Справа № 639/3508/16-ц
№ 2/639/1378/16
10 серпня 2016 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді Срокіної І.І.
за участю секретаря - Макушенко Т.В.
розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ПАТ Банк «Траст» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
У квітні 2016 р. представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому просив стягнути у солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь позивача заборгованість за кредитним договором НОМЕР_2 від 25.08.2008 р. у розмірі 221467,47 грн.; стягнути у солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь позивача заборгованість за кредитним договором НОМЕР_2 від 25.08.2008 р. у розмірі 221467,47 грн.; стягнути у солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на користь позивача заборгованість за кредитним договором НОМЕР_2 від 25.08.2008 р. у розмірі 221467,47 грн. та стягнуто з відповідачів на користь позивача судові витрати у розмірі по 830,51 грн.. з кожного.
В забезпечення зобов'язань ОСОБА_1, позивачем з ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 укладено договори поруки НОМЕР_3, НОМЕР_4 та НОМЕР_5 від 30.07.2008, відповідно до яких ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є поручителями перед позивачем за виконання ОСОБА_1 зобов'язань за кредитним договором та солідарними боржниками у разі порушення боржником зобов'язань, забезпечених порукою.
Додатковим договором № 1 від 05.08.2010 р. до Кредитного договору змінено строк повернення кредиту, а саме до 03.08.2012 року включно.
28.08.2012 р. в порядку реструктуризації кредиту, між позивачем та ОСОБА_1 укладено Додатковий договір № 3 до Кредитного договору, чим змінено валюту зобов'язання з доларів США на гривню, та подовжено строк користування кредитними коштами до 18.08.2017 р.
20.03.2014 р. в порядку реструктуризації простроченої заборгованості графік платежів (додаток № 1 до Кредитного договору) укладено в новій редакції.
Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав заяву, у якій просив проводити розгляд справи за його відсутності, вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, надав пояснення аналогічні вищевикладеним.
Відповідачі в судове засідання не з'явились, ОСОБА_2 отримала судову повістку про виклик її у судове засідання на 10.06.2016 р., ухвалу про відкриття провадження у справі та позов з додатками та через свого представника надала заперечення, у яких зазначила, що про укладання додаткових договорів банк її не повідомляв і не узгодив дані питання, не звертався до нього із вимогами, тому у задоволенні позову до поручителя необхідно відмовити.
Інші відповідачі повідомлялися про час і місце розгляду справи відповідно до ч. 3 ст. 74 ЦПК України, однак уся кореспонденція, яка направлялася на їхню адресу повернулася до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання».
Відповідно до ч. 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права та виконувати процесуальні обов'язки. У зв'язку з чим суд вважає за необхідне розглянути справу без участі відповідача , виходячи з вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України та рішення Конституційного суду України від 13.12.2011 року № 17-рп/2011, згідно яких в разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема, позовна заява), вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.
Згідно статті 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2ст. 197 ЦПК України, судом не здійснювалося.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
В забезпечення зобов'язань ОСОБА_1, позивачем з ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 укладено договори поруки НОМЕР_3, НОМЕР_4 та НОМЕР_5 від 30.07.2008, відповідно до яких ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є поручителями перед позивачем за виконання ОСОБА_1 зобов'язань за кредитним договором та солідарними боржниками у разі порушення боржником зобов'язань, забезпечених порукою.
Додатковим договором № 1 від 05.08.2010 р. до Кредитного договору змінено строк повернення кредиту, а саме до 03.08.2012 року включно (а.с. 21-24).
28.08.2012 р. в порядку реструктуризації кредиту, між позивачем та ОСОБА_1 укладено Додатковий договір № 3 до Кредитного договору, чим змінено валюту зобов'язання з доларів США на гривню, та подовжено строк користування кредитними коштами до 18.08.2017 р. (а.с. 31-34).
20.03.2014 р. в порядку реструктуризації простроченої заборгованості графік платежів (додаток № 1 до Кредитного договору) укладено в новій редакції
05.08.2015 р. відповідачам направлялася вимога про повне погашення кредиту та інших нарахувань за ним (а.с. 54, 55, 56, 57).
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та закону.
Згідно зі ст. 1049 ЦК позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (ст. 1050 ЦК).
Встановлено, що взятих на себе за кредитним договором зобов'язань щодо своєчасного повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом ОСОБА_1 належним чином не виконала.
Нормами ст.ст. 610 - 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою, порукою, заставою.
Як встановлено судовим розглядом, на забезпечення виконання зобов'язання ОСОБА_1 за кредитним договором укладено три окремі договори поруки.
Відповідно до ст.ст. 553, 554 ЦК за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків.
Солідарна відповідальність настає лише у випадках, прямо передбачених законом або договором (ст. 541 ЦК).
Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки (ч. 3 ст.541 ЦК).
Тобто зі змісту вказаної норми вбачається можливим встановлення поруки щодо виконання одного й того ж зобов'язання одночасно з боку декількох осіб. Однак така порука виникає лише на підставі її спільного надання у формі укладення одного договору декількома поручителями (ч. 3 ст. 554 ЦК України). Лише у випадку укладення одного договору декількома поручителями (спільна порука) поручителі відповідають перед кредитором солідарно з боржником та солідарно між собою.
Законом не заборонено укладення й кількох договорів поруки на виконання того самого зобов'язання, але в цьому випадку частина 3 ст. 554 Цивільного кодексу України застосована бути не може. Поручителі не несуть у такому разі солідарної відповідальності між собою, оскільки не можна вважати поруку їхньою спільною.
Оскільки у даній справі встановлено, що зобов'язання забезпечувалося трьома поручителями, які надали поруку за різними самостійними договорами поруки. У такому випадку останні не несуть солідарної відповідальності перед кредитором.
Враховуючи викладене, а також те, що ні нормами закону, ні умовами договорів поруки не встановлена солідарна відповідальність поручителів, підстави для солідарного стягнення з поручителів кредитної заборгованості згідно з вимогами чинного цивільного законодавства відсутні, а тому заборгованість за кредитним договором підлягає стягненню з ОСОБА_1
Питання про судові витрати вирішено на підставі ст. 88 ЦПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. 525, 526, 530, 536, 541, 549, 553, 554, 610, 625, 629, 1054 ЦК України, ст.ст. 5, 6, 10, 11, 57, 60, 61, 88, 208, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, -
Позов ПАТ Банк «Траст» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
В задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення - шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя І.І. Срокіна