У х в а л а

іменем україни

17 серпня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

КафідовоїО.В., Іваненко Ю.Г., Савченко В.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Семаль» до ОСОБА_4, фермерського господарства «Журавель», третя особа - Семенівське районне управління юстиції Полтавської області, про визнання договору оренди поновленим, визнання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі укладеною, визнання недійсним договору оренди землі та скасування його державної реєстрації, за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Семаль» на рішення Семенівського районного суду Полтавської області від 24 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 21 квітня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Семаль» (далі - ТОВ «Семаль») звернулось до суду із указаним позовом, мотивуючи його тим, що 20 липня 2010 року ДП «Семаль», правонаступником якого воно є, та матір'ю відповідача ОСОБА_5 - ОСОБА_6, було зареєстровано договір оренди землі. Правонаступником прав і обов'язків по вказаному договору оренди є відповідач, який прийняв спадщину після смерті матері.

Відповідно до чинного на час укладання договору та його державної реєстрації законодавства п'ятирічний строк дії договору закінчився 20 липня 2015 року.

Відповідно до пункту 8 вказаного договору та приписів ст. 33 Закону України «Про оренду землі» товариство вирішило скористатися своїм переважним правом на поновлення договору оренди на новий строк та 19 червня 2015 року направило власнику ОСОБА_5 лист-повідомлення про намір скористатися переважним правом на оренду та додало до нього проект додаткової угоди, проте останній відповіді не надав.

Пізніше ТОВ «Семаль» стало відомо, що ОСОБА_5 21 липня 2015 року уклав новий договір оренди землі з Фермерським господарством «Журавель» (далі - ФГ «Журавель») та зареєстрував його того ж дня.

Посилаючись на те, що його переважне право на продовження дії договору оренди землі порушено, позивач просив визнати договір оренди землі між ним та ОСОБА_5 поновленим на той самий строк та на тих самих умовах, визнати додаткову угоду до договору оренди землі між ОСОБА_5 та ТОВ «Семаль» про поновлення договору оренди землі укладеною, визнати недійсним договір оренди землі, укладений між ФГ «Журавель» і відповідачем 21 липня 2015 року, та скасувати його державну реєстрацію.

Рішенням Семенівського районного суду Полтавської області від 24 березня 2016 року, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 21 квітня 2016 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ТОВ «Семаль» просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу суду апеляційної інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний суд, правильно виходив з того, що ТОВ «Семаль» не виконало приписів закону про завчасне (не пізніше ніж за місяць до закінчення строку дії договору оренди) повідомлення орендодавця про свої наміри скористатися переважним правом на поновлення договору оренди, а отже підстави для визнання поновленим договір оренди та спонукання відповідача до укладання додаткової угоди відсутні, як і відсутні правові підстави для визнання недійсним договору оренди землі, укладеного між відповідачами, і скасування його державної реєстрації.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Враховуючи наведене та керуючись положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну Товариства з обмеженою відповідальністю «Семаль» відхилити.

Рішення Семенівського районного суду Полтавської області від 24 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 21 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Кафідова

Ю.Г. Іваненко

В.О.Савченко