Справа № 748/2094/13-ц Провадження № 22-ц/795/1617/2016 Категорія цивільнаГоловуючий у I інстанції Криворученко Д.П. Доповідач - Боброва І. О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 серпня 2016 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3,
при секретарі:ОСОБА_4,
за участю:позивача, її представника адвоката ОСОБА_5, відповідача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу Чернігівського районного суду Чернігівської області від 09 жовтня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про поділ домоволодіння в натурі та визначення порядку користування земельною ділянкою,

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить ухвалу Чернігівського районного суду Чернігівської області від 09 жовтня 2013 року скасувати та передати справу на новий розгляд по суті до суду першої інстанції.

Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 09 жовтня 2013 року провадження у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про поділ домоволодіння в натурі та визначення порядку користування земельною ділянкою закрито на підставі п.3 ч.1 ст.205 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що ухвала суду є незаконною. Заявник наполягає на тому, що про правові наслідки, які настають при закритті провадження у справі їй стали відомі лише в липні 2016 року. Обидві заяви про закриття провадження у справі вона не писала особисто. Чи підписувала вона ці заяви, які готував її представник, вона не памятає. Вважає, що оскільки ухвала суду перешкоджає їй звернутися повторно з позовом про поділ будинку, то ця ухвала підлягає скасуванню.

В судовому засіданні позивач та її представник підтримали доводи апеляційної скарги і просили її задовольнити. Питання про призначення почеркознавчої експертизи апелянт щодо зясування справжності її підписів на заявах не ставила, вказавши, що вона в 2013 році бажала закриття справи через брак коштів на оплату будівельної експертизи, однак не усвідомлювала наслідків такого рішення через некомпетентність її тодішнього представника.

Відповідач проти задоволення апеляційної скарги заперечував.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про відсутність підстав для скасування ухвали суду.

Судом встановлено, що в липні 2013 року ОСОБА_6 звернулась з позовом до свого колишнього чоловіка ОСОБА_7 про поділ домоволодіння в натурі та визначення порядку користування земельною ділянкою.

Частиною 2 статті 31 ЦПК України передбачено право позивача відмовитися від позову протягом усього часу розгляду справи.

Згідно з вимогами ч.3 ст.174 ЦПК України, у разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.205 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

З матеріалів справи вбачається, що 19.09.2013 ОСОБА_6, реалізуючи своє право, передбачене ст. 31 ч.2 ЦПК України, подала до суду заяву про закриття провадження у справі. В даній заяві вказала, що «наслідки закриття провадження у справі за п.3 ст.205 ЦПК України їй розяснені та зрозумілі». Заява засвідчена особистим підписом ОСОБА_6 (а.с. 79).

09.10.2013 (в день ухвалення оскаржуваної ухвали) ОСОБА_6 подала ще одну заяву про розгляд справи в її відсутності. В цій заяві позивач вказала, що наполягає на закритті провадження у справі (а.с. 90).

Постановляючи ухвалу від 09.10.2013, суд першої інстанції вказав, що підстав для неприйняття відмови від позову судом не встановлено. Відмова від позову була прийнята судом і позивачу були розяснені наслідки відмови від позову, передбачені ч.3 ст.206 ЦПК України.

Посилання апелянта на те, що заяви про закриття провадження у справі вона особисто не подавала до суду не можуть бути взяті апеляційним судом до уваги. Слід зазначити, що заяви написані не від імені особи, яка здійснювала представництво інтересів апелянта, а від імені позивача ОСОБА_6 За змістом п.2.3. Інструкції з діловодства в місцевому загальному суді, що була чинна на час постановлення оскаржуваної ухвали, приймання заяв, листів, позовів та будь-якої іншої кореспонденції від особи здійснюється після пред'явлення нею документа, що посвідчує особу. Наявні у справі заяви від 19.09.2013 та від 09.10.2013 надішли до канцелярії суду не через поштове відділення. В силу п. 2.3. Інструкції з діловодства вони були здані особисто особою, яка зазначена в заявах ОСОБА_6, що спростовує доводи апелянта з приводу її сумнівів щодо написання та підписання цих заяв особисто нею.

Відсутність у позивача юридичної освіти та твердження щодо некомпетентності особи, яка надала позивачеві юридичну допомогу, також не є підставою для скасування законної ухвали суду першої інстанції.

Розглядаючи справу відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України, тобто в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що доводи викладені в апеляційній скарзі обґрунтованості судових висновків не спростовують, тому підстави для її задоволення відсутні.

Судове рішення постановлено з дотриманням норм права. Підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.303, 304, 307, 312 ч.1 п.1, 313-315, 317, 319 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Ухвалу Чернігівського районного суду Чернігівської області від 09 жовтня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів

Головуючий:Судді: