Справа пр. №2/756/929/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 березня 2016 року Оболонський районний суд міста Києва в складі:
головуючого судді - Великохацької В.В.
при секретарі - Приходько І.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Головне управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_3, про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом, -
У вересні 2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Головне управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_3, про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом.
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла його бабуся ОСОБА_4, після смерті якої відкрилась спадщина на спадкове майно, що складається з належної їй на праві власності квартири АДРЕСА_1
ОСОБА_1 стверджував, що заповіту на випадок своєї смерті ОСОБА_4 не склала, а він є єдиним спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті бабусі.
Позивач зазначив, що рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 22.10.2012 року, яке набрало законної сили, встановлено факт проживання однією сім'єю понад п'ять років ОСОБА_1 з ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, як бабусі та онука; визнано ОСОБА_1 спадкоємцем четвертої черги за законом після померлої ОСОБА_4
Також позивач вказав, що 11.08.2000 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 було укладено договір довічного утримання, згідно умов якого ОСОБА_4 передала у власність ОСОБА_2 належну їй квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_2 після укладення даного договору довічного утримання, здійснив державну реєстрацію прав на нерухомість, що передбачено ст.ст.182,334 ЦПК України. ОСОБА_1 зазначив, що рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 19.02.2010 року, яке набрало законної сили, договір довічного утримання від 14.08.2000 року, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 було розірвано, визнано за ОСОБА_4 право власності на квартиру АДРЕСА_1
Відповідач не скасував державну реєстрацію прав на спірне нерухоме майно, а ОСОБА_4 за життя не здійснила державну реєстрацію права власності на квартиру згідно рішення Оболонського районного суду м. Києва від 19.02.2010 року про визнання за нею права власності на спірну квартиру.
14.06.2011 року позивач звернувся до Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті бабусі, однак постановою державного нотаріуса Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори Кравець Я.М. йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_1 у зв'язку з відсутністю реєстрації права власності у встановленому законом порядку на вищезгадану квартиру.
Позивач вказав, що окрім нього із заявою про прийняття спадщини звернувся інший онук ОСОБА_4 - ОСОБА_3, який є спадкоємцем п'ятої черги за законом. Однак, оскільки ОСОБА_1 є спадкоємцем четвертої черги за законом, то відповідно до матеріалів спадкової справи він вказаний єдиним спадкоємцем після померлої ОСОБА_4
Зважаючи на те, що позивач прийняв спадщину у встановленому порядку, він просив суд визнати за ним в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_4 право власності на квартиру АДРЕСА_1, а також стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу у сумі 4000,00 грн. та судовий збір у сумі 3654,00 грн.
Позивач та його представник в судове засідання не з'явилися, представник позивача про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності та за відсутності позивача, позов підтримала, проти заочного розгляду справи не заперечувала.
Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлявся. Клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за відсутності його представника відповідач до суду не надсилав.
Представник третьої особи Головного управління юстиції у м. Києві в судове засідання не з'явився, третя особа про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, представник третьої особи подав заяву, в якій просив суд розглядати справу за його відсутності, позов просив вирішити на розсуд суду.
Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив.
За таких обставин та за відсутності заперечень представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла бабуся позивача ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 15.12.2010 року (а.с.8).
Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на спадкове майно, що складається з належної їй на праві власності квартири АДРЕСА_1
Як вбачається з матеріалів справи, 11.08.1998 року було укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, посвідченого державним нотаріусом Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори Солонець Т.М. та зареєстрованого в реєстрі за №1с-2004, згідно умов якого ОСОБА_4 купила вищезгадану квартиру (а.с.9-10).
Згідно реєстраційного посвідчення від 14.08.1998 року, виданого Київським міським бюро технічної інвентаризації, право власності на квартиру АДРЕСА_1 було зареєстровано за ОСОБА_4 (а.с.11).
З матеріалів справи вбачається, що 11.08.2000 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 було укладено договір довічного утримання, згідно умов якого ОСОБА_4 передала у власність ОСОБА_2 належну їй квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_2 після укладення даного договору довічного утримання, здійснив державну реєстрацію прав на нерухомість, що передбачено ст.ст.182,334 ЦПК України.
Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Судом встановлено, що заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 19.02.2010 року у справі №2-392/10, яке набрало законної сили, договір довічного утримання від 14.08.2000 року, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 було розірвано, визнано за ОСОБА_4 право власності на квартиру АДРЕСА_1 (а.с.15-16).
З наведеного вбачається, що ОСОБА_4 набула право власності на квартиру АДРЕСА_1 на підставі заочного рішення Оболонського районного суду м. Києва від 19.02.2010 року у справі №2-392/10.
Заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 22.10.2012 року у справі №2/2605/2846/12, яке набрало законної сили, встановлено факт проживання однією сім'єю понад п'ять років ОСОБА_1 з ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, як бабусі та онука; визнано ОСОБА_1 спадкоємцем четвертої черги за законом після померлої ОСОБА_4 (а.с.18-20).
На випадок своєї смерті ОСОБА_4 заповіту не склала, а тому спадкування після її смерті здійснювалось за законом.
Відповідно до ч.1 ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.
Таким чином, спадкоємцем четвертої черги після померлої ОСОБА_4 є її онук ОСОБА_1 Інших спадкоємців четвертої черги за законом після смерті ОСОБА_4 немає.
Відповідно до ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.
З заявою про прийняття спадщини до Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори звернувся також інший онук ОСОБА_4 - ОСОБА_3, який є спадкоємцем п'ятої черги за законом. Однак, оскільки ОСОБА_1 є спадкоємцем четвертої черги за законом, то відповідно до матеріалів спадкової справи він є єдиним спадкоємцем після померлої ОСОБА_4 (а.с.67, зворотній бік; а.с.70,74, зворотній бік; 81, зворотній бік).
Отже, ОСОБА_1 залишився єдиним спадкоємцем за законом після смерті бабусі.
Ч.3 ст.1268 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з дня відкриття спадщини (ч.1 ст.1270 ЦК України).
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 на час відкриття спадщини постійно проживав із спадкодавцем ОСОБА_4 у квартирі АДРЕСА_1, а тому він прийняв спадщину в порядку, встановленому ч.3 ст.1268 ЦК України (а.с.85).
14.06.2011 року позивач звернувся до Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті бабусі, однак постановою державного нотаріуса Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори Кравець Я.М. йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_1 у зв'язку з відсутністю реєстрації права власності у встановленому законом порядку на вищезгадану квартиру (а.с.22).
За таких обставин, зважаючи на те, що позивач прийняв спадщину після смерті бабусі у встановленому ч.3 ст.1268 ЦК України порядку, повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити, визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_4 право власності на квартиру АДРЕСА_1
У відповідності до ст.88 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 3654,00 грн.
Ст.79 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов'язаних з розглядом справи, відносяться, зокрема, витрати на правову допомогу. Ст.84 цього Кодексу визначено, що витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється Законом України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах". 04.06.2013 року між ОСОБА_1 та адвокатом Бородіною Ю.М. було укладено угоду про надання правової допомоги. Відповідно до Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" граничний розмір таких витрат складає 40% від мінімальної заробітної плати за годину роботи. Як вбачається з матеріалів справи, позивач сплатив виконавцеві Бородіній Ю.М. 4000,00 грн. в якості оплати за правову допомогу (а.с.26). Таким чином, суд стягує з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача витрати на правову допомогу у сумі 4000,00 грн.
Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст.ст.15, 16, 1264, 1258, 1268, 1270 Цивільного кодексу України, та, керуючись ст.ст.4, 10, 11, 60, 61, 79, 88, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Головне управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_3, про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_4 право власності на квартиру АДРЕСА_1
Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 3654 (три тисячі шістсот п'ятдесят чотири) гривні 00 (нуль) копійок та витрати на правову допомогу у сумі 4000 (чотири тисячі) гривень 00 (нуль) копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду міста Києва через Оболонський районний суд міста Києва шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.В. Великохацька