Справа № 333/3883/16-ц
Провадження № 2-о/333/260/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2016 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Герасименко С.Г.,

народних засідателів Філіпповської А.О.

Шевченко О.М.

при секретарі Уляницькій Д.О.,

за участю прокурора Бондаренко А.Л.,

представника лікарні Удовика Т.В.,

лікаря-психіатра Вінник І.М.,

особи, щодо якої вирішується питання

про госпіталізацію до психіатричного

закладу у примусовому порядку ОСОБА_4,

законного представника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву головного лікаря КУ «Обласна психіатрична лікарня» Паталах Ф.В. про госпіталізацію у психіатричну лікарню у примусовому порядку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, -

ВСТАНОВИВ:

Головний лікар КУ «Обласна психіатрична лікарня» ЗОР Паталах Ф.В. звернувся до суду із заявою, в якій просить госпіталізувати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 у психіатричну лікарню у примусовому порядку.

Заява обґрунтована тим, що ОСОБА_4, який мешкає за адресою: Запорізька область, Михайлівський район, с. Показне, будинок-інтернат. В психіатричний стаціонар госпіталізується повторно. Під наглядом лікаря-психіатра знаходиться з раннього дитячого віку з приводу помірної розумової відсталості в ступені неглибокої імбецильності. В теперішній час являється підопічним Михайлівського будинку-інтернату. Вперше знаходився на стаціонарному лікуванні в КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР з 25.07.2007 року по 10.08.2007 року з діагнозом: помірна розумова відсталість (неглибока імбецильність) з емоційно-вольовою нестійкістю. Основний тип олігофренічного дефекту. Вперше виявлений епісиндром. Являється інвалідом дитинства 2 групи, безстроково. За рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 21.11.2003 року ОСОБА_4 визнаний недієздатним. Зі слів матері: опікуном являвся батько - ОСОБА_7, який помер у 2006 році (рішення про призначена опікуном ОСОБА_7, зі слів матері, втрачено). В подальшому питання про призначення нового опікуна не розглядались. Поточна госпіталізація за направленням Михайлівського будинку-інтернату для лікування. Відомо, що психічний стан хворого погіршився протягом останнього тижня, коли почав відмовлятися від їжі, був мутичним, негативістичним, періодично проявляв агресію до співробітників інтернату. Мати пацієнта написала заяву з проханням госпіталізувати її сина для подальшого лікування до КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР. 28.07.2016 року оглянутий черговим лікарем приймального відділення КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР ОСОБА_8, яка кваліфікувала стан хворого, як загострення хронічного психічного розладу з агресивними та аутоагресивними тенденціями (відмова від їжі). Госпіталізований за своєю письмовою інформованою згодою. 28.07.2016 року оглянутий комісією лікарів-психіатрів, яка на підставі клінічного спостереження дійшла висновку, що ОСОБА_4 страждає на тяжкий психічний розлад у формі помірної розумової відсталості (неглибока імбецильність) з емоційно-вольовою нестійкістю. Епісиндром за анамнезом. Під час огляду: контакт непродуктивний, мутичний, негативістичний, відвертається, розмахує руками. На поставлені питання відповідає лише кивком голови. При спробі нагодувати роздратовується, відштовхнув медичну сестру, відвертається, накривається ковдрою з головою. Свою неправильну поведінку ніяк не пояснює. Інтелектуально неспроможний, безпомічний. Емоції примітивні. Прості інструкції виконує правильно. Розділяє поняття «право - ліво», правильно показав праву руку, знає частини тіла (доторкнувся до вуха, підняв ногу). Критика відсутня. За психічним станом представляє небезпеку для себе (відмова від їжі), та оточуючих, неспроможний самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує життєдіяльність. Госпіталізація доцільна, потребує продовження лікування в умовах психіатричного стаціонару.

У суді представник заявника та лікар-психіатр підтримали заяву, надавши пояснення що хворий потребує обов'язкової госпіталізації.

Прокурор не заперечує проти задоволення заяви.

Законний представник хворого не заперечує проти задоволення заяви.

Суд, заслухавши представника лікарні, лікаря-психіатра, висновки прокурора, законного представника хворого, вивчивши матеріали справи, висновок лікарів-психіатрів від 28.07.2016 р. вважає, що заява, підлягає задоволенню з наступних підстав.

Законом України «Про психіатричну допомогу» визначено, що особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів від 28.07.2016 р., встановлено, що ОСОБА_4 страждає на тяжкий психічний розлад у формі помірної розумової відсталості (неглибока імбецильність) з емоційно-вольовою нестійкістю. Епісиндром за анамнезом. Внаслідок хвороби являє високу потенційну соціальну небезпеку для себе.

Керуючись ст.ст. 14, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст. ст. 280, 281, 282 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Заяву Комунального підприємства «Обласна психіатрична лікарня» задовольнити.

Госпіталізувати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у КУ «Обласна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради (м. Запоріжжя, вул. Оріхівське шосе, 10-А) у примусовому порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції може бути подана до Апеляційного суду Запорізької області, через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.Г. Герасименко

Народні засідателі А.О. Філіпповська

О.М. Шевченко