Київський районний суд м. Полтави
Справа № 552/2871/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2016 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді - Самсонової О.А.

при секретарі - Павленко Л.М.,

за участю

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В позовній заяві посилалась на те, що перебуває в шлюбі з відповідачем з 12 липня 2001 року. Але подружнє життя не склалося через різницю характерів, відсутність між нею та чоловіком взаєморозуміння та довіри, сварки на побутовому ґрунті. Це призвело до того, що сімя перестала існувати. На примирення позивач не згодна. Тому просила шлюб розірвати.

В судове засідання позивач не зявилась, уповноваживши ОСОБА_1 представляти її інтереси.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав. Зазначив, що позивач миритися з відповідачем категорично не бажає, вважає подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу неможливими, категорично не згодна на примирення. Наполягає на розірванні шлюбу. Тому просив позов задовольнити, шлюб розірвати.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні проти позову заперечив. Пояснив, що намагався помиритися з дружиною, на розірвання шлюбу він не згоден. Тому просив в задоволенні позову ОСОБА_3 до нього про розірвання шлюбу відмовити.

Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що сторони з 12 липня 2001 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають неповнолітню дитину сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Як на час звернення з даним позовом до суду, так і на час розгляду справи судом позивач наполягає на розірванні шлюбу.

Позиція позивача залишається постійною та однозначною, її дії свідчать про відсутність бажання миритися з відповідачем, зберегти сімю, відновити подружні стосунки.

Враховуючи, що позивач з відповідачем миритися не бажає, суд вважає, що на час розгляду справи примирення є неможливим.

При вирішенні справи суд також виходить з того, що з урахуванням встановлених фактичних взаємин подружжя відсутні підстави для надання терміну для примирення, оскільки такі дії не зможуть привести до збереження сімї, а матимуть виключно формальний характер, що не допоможе зберегти сім'ю.

Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі.

Позов підлягає до задоволення, шлюб необхідно розірвати.

Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Клопотання позивача про відновлення її дошлюбного прізвища в матеріалах справи відсутнє. Тому суд зазначене питання не вирішував.

Керуючись ст.ст. 3, 24, 11О - 112 СК України, ст.ст. 209, 213-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

позов задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 12 липня 2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану Київського районного управління юстиції м.Полтави, актовий запис № 74, між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, - розірвати.

Прізвища сторін після розірвання шлюбу:

його ОСОБА_2,

її ОСОБА_3.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду у 10-денний термін з дня його проголошення.

Головуючий О.А.Самсонова

05.08.2016