Справа № 754/9509/16-ц
У Х В А Л А

Іменем України

08 серпня 2016 року м. Київ

Суддя Деснянського районного суду міста Києва Петріщева І.В., розглянувши скаргу ОСОБА_1, заінтересована особа: Відділ державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, на дії державного виконавця,

В С Т А Н О В И В:

Представник ОСОБА_1 звернувся до суду з скаргою на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, в якій просить зобов'язати Деснянський районний відділ Державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві зняти арешт з його майна, а саме: земельних ділянок, що знаходяться в с. Сеньківка, Бориспільського району, Київської області, площею 0,25 га, кадастровий номер НОМЕР_1; площею 0,2499 га, кадастровий номер НОМЕР_2; площею 0,2359 га, кадастровий номер НОМЕР_3.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 29 липня 2016 року вищезазначена скарга була залишена без руху, заявник відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконав вимоги.

Перевіривши скаргу й додані до неї матеріали, суд відмовляє у відкритті провадження у справі, з таких підстав.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд повинен виходити з того, що згідно зі статтею 124 Конституції України юрисдикція загальних судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, а за частинами першою і другою статті 15 ЦПК у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за КАС (стаття 17) або ГПК (статті 1, 12) віднесено до компетенції адміністративних чи господарських судів. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Згідно вимог ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо:

1) захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин;

3) інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Згідно ч. 2 ст. 15 ЦПК України Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Згідно ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 384 ЦПК України скаргу може бути подано до суду безпосередньо або після оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби до начальника відповідного відділу державної виконавчої служби. Скарга подається до суду, який видав виконавчий документ.

Судом встановлено, що право на звернення із скаргою до суду скаржником не підтверджено, оскільки скарга не містить: будь-яких доказів на підтвердження того, що скарга подана до суду, який видав виконавчий документ.

Відповідно до частини 2 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Згідно частини 2 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до статті 4 КАС України, з якої слідує, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення, усі спори, які виникають під час виконавчого провадження у цивільній справі, повинні розглядатися за правилами цивільного судочинства, оскільки законом встановлений порядок судового вирішення таких спорів.

Згідно ч. 1 ст. 181 КАС учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Зокрема відповідно до ч. 4 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Отже підставою для визначення юрисдикції суду такого спору є виконавчий документ, тобто суд, який видав виконавчий документ, розглядає справу щодо оскарження рішення, дії чи бездіяльності зазначених осіб і органів під час виконання такого виконавчого документа. Наприклад, якщо видав виконавчий документ адміністративний суд, то й такі спори належать до юрисдикції цього суду. Положення цієї норми Закону України «Про виконавче провадження» мають пріоритет над приписами статті 181 КАС України, оскільки прийняті пізніше і є спеціальними. І це стосується саме сторін, які оскаржують рішення, дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби, а якщо ж оскаржують інші особи, то такі справи належать до юрисдикції адміністративних судів.

Виходячи із предмету спору, змісту позовних вимог та суб'єктного складу учасників спору, в якому заявник є фізична особа, а відповідачем є Відділ виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, підвідомчість даного конкретного спору і даної справи не належить до розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов обґрунтованого висновку про відмову у відкритті провадження у справі.

На підставі викладеного, керуючись п. 1) ч. 2 ст. 122 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_1, заінтересована особа: Відділ державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, на дії державного виконавця.

Роз'яснити скаржнику, що скарга підлягає розгляду в судах у порядку адміністративного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду міста Києва через суд першої інстанції протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Петріщева І.В.