Справа № 159/5611/15-ц
Провадження № 2-к/159/2/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2016 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

в складі головуючого судді Наваляного Т.Д.,

з участю секретаря Спасюк К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ковелі клопотання уповноваженого представника «Widrig Finanz @ Beteiligungs-Aktiengesellschaft» ОСОБА_1 про надання дозволу на примусове виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 25 серпня 2015 року, -

в с т а н о в и в :

Уповноважений представник «Widrig Finanz @ Beteiligungs-Aktiengesellschaft» ОСОБА_1 звернувся до суду з клопотанням про надання дозволу на примусове виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 25 серпня 2015 року у справі АС № 311у/2014 за позовом Widrig Finanz @ Beteiligungs-Aktiengesellschaft (Князівство Ліхтенштейн) до Малого приватного підприємства «К.О.Т.» (Україна) про стягнення суми позики, витрат по сплаті арбітражного збору та додаткових витрат, повязаних з арбітражним розглядом. Вказує, що добровільно боржник рішення не виконав, тому в порядку ст. 390 ЦПК України просить надати дозвіл на примусове виконання на території України рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 25 серпня 2015 року.

Представник заявника в судове засідання не зявився, подав суду заяву про розгляд клопотання у його відсутності, просить клопотання задовольнити.

Представник боржника Малого приватного підприємства «К.О.Т.» в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Надіслані боржнику на виконання вимог ст 395 ЦПК України судові повістки та повідомлення Були повернуті до суду з відміткорю пошти «за закінченням терміну зберігання».

За правилами ст. 27 ЦПК України, сторони повинні добросовісно користуватися своїми правами. Згідно вимог ч. 1 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

При цьому суд враховує, що арбітражна справа слухалася 25 серпня 2015 року, сторони обізнані в суті спору, який вирішено. Крім того, Ковельським міськрайонним судом було зупинено провадження по даній справі до вирішення Шевченківським районним судом м. Києва цивільної справи № 761/38683/15-ц, провадження № 6/761/1062/2015 за клопотанням МПП «К.О.Т.» про скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 25 серпня 2015 року.

Ухвалою Ковельського міськрайонного суду від 27.04.2016 року провадження у даній справі було відновлено, оскільки ухвала Шевченківського районного суду м. Києва від 03.03.2016 року у цивільній справі за клопотанням МПП «К.О.Т.» про скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 25 серпня 2015 року набрала законної сили.

Відповідно до ч.5 ст. 395 ЦПК України, неявка без поважних причин у судове засідання будь-якої із сторін або їх представників, стосовно яких суду відомо про своєчасне вручення їм повістки про виклик до суду, не є перешкодою для розгляду клопотання, якщо будь-якою з сторін не було порушено питання про перенесення його розгляду.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що клопотання підставне підлягає до задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.4 ст. 15 ЦПК України, суди розглядають справи про оскарження рішень третейських судів, про видачу виконавчих листів на примусове виконання рішень третейських судів, про оспорювання рішень міжнародного комерційного арбітражу, а також про визнання та надання дозволу на виконання рішень міжнародного комерційного арбітражу.

Судом встановлено, що рішенням Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 25 серпня 2015 року у справі АС № 311у/2014 за позовом Widrig Finanz @ Beteiligungs-Aktiengesellschaft (Князівство Ліхтенштейн) до Малого приватного підприємства «К.О.Т.» (Україна), задоволено позовні вимоги компанії Widrig Finanz @ Beteiligungs-Aktiengesellschaft та стягнуто Малого приватного підприємства «К.О.Т.» (Україна) 36000 євро заборгованість за надану позику, 4245 євро боргу по процентах за користування грошовими коштами (сумою позики), 3195 євро для відшкодування витрат по сплаті арбітражного збору, а всього 53440 євро. Рішення набуло законної сили з 25 серпня 2015 року є остаточним і підлягає негайному виконанню (а.с. 7-24).

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Статтею 81 Закону України «Про міжнародне приватне право» визначено, що в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.

Згідно розяснень п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24.12.1999 року «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України», клопотання про визнання й виконання рішень іноземних судів (арбітражів) суд розглядає у визначених ними межах і не може входити в обговорення правильності цих рішень по суті, вносити до останніх будь-які зміни.

Згідно ст. 390 ЦПК України, рішення іноземного суду (суду іноземної держави; інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних чи господарських справ; іноземних чи міжнародних арбітражів) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж», арбітражне рішення, незалежно від того, в який країні воно було винесено, визнається обовязковим і при поданні до компетентного суду письмового клопотання виконується з урахуванням цієї статті та статті 36.

Статтею 36 Закону України Про міжнародний комерційний арбітраж» визначено підстави для відмови у визнанні або у виконанні арбітражного рішення.

Статтями 391, 392 ЦПК України передбачено, що рішення іноземного суду може бути пред'явлено до примусового виконання в Україні протягом трьох років з дня набрання ним законної сили, за винятком рішення про стягнення періодичних платежів, яке може бути пред'явлено до примусового виконання протягом усього строку проведення стягнення з погашенням заборгованості за останні три роки. Питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцем проживання (перебування) або місцезнаходженням боржника.

Відповідно до 396 ЦПК України та ч.1 ст. 36 Закону України Про міжнародний комерційний арбітраж», у визнанні або у виконанні арбітражного рішення, незалежно від того, в якій державі воно було винесено, може бути відмовлено лише: на прохання сторони, проти якої воно спрямоване, якщо ця сторона подасть компетентному суду, у якого просить визнання або виконання, доказ того, що: одна із сторін в арбітражній угоді, зазначеній у статті 7, була якоюсь мірою недієздатною; або ця угода є недійсною за законом, якому сторони цю угоду підпорядкували, а в разі відсутності такої вказівки, за законом держави, де рішення було винесено; або сторону, проти якої винесено рішення, не було належним чином сповіщено про призначення арбітра чи про арбітражний розгляд або з інших поважних причин вона не могла подати свої пояснення; або рішення винесено щодо спору, не передбаченого арбітражною угодою, або такого, що не підпадає під її умови, або містить постанови з питань, що виходять за межі арбітражної угоди; проте, якщо постанови з питань, охоплених арбітражною угодою, можуть бути відокремлені від тих, які не охоплюються такою угодою, то та частина арбітражного рішення, яка містить постанови з питань, що охоплені арбітражною угодою, може бути визнана і виконана; або склад третейського суду або арбітражна процедура не відповідали угоді між сторонами або, за відсутності такої, не відповідали закону тієї держави, де мав місце арбітраж; або рішення ще не стало обов'язковим для сторін, або було скасовано, або його виконання зупинено судом держави, в якій або згідно із законом якої воно було прийнято; або якщо суд визнає, що: об'єкт спору не може бути предметом арбітражного розгляду за законодавством України; або визнання та виконання цього арбітражного рішення суперечить публічному порядку України.

Судом встановлено, що представник МПП «К.О.Т.» не заперечував факту отримання ним позики в сумі 36000 євро, що відображено в рішенні Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 25 серпня 2015 року (а.с. 19).

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 03 березня 2016 року у цивільній справі за клопотанням МПП «К.О.Т.» про скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 25 серпня 2015 року, в задоволенні клопотання відмовлено. При цьому, судом встановлено, що рішення від 25.08.2015 року Міжнародного Комерційного Арбітражного суду при ТПП України у справі АС № 311у/2014 постановлено згідно з діючими нормами права України, укладеного між сторонами договору позики, є таким, що не порушує публічний порядок України, а тому підстав, передбачених законом для скасування вказаного рішення не встановлено.

Ухвала Шевченківського районного суду м. Києва від 03 березня 2016 року набрала законної сили.

Рішення Міжнародного арбітражного суду набрало законної сили, стало обовязковим для сторін, не було скасоване, а його виконання не є призупиненим.

Підстав для відмови у задоволенні клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 25 серпня 2015 року, наведені у ст. 36 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» та у ст. 396 ЦПК України не встановлені, рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 25 серпня 2015 року, що набрало законної сили, на території України не виконувалося.

З огляду викладене, суд приходить до висновку, що рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 25 серпня 2015 року підлягає примусовому виконанню на території України шляхом надання дозволу на його виконання.

Згідно до ч.8 ст. 396 ЦПК України, якщо в рішенні іноземного суду суму стягнення зазначено в іноземній валюті, суд, який розглядає клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, визначає суму в національній валюті за курсом Національного банку України на день постановлення ухвали.

Згідно до офіційного курсу, встановленого Національним банком України станом на 24.05.2016 року - день постановлення судом ухвали, 100 євро складає 2817,6221 гривень, тому суму, яка підлягає до стягнення слід визначити в національній валюті за курсом Національного банку України на день постановлення ухвали.

Керуючись ст. 9 Конституції України, ст. 81 Закону України «Про міжнародне приватне право» ст.ст. 36, 36 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж», ч.4 ст.15 ст.ст. 390-398 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання клопотання уповноваженого представника «Widrig Finanz @ Beteiligungs-Aktiengesellschaft» ОСОБА_1 про надання дозволу на примусове виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 25 серпня 2015 року задовольнити.

Визнати та дозволити виконання на території України рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 25 серпня 2015 року у справі АС № 311у/2014 за позовом Widrig Finanz @ Beteiligungs-Aktiengesellschaft (Князівство Ліхтенштейн) до Малого приватного підприємства «К.О.Т.» (Україна) про стягнення з Малого приватного підприємства «К.О.Т.» (юридична адреса: 45000, Волинська область, м. Ковель, вул. Кутузова, 11, ) на користь Widrig Finanz @ Beteiligungs-Aktiengesellschaft (Відріг Фінанц унд Бетайлігунгс-Акціенгезельшафт, реєстровий номер FL-0001.521.110-5 Zollstrasse 67, Postfach 513, Shaan, Furstentum Liechtenstein) (Цольштрассе 67, а/с 513, м. Шаан, Князівство Ліхтенштейн) 36000 євро основного боргу, що станом на 24.05.2016 року за офіційним курсом Національного банку України становить 1014343 (один мільйон чотирнадцять тисяч триста сорок три) гривні 96 копійок, 14245 євро боргу по процентах за користування грошовими коштами, що станом на 24.05.2016 року за офіційним курсом Національного банку України становить 401370 (чотириста одна тисяча триста сімдесят) гривень 68 копійок, 3195 євро для відшкодування витрат по сплаті арбітражного збору, що станом на 24.05.2016 року за офіційним курсом Національного банку України становить 90023 (девяносто тисяч двадцять три) гривні 03 копійки, а всього 53 440 євро, що станом на 24.05.2016 року за офіційним курсом Національного банку України становить 1 505 737 (один мільйон пятсот пять тисяч сімсот тридцять сім) гривень 25 копійок.

Після набрання даної ухвали суду законної сили видати виконавчий лист.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

ГОЛОВУЮЧИЙ: Т.Д. НАВАЛЯНИЙ