, ОСОБА_3, як члену сім'ї померлого ОСОБА_3, передається право на отримання недоплаченої її померлому чоловіку заробітної плату за час його відпусток у разі звернення до суду із відповідними вимогами.

Відповідно до ч.2 ст. 21 Закону України "Про відпустки" порядок обчислення заробітної плати працівникам за час відпусток, додаткових відпусток у зв'язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей та компенсації за невикористані відпустки встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Кабінетом Міністрів України Постановою №100 від 08.02.1995р. затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати, який застосовується при наданні працівникам відпусток.

Пунктом 10 Порядку передбачено, що у випадках підвищення тарифних ставок і посадових окладів на підприємстві, в установі, організації відповідно до актів законодавства, а також за рішеннями, передбаченими в колективних договорах (угодах), як у розрахунковому періоді, так і в періоді, протягом якого за працівником зберігається середній заробіток, заробітна плата, включаючи премії та інші виплати, що враховуються при обчисленні середньої заробітної плати, за проміжок часу до підвищення коригується на коефіцієнти підвищення.

На госпрозрахункових підприємствах і в організаціях коригування заробітної плати та інших виплат провадиться з урахуванням їх фінансових можливостей.

Як убачається із матеріалів справи, відповідачем в період роботи ОСОБА_3 підвищувались тарифні ставки і посадові оклади на підставі наказів 543 від 29.07.1994 року на коефіцієнт 2; № 786 від 31.10.1994 року на коефіцієнт 2; № 191 від 28 лютого 1995 року на коефіцієнт 3; № 84 від 31 січня 1996 року на коефіцієнт 2,5; № 462 від 28 червня 1996 року на коефіцієнт 1,5; №522 від 29 липня 1997 року на коефіцієнт 1,15; № 312 від 25 квітня 2000 року на коефіцієнт 1,3; № 1252 від 19 грудня 2001року на коефіцієнт 1,61; № 637 від 29 липня 2003 року; №717 від 20 серпня 2003 року на коефіцієнт 1,7; №391 від 21 квітня 2004 року на коефіцієнт 1,136; № 952 від 15 вересня 2004 року на коефіцієнт 1,0584; № 83 від 24 січня 2005 року на коефіцієнт 1,25; № 85 від 25 січня 2005 року на коефіцієнт 1,3; № 331 від 21 березня 2005 року на коефіцієнт 1,2014; № 92 від 31 січня 2006 року на коефіцієнт 1,06481.

Відповідно до статті 58 Закону України від 17 вересня 2008 року № 514-VI "Про акціонерні товариства" управління поточною діяльністю акціонерного товариства здійснює виконавчий орган товариства. До його компетенції належить вирішення всіх питань, пов'язаних з керівництвом поточною діяльністю товариства, крім питань, що належать до виключної компетенції загальних зборів та наглядової ради.

Виконавчий орган акціонерного товариства може бути колегіальним (правління, дирекція) або одноосібним (директор, генеральний директор).

Згідно частини другої статті 60 вищезазначеного Закону особа, яка здійснює повноваження одноосібного виконавчого органу, вправі без довіреності діяти від імені акціонерного товариства, в тому числі представляти його інтереси, вчиняти правочини від імені товариства, видавати накази та давати розпорядження, обов'язкові для виконання всіма працівниками товариства.

Аналіз наведених норм законодавства дає підстави для висновку про те, що на госпрозрахункових підприємствах і в організаціях коригування заробітної плати та інших виплат провадиться з урахуванням їх фінансових можливостей, таке рішення приймається виконавчим органом підприємства, відповідно до повноважень, встановлених його статутом.

Зазначений правовий висновок висловлено Верховним судом України у постанові від 18.02.2015 року, яка згідно ст.360-7 ЦПК України є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Як убачається із матеріалів справи, протоколом засідання наглядової ради ПАТ "Євраз Суха Балка" від 3 лютого 2012 року вирішено надати згоду генеральному директору на проведення перерахунку та виплату заробітної плати за час відпусток працюючим та колишнім працівникам підприємства за період з 1 січня 1995 року.

Спільною постановою генерального директора та профспілкових комітетів ПАТ "Євраз Суха Балка" від 6 лютого 2012 року №3 визнано порушення пункту 10 Порядку при розрахунку заробітної плати за період відпусток працівникам ПАТ "Євраз Суха Балка" в період з 01.01.1995 року до 01.01.2010 року й постановлено провести перерахунок заробітної плати колишнім працівникам підприємства за вказаний період із застосуванням формули: корегуючий коефіцієнт = 1 + розмір підвищення тарифних ставок та посадових окладів (у частках одиниці) х 0,71.

Наказом генерального директора ПАТ "Євраз Суха Балка" № 295 від 16 лютого 2012 року на виконання вищезазначеної спільної постанови проведено розрахунок сум недоплаченої заробітної плати за час відпусток і визначено порядок їх виплати.

Спільна постанова генерального директора та профспілкових комітетів ПАТ "Євраз Суха Балка" від 6 лютого 2012 року №3 була предметом судового розгляду по справі за позовом ОСОБА_10 та ОСОБА_11 до ПАТ «Євраз Суха Балка», Первинної організації профспілки трудящих металургійної та гірничодобувної промисловості ПАТ «Євраз Суха Балка» про визнання частково недійсною спільної постанови генерального директора та профспілкових комітетів ПАТ "Євраз Суха Балка" від 6 лютого 2012 року №3 та рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 лютого 2015 року у задоволенні зазначеного позову відмовлено, оскільки законодавством передбачено право підприємства визначати розмір коефіцієнта коригування та з огляду на погодження дій генерального директора щодо визначення коригую чого коефіцієнту з профспілковими організаціями.

У зв'язку з наведеним, на думку колегії суддів, вважає за необхідне здійснити коригування заробітної плати при розрахунку середнього заробітку для нарахування оплати часу відпусток на коефіцієнти згідно вищезазначених наказів.

Отже, до суми недоплаченої померлому ОСОБА_3 заробітної плати за час відпусток підлягає застосуванню коефіцієнт 0,71 із врахуванням того що недоплата заробітної плати по спірним відпусткам за період з 01.01.1995 року по 03.04.2006 року складає 4842, 35 грн., виходячи з наступного розрахунку.

Відпустка за період січень - березень 1995 року: відкоригований заробіток за період, що передував відпустці з урахуванням коефіцієнту 2 згідно наказу № 543 від 01.07.1994р., коефіцієнту 2 згідно наказу № 786 від 31.10.1994р., коефіцієнту 3 згідно наказу № 191 від 28.02.1995р., складає 1452,01 грн., кількість розрахункових днів 355, кількість днів відпустки - 66; фактично виплачена сума відпускних -374,20 грн., розрахункова -687,15 грн. (1452,01 грн. : 355 дн. X 15 дн. + 1452,01 грн. : 355 дн. Х 15дн. Х 3,0 Х 51=687,15 грн.), сума недоплати заробітної плати за час відпустки - 312,95 грн. (687,15 грн. - 374,20 грн. = 312,95 грн.).

Відпустка за період жовтень - грудень 1996 року: відкоригований заробіток за період, що передував відпустці з урахуванням коефіцієнту 2,5 згідно наказу № 84 від 31 січня 1996 року, коефіцієнту 1,5 згідно наказу № 462 від 01 червня 1996 року, складає 6602,97 грн., кількість розрахункових днів 348, кількість днів відпустки -52; фактично виплачена сума відпускних - 513,76 грн., розрахункова - 986,65 грн. (6602,97 грн.: 348 дн. X 52 дн. = 986,65 грн.), сума недоплати заробітної плати за час відпустки - 472,89 грн. (986,65 грн. - 513,76 грн. = 472,89 грн.).

Відпустка за період травень - липень 2005 року: відкоригований заробіток за період, що передував відпустці з урахуванням коефіцієнту орава 10584 згідно наказу № 952 від 15 вересня 2004 року, коефіцієнту 1,25 згідно наказу № 83 від 24 січня 2005 року, коефіцієнту 1,2014 згідно наказу № 331 від 01 березня 2005 року, складає 38367,60 грн., кількість розрахункових днів 355, кількість днів відпустки - 33; фактично виплачена сума відпускних - 2603,04 грн., розрахункова - 3566,57 грн. (38367,60 грн. : 355 дн. х 33 дн. = 3566,57 грн.), сума недоплати заробітної плати за час відпустки - 963,53 грн. (3566,57 грн. -2603,04 грн. = 963,53 грн.).

Відпустка за період грудень 2005 - лютий 2006 року: відкоригований заробіток за період, що передував відпустці з урахуванням коефіцієнту 1,25 згідно наказу № 83 від 24 січня 2005 року, коефіцієнту 1,2014 згідно наказу № 331 від 01 березня 2005 року, коефіцієнту 1,06481 згідно наказу № 92 від 31 січня 2006 року складає 41679,68 грн., кількість розрахункових днів 355, кількість днів відпустки - 33; фактично виплачена сума відпускних - 3616,10 грн., розрахункова - 4057,07 грн. (41679,68 грн. : 355 дн. х 9 дн. + 41679,68 грн. : 355 дн. х 1,06481 х 24 дн. = 4057,07 грн.), сума недоплати заробітної плати за час відпустки - 440,97 грн. (4057,07 грн. - 3616,10 грн. = 440,97 грн.).

Загальний розмір недоплати по спірним відпусткам складає 2190,34 грн. із розрахунку (312,95 грн. + 472,89 грн. + 963,53 грн. + 440,97 грн. = 2190,34 грн.).

Враховуючи, що представник позивача погодився з нарахованими сумами відповідачем без врахування спільної постанови № 3 від 06 лютого 2012 року по 12-ти відпусткам за періоди: серпень - жовтень 1997 р. в розмірі 92,40 грн.; березень - квітень 1998 р. в розмірі 23,43 грн.; жовтень - листопад 1998 р. в розмірі 0 грн.; жовтень листопад 2000 р. в розмірі 262,02 грн.; червень - липень 2001 р. в розмірі 0 грн.; грудень 2001 р. - січень 2002 р. в розмірі 281,64 грн.; травень 2002 р. в розмірі 311,22 грн.; вересень жовтень 2002 р. в розмірі 255,10 грн.; квітень червень 2003 р. в розмірі 0 грн.; листопад - грудень 2003 р. в розмірі 830,40 грн.; липень - вересень 2006 р. в розмірі 442,68 грн.; квітень 2006 р. в розмірі 153,12 грн., усього в сумі 2652,01 грн. із розрахунку (92,40 грн. + 23,43 грн. + 0 грн. + 262,02 грн. + 0 грн. + 281,64 грн. + 311,22 грн. + 255,10 грн. + 0 грн. + 830,40 грн. + 442,68 грн. + 153,12 грн. = 2652,01 грн. грн.), стягненню на користь позивача підлягає сума заборгованості по заробітній платі за час відпусток по спірним відпусткам в сумі - 2190,34 грн. та нарахованою відповідачем сумою заборгованості по відпусткам, з якими погодився представник позивача, без урахування спільної постанови № 3 від 06 лютого 2012 року в сумі 2652,01 грн., усього в сумі - 4842,35 грн. із розрахунку (2190,34 грн. + 2652,01 грн.=4842,35 грн.) Х 0,71 = 3438,06 грн.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково, а рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_3 та стягнути з ПАТ «Євраз Суха Балка» на її користь недоплачену її померлому чоловіку ОСОБА_3 заробітну плату за час відпусток, виходячи з розрахунку: 4842, 35 грн. х 0,71 = 3438,06 грн.

У відповідності до ч. 5 ст. 88 ЦПК України якщо суд апеляційної, касаційної інстанції чи Верховний Суд України, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

У відповідності до підпункту 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", в редакції, чинній на момент подання позовної заяви, за подання до суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 0,2 розміру мінімальної заробітної плати.

Таким чином, колегія суддів вважає, що з ПАТ «Євраз Суха Балка» на корсить держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 214,60 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.3,4 ч.1ст. 309, ст. 313,314,316 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 24 грудня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства "ЄВРАЗ СУХА БАЛКА", треті особи - ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення недоплаченої заробітної плати за час відпусток задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "ЄВРАЗ СУХА БАЛКА" на користь ОСОБА_3 суми недоплаченої заробітної плати за час відпусток померлого ОСОБА_8 у розмірі 3438 (трьох тисяч чотириста тридцяти восьми тисяч) грн. 06 коп. та судовий збір - на користь держави в сумі 214 (двохсот чотирнадцяти) грн. 60 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий А.П. Барильська

Судді: Л.А. Братіщева

Л.В. Михайлів