АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 754/11869/14-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/3292/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Буш Н.Д.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Семенюк Т.А.
10 березня 2016 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - Семенюк Т.А

Суддів - Кравець В.А., Шиманського В.Й.,

при секретарі - Аршакян Р.Т.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» та апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 24 грудня 2015 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_3, Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробнича фірма «Технології експлуатація сервіс транспорту» про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробнича фірма «Технології експлуатація сервіс транспорту» про визнання договору відступлення прав вимоги недійсним з моменту його укладення, -

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 24 грудня 2015 року первісний та зустрічний позов залишено без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник ТОВ «Кредитні ініціативи» подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення в частині відмови у задоволенні первісного позову скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення первісних позовних вимог, вважаючи, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, не враховано обставини, які мають значення для справи.

ОСОБА_3 також подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду в частині відмови у задоволенні зустрічних позовних вимог скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення зустрічного позову, вважаючи, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, не враховано обставини, які мають суттєве значення для справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційних скарг, заперечення, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню частково.

Судом встановлено, що у липні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості, яка в ході розгляду справи була зменшена до 204295,20 грн., з яких заборгованість за відсотками - 140490 грн. 11 коп., заборгованість по пені у розмірі 63805 грн. 09 коп., посилаючись в обґрунтування своїх вимог на те, що 17 грудня 2012 року між ПАТ «АК Промінвестбанк» та ТОВ «Кредитні ініціативи», був укладений договір про відступлення вимоги.

Відповідно до п. 2.2. внаслідок передачі (відступлення) кредитного портфелю за договором, новий кредитор набуває усіх прав вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення, включно з правом вимагати від позичальника належного виконання всіх грошових та інших зобов'язань, правом на звернення стягнення за зобов'язаннями позичальників на заставне майно та іншими правами вимоги за кредитними договорами забезпечення.

Внаслідок укладення вказаного договору відбулася заміна кредитора, а саме: ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло нового кредитора/стягувача за договором №20/2008 від 21 лютого 2008 року, позичальником згідно якого є ОСОБА_3

21 лютого 2008 року ПАТ «АК Промінвестбанк» та ОСОБА_3 уклали кредитний договір №20/2008, відповідно до якого було надано кредит в розмірі 200 000 грн.

Згідно з умовами договору відповідач зобов'язувалась щомісячно погашати кредит та сплачувати нараховані відсотки, неустойку та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах , що передбачені договором та графіком погашення кредиту.

В забезпечення виконання зобов'язань між ПАТ «АК Промінвестбанк» та ТОВ Виробнича фірма «Технології експлуатація сервіс транспорту» було укладено договір поруки 04/2008 від 21 лютого 2008 року. Відповідно до умов договору поруки відповідач ТОВ Виробнича фірма «Технології експлуатація сервіс транспорту», як поручитель, поручається за виконання позичальником обов'язків, що виникли на підставі основного договору

У зв'язку із тим, що всупереч договірним зобов'язанням в установлені графіком терміни, позичальником не повернуто належні грошові суми, відповідач не дотрималась умов кредитного договору, просив суд стягнути з відповідачів заборгованість у розмірі 204295,20 грн.

11 лютого 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду із зустрічним позовом до ТОВ «Кредитні ініціативи» про визнання договору відступлення прав вимоги недійсним з моменту його укладення, посилаючись на те, що укладаючи договір відступлення між ПАТ «АК Промінвестбанк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» від 17 грудня 2012 року було грубе порушення чинного законодавства України - договір відступлення був укладений після винесення рішення Деснянського районного суду міста Києва від 10 грудня 2009 року, яким було стягнуто з ОСОБА_3 заборгованість по кредитному договору на користь «АК Промінвестбанк». Таким чином, ПАТ «АК Промінвестбанк» мало право відступити право вимоги по договору, а не відступити право стягнення грошових коштів на підставі рішення. Отже, ПАТ «АК Промінвестбанк» на момент підписання договору відступлення, вже використало своє право вимоги по кредитному договору.

Крім того, вважає, що відступлення права вимоги на стадії виконавчого провадження шляхом укладення цивільно-правової угоди чинним законодавством не передбачено.

Також, договір відступлення, на думку ОСОБА_3, взагалі не містить предмета договору, тим більше у п. 2 договору відступлення відсутня інформація, яка б містила інформацію про передачу права вимоги ПАТ «АК Промінвестбанк» по кредитному договору, а саме відносно ОСОБА_3 Договір відступлення не містить ціни договору, що також, є істотною умовою даного виду договору.

Зазначає також, що договір відступлення був підписаний з одного боку ОСОБА_4, а з іншого ОСОБА_5, проте, сторона позивача не надала жодних документів, які б підтвердили повноваження зазначених осіб на укладання такого договору. Таким чином, всупереч п. 1 договору відступлення, витяг з реєстру позичальників підписаний аналітиком ТОВ «Кредитні ініціативи» ОСОБА_6 та скріплений печаткою «для документів», саме тому, ОСОБА_3 вважає, що витяг з реєстру позичальників підписаний особою, яка взагалі має жодних повноважень на підписання даного договору.

У зв'язку із викладеним, просила суд визнати недійсним договір відступлення права вимоги від 17 грудня 2012 року з моменту його укладення

Як вбачається з матеріалів справи, 21 лютого 2008 року між ПАТ «АК Промінвестбанк» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір №20/2008, відповідно до умов якого ОСОБА_3 отримала в кредит грошові кошти в розмірі 200 000 грн., зі сплатою 17% річних за користування кредитом строком до 20 лютого 2013 р. для придбання автобусу «Богдан А-069».

Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконувала, грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору не надавала.

В забезпечення виконання зобов'язань між ПАТ «АК Промінвестбанк» та ТОВ «Виробнича фірма «Технології експлуатація сервіс транспорту» було укладено договір поуки 04/2008 від 21 лютого 2008 року, відповідно до умов якого відповідач ТОВ «Виробнича фірма «Технології експлуатація сервіс транспорту», як поручитель поручився за виконання позичальником обов'язків, що виникли на підставі основного договору.

Заочним рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 10 грудня 2009 позовні вимоги АКБ «Промислово-Інвестиційний Банк» в особі філії «Відділення Промінвестбанку в м. Вишгород Київської області» було задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3, Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничої фірми «Технології експлуатація сервіс транспорту» на користь АКБ «Промислово-Інвестиційний банк» в особі філії «Відділення Промінвестбанку в м. Вишгород Київської області» заборгованість за кредитним договором в розмірі 191718,12 грн. та судові витрати.

19 березня 2010 року старшим державним виконавцем Коваленко П.І. ВДВС Деснянського РУЮ у місті Києві винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №18145652 на підставі виконавчого листа №2-3773/09, виданого 18 лютого 2010 року Деснянським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_3 на користь філії «Відділення ПАТ Промінвестбанк в м. Вишгород Київської області» боргу у розмірі 194090,12 грн.

26 серпня 2011 року головним державним виконавцем ВДВС Деснянського РУЮ у м. Києві, винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №18145652, в зв'язку з частковою сплатою ОСОБА_3 суми боргу в розмірі 22194 грн.

14 вересня 2011 року державним виконавцем ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №28654922 на підставі виконавчого листа №2-3773/09 виданого 18 лютого 2010 року Деснянським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_3, ТОВ «Виробничої фірми Технології експлуатація сервіс транспорту» на користь АКБ «Промінвестбанк» в особі філії «Відділення Промінвестбанку» в м. Вишгород Київської області, борг у сумі 194 090,12 грн. солідарно.

Постановою державного виконавця Дарницького РУЮ у м. Києві 24 вересня 2014 року закінчено виконавче провадження ВП №28654922, в зв'язку з реалізацією заставного майна: автомобіля марки «Богдан А-069» в розмірі 31559,28 грн.

12 грудня 2012 року між ПАТ «АК Промінвестбанк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» був укладений договір про відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого внаслідок передачі кредитного портфелю за цим договором, новий кредитор набуває усіх прав первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення, включно з правом вимагати від позичальника належного виконання всіх грошових та інших зобов'язань, правом на звернення стягнення за зобов'язаннями позичальників на заставне майно, та іншими правами вимоги за кредитними договорами забезпечення.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягай згоди з усіх умов договору.

Частина 1 ст. 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні же бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відмовляючи у задоволенні первісних позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що сторони при укладенні договору про відступлення права вимоги, не змінюючи кредитора змінили стягувача на стадії виконання рішення суду, що не передбачено чинним законодавством.

Залишаючи без задоволення зустрічний позов суд, першої інстанції виходив з того, що оскільки правочин щодо уступки права вимоги не вчинено він не може бути визнаний недійсним.

Проте, з таким висновком суду повною мірою погодитись не можна.

Як встановлено судом, 12 грудня 2012 року між ПАТ «АК Промінвестбанк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» був укладений договір про відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого внаслідок передачі кредитного портфелю за цим договором, новий кредитор набуває усіх прав первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення, включно з правом вимагати від позичальника належного виконання всіх грошових та інших зобов'язань, правом на звернення стягнення за зобов'язаннями позичальників на заставне майно, та іншими правами вимоги за кредитними договорами забезпечення, в тому числі і за кредитним договором №20/2008, укладеним 21 лютого 2008 року між ПАТ «АК Промінвестбанк» та ОСОБА_3

Відповідно до п. 9.4 договору, щодо спорів, які перебувають на стадії виконавчого провадження, новий кредитор зобов'язаний після дати передачі прав вимоги подати до відповідних судів заяви про заміну первісного кредитора його правонаступником - новим кредитором.

Таким чином, сторони правочину визначилися з порядком відступлення прав вимоги по кредитним договорам, питання по яким вирішені до укладання оспорюваного договору судом.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає висновок суду першої інстанції, що сторони при укладенні договору про відступлення права вимоги, не змінюючи кредитора змінили стягувача на стадії виконання рішення суду, є хибним.

Посилання суду на правовий висновок Верховного Суду України у справі № 3-56гс14 є помилковим, оскільки спірні правовідносини не є подібними до правовідносин, які були предметом перегляду Верховним Судом України у справі № 3-56гс14.

Разом з цим, колегія суддів вважає, що позовні вимоги ТОВ «Кредитні ініціативи» про стягнення з відповідачів 204295,20 грн., з яких заборгованість за відсотками складає 140490 грн. 11 коп., заборгованість по пені у розмірі 63805 грн. 09 коп., підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного.

Як встановлено судом, 21 лютого 2008 року між ПАТ «АК Промінвестбанк» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір №20/2008, ОСОБА_3 отримала в кредит грошові кошти в розмірі 200 000 грн., зі сплатою 17% річних за користування кредитом строком до 20 лютого 2013 р. для придбання автобусу «Богдан А-069».

В забезпечення виконання зобов'язань між ПАТ «АК Промінвестбанк» та ТОВ «Виробнича фірма «Технології експлуатація сервіс транспорту» було укладено договір поуки 04/2008 від 21 лютого 2008 року, відповідно до якого ТОВ «Виробнича фірма «Технології експлуатація сервіс транспорту», як поручитель поручився за виконання позичальником обов'язків, що виникли на підставі основного договору.

Заочним рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 10 грудня 2009 року позовні вимоги АКБ «Промислово-Інвестиційний Банк» в особі філії «Відділення Промінвестбанку в м. Вишгород Київської області» було задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3, ТОВ «Виробничої фірми «Технології експлуатація сервіс транспорту» на користь АКБ «Промислово-Інвестиційний банк» в особі філії «Відділення Промінвестбанку в м. Вишгород Київської області» заборгованість за кредитним договором в розмірі 191718,12 грн. та судові витрати.

На виконання рішення суду ОСОБА_3 частково погасила борг, крім того, державним виконавцем реалізоване заставне майно - автомобіль марки «Богдан А-069».

Як встановлено судом апеляційної інстанції на теперішній час рішення Деснянського районного суду міста Києва від 10 грудня 2009 року повністю не виконане.

Виходячи із системного аналізу ст. ст. 525, 526, 599, 611 ЦК України, змісту кредитного договору слід дійти висновку про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України.

Отже, з боржника підлягають стягненню штрафні санкції, передбачені договором за неналежне виконання його умов.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року у справі № 6-1206цс15, яка відповідно до положень статті 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.

Пред'являючи позов, позивач посилався на невиконані позичальником зобов'язання за кредитним договором та наявність боргу.

Як вбачається з розрахунку заборгованості, ОСОБА_3 станом на 19 січня 2015 року має заборгованість за відсотками у розмірі 140490 грн. 11 коп., заборгованість по пені за період 19 січня 2014 року -19 січня 2015 року складає 63805 грн. 09 коп.( а.с. 106-108, 109).

Оскільки має місце постановлене судове рішення про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором, строк дії договору закінчився, між сторонами існують лише невиконані зобов'язальні правовідносини. А тому, позовні вимоги щодо стягнення відсотків задоволенню не підлягають, оскільки питання щодо дострокового стягнення сум за кредитним договором вирішене судом у рішенні від 10 грудня 2009 року.

Разом з цим, колегія суддів вважає, що позовні вимоги ТОВ «Кредитні ініціативи» в частині стягнення штрафних санкцій - пені - є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а рішення суду першої інстанції в цій частині - скасуванню.

Відповідно до ст. 215 ЦК України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину. Проте позивачем не надано доказів на підтвердження наявності в діях чи рішеннях відповідачів при укладенні оспорюваного правочину порушень прав позивачки.

Відповідно до ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 не є стороною оспорюваного договору та не надала суду доказів про те, які саме її цивільні права або інтереси порушені укладенням договору про відступлення права вимоги за кредитним договором, адже законодавець не пов'язує заміну кредитора у зобов'язанні зі згодою боржника.

Стосовно заявлених ОСОБА_3 обставин, посилаючись на які вона просить визнати вказаний договір відступлення права вимоги недійсним: укладання договору після постановлення судом заочного рішення про стягнення з неї - ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором, відсутність даних щодо повноважень осіб, які підписали договір про відступлення права вимоги, ці підстави по своїй суті не можуть бути правовими підставами для визнання оспорюваного договору недійсним, будь-яких обставин при укладенні оспорюваного договору, які відповідно до положень ст. 203, 215 ЦК України є підставами недійсності правочину, судом не встановлено.

У зв'язку із викладеним, колегія суддів вважає, що зустрічні позовні вимоги щодо визнання недійсним договору про відступлення прав вимоги від 12 грудня 2012 року, укладеного між ПАТ «АК Промінвестбанк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» задоволенню не підлягають.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідно до ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

Позов ТОВ «Кредитні ініціативи» підлягає задоволенню, з ОСОБА_3 і ТОВ «Виробнича фірма «Технології експлуатація сервіс транспорту» на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» підлягає стягненню солідарному порядку сума заборгованості у розмірі 63805 грн. 09 коп.

Зустрічний позов ОСОБА_3 до ТОВ «Кредитні ініціативи», ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» про визнання договору відступлення прав вимоги недійсним з моменту його укладення задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з ОСОБА_3 і ТОВ «Виробнича фірма «Технології експлуатація сервіс транспорту» на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» підлягає стягненню судовий збір в розмірі по 319 грн. 03 коп. з кожного.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313-314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» задовольнити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 24 грудня 2015 року скасувати, ухвалити нове рішення наступного змісту.

Позов ТОВ «Кредитні ініціативи» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3, ТОВ «Виробнича фірма «Технології експлуатація сервіс транспорту» на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» в солідарному порядку заборгованість у розмірі 63805 грн. 09 коп.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ТОВ «Кредитні ініціативи», ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» про визнання договору відступлення прав вимоги недійсним з моменту його укладення відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3, ТОВ «Виробнича фірма «Технології експлуатація сервіс транспорту» на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» судовий збір в розмірі по 319 грн. 03 коп. з кожного.

Рішення набирає чинності з моменту його проголошення, може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді