Справа № 755/164/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" квітня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.

при секретарі - Бабченко Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Орган опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про усунення перешкод у спілкуванні і вихованні дитини, визначення способу участі матері у вихованні та спілкуванні з сином, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа Служба у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому, з урахуванням заяви про зміну предмету позову, просить суд: визначити спосіб її, ОСОБА_1, участі у вихованні їхньої спільної дитини, сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, шляхом встановлення систематичних побачень з дитиною, спільного відпочинку, відвідування місця її проживання та проживання зі нею певний період часу, з визначенням місця та часу їхнього спільного спілкування, в наступному порядку: умови спілкування матері з малолітньою дитиною - сином ОСОБА_3: Графік перебування малолітнього ОСОБА_3 з матір'ю ОСОБА_1: Кожного вівторка з 17:00 години до 08:00 години кожної середи (інший час визначається за домовленістю сторін); під час канікул з 09:00 години кожного вівторка до 09:00 години кожної середи (інший час визначається за домовленістю сторін) (ночівля за місцем проживання матері). Кожного четверга з 17:00 до 21:00 години (інший час визначається за домовленістю сторін); під час канікул з 09:00 до 21:00 години (інший час визначається за домовленістю сторін). Кожну неділю з 9:00 до 20:00 години (інший час визначається за домовленістю сторін); під час канікул з 09:00 до 21:00 години (інший час визначається за домовленістю сторін). На свята: Новий рік, Різдво Христове, Пасха, день народження ОСОБА_3 - рік через рік (один рік з матір`ю, один з батьком). 18.12, 19.05, 16.07 кожного року ОСОБА_3 перебуває з матір'ю з 17:00 до 21:00 години (інший час визначається за домовленістю сторін); під час канікул з 09:00 до 21:00 години (інший час визначається за домовленістю сторін). Завчасно узгодивши з ОСОБА_2 та попередивши його (за 10 днів до дати від'їзду шляхом направлення листа на електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_2), ОСОБА_1 має право на період канікул у навчальних закладах, які відвідує ОСОБА_3, брати дитину до себе за місцем свого проживання та відпочивати разом з нею на території України по 14 днів 2 рази на рік, або на інший строк за домовленістю з ОСОБА_2 В цей період часу дитина ночує у матері. Графік, передбачений п. 1 не застосовується на час відпустки батька ОСОБА_2, за умови, що батько проводить відпустки за межами м. Києва. Термін відпустки, яка проводиться ОСОБА_2 разом з сином за межами міста Києва, не повинен перевищувати 20 днів підряд, або інший термін за домовленістю сторін. У випадку, якщо в період канікул ОСОБА_3 перебуває з матір'ю в межах м. Києва, то в цей час батько має право на спілкування з сином згідно графіку, передбаченого п. 1. Зазначене в п. 1 спілкування не може порушувати графіку навчання в навчальних закладах, тренувань в спортивних секціях та відвідування ОСОБА_3 гуртків, а саме в разі необхідності відвідання ОСОБА_3 зазначених вище секцій та гуртків в день або години спілкування його з матір'ю, ОСОБА_1 зобов'язана привозити сина на заняття без запізнень. В період перебування з сином, ОСОБА_1 зобов'язується: добросовісно та належним чином виконувати обов'язки матері; піклуватися про стан здоров'я дитини, при перших ознаках захворювання негайно повідомляти ОСОБА_2; піклуватися про фізичний, моральний та духовний розвиток сина, про одяг, їжу та інші необхідні речі; повертати дитину у визначений час до місця проживання або іншого місця, спеціально обумовленого ОСОБА_2; забезпечити дитині комфортні та безпечні умови проживання та відпочинку; перевозити дитину в автомобілі виключно в дитячому автомобільному кріслі. Обов'язок забирати дитину з місця його проживання, місця навчання або іншого обумовленого місця покладається на ОСОБА_1 Обов'язок повертати/приводити/ дитину до місця його проживання, місця навчання або іншого обумовленого місця покладається на ОСОБА_1 29.11, 27.07, 05.08, 08.03 кожного року ОСОБА_3 перебуває з батьком. Мати малолітнього ОСОБА_3, маючи намір на період спільного проведення часу з сином відповідно до умов, зазначених у п.1, виїжджати з сином за межі міста Києва або України, зобов'язана ставити ОСОБА_2 до відома. Маючи намір виїжджати з сином за межі України, батьки зобов'язані завчасно (не менше як за 20 днів до бажаної дати виїзду за межі України), повідомити другу сторону. При цьому батько та мати не повинні безпідставно ухилятись від надання дозволу другому з батьків на виїзд з малолітнім ОСОБА_2 за межі України за умови зазначення в дозволі конкретних строків поїздки, переліку країн та мети поїздки, а також не повинні безпідставно ухилятись від надання дозволу другому з батьків на виготовлення проїзного документу дитини. За згодою сторін, графік перебування малолітнього ОСОБА_3 з матір'ю ОСОБА_1 може бути змінений за попередньою згодою між батьками або в іншому порядку, визначеному чинним законодавством України. Сторони зобов'язуються належним чином виконувати взяті на себе зобов'язання, а також своєчасно повідомляти один одного про зміну свого місця проживання, контактних телефонів, та будь-які інші обставини, що мають суттєве значення для своєчасного виконання своїх зобов'язань за цією угодою, не підбурювати дитину один проти одного. У випадку, коли під час перебування у матері ОСОБА_3 захворіє, мати зобов'язана негайно повідомити про це батька, який вправі негайно забрати ОСОБА_3, крім випадків, коли це категорично неприпустимо за медичними показниками (ОСОБА_2 в такому разі має право відвідати місце, де перебуває ОСОБА_3 одноособово або разом з лікарем, перевірити та впевнитись у таких показниках). Інформація про дату та час, коли ОСОБА_1 забирає та повертає сина до ОСОБА_2, заноситься у журнал з підписами сторін.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 13 вересня 2008 року вона знаходиться в офіційному шлюбі з гр. ОСОБА_2, з яким вони мають спільну дитину - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Внаслідок істотного погіршення між ними сімейних стосунків, вона з червня 2015 року змушена була разом з дитиною піти від свого чоловіка та проживати окремо в офіційно орендованій квартирі. По сьогоднішній день шлюб між ними не розірваний. У період їхнього спільного проживання з відповідачем вони разом з ним займалися всіма питаннями, пов`язаними з їхньою дитиною, її вихованням, навчанням, розвитком його здібностей, лікуванням та проведенням з нею досугу. Всі ці обов`язки вони виконували з чоловіком, розподіляючи їх між собою в залежності від віку їхнього сина, характеру та режиму роботи кожного з них. Після того, як вони з чоловіком розійшлися, між нею та батьком дитини була досягнута обопільна домовленість про те, що, незважаючи на розрив їхніх сімейних стосунків, з метою уникнення завдання дитині морально - психологічної травми, вони будуть спільно приймати участь у його вихованні, і син буде проживати рівнозначно певну кількість днів у неї та певну кількість днів у свого батька. Саме з цією метою вона прийняла рішення не повертатися з сином до своїх батьків у м. Славутич Київської області, де вона та її батьки мають у приватній власності та користуванні трикімнатну квартиру, а залишилася у м. Києві, де поруч з дитячим садком, який відвідує їхній син, орендувала житло (трьохкімнатну квартиру) за адресою: АДРЕСА_3 зі всіма зручностями, де створила для дитини всі належні умови для нормального проживання та навчання. Ця квартира знаходиться недалеко і від постійного міста проживання відповідача. У такому порядку до грудня 2015 року вони спільно з ОСОБА_2 займалися вихованням їхньої дитини, поки її чоловік не звернувся до органу опіки та піклування з питання визначення місця проживання їхнього сина разом з ним, про що він завчасно не поставив її до відома. На підставі рішення комісії з питань захисту прав дитини Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації від 14 грудня 2015 року (протокол № 23) було визначено місце проживання їхньої малолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з батьком ОСОБА_2 Після ухвалення комісією з питань захисту прав дитини Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації рішення про визначення місця проживання їхнього сина разом з батьком ОСОБА_2, останній повністю обмежив її у спілкуванні з дитиною, забравши його до себе додому та не надаючи їй сина. Дитина тривалий час у грудні 2015 - січні 2016 року не відвідувала дитячий садок, спортивну секцію. Вона приходила неодноразово за місцем проживання батька дитини, але і там він не давав їй можливості спілкуватися з сином. Тому для того, щоб хоча б побачити дитину, дізнатися про його стан здоров`я, вона змушена була неодноразово звертатися до поліції. Дані обставини свідчать про протиправну поведінку батька дитини, яка в першу чергу суперечить інтересам їхнього сина, та порушує її права, як матері, приділяти належну увагу та материнську турботу дитині, щоб вона відчувала як любов і увагу від батька, так і від матері. Внаслідок вищенаведених обставин та протиправної поведінки батька, який взагалі не дає їй дитину додому, а також можливості для нормального та постійного спілкування з сином, участі в процесі його виховання, піклування за його стан здоров`я і розвиток, їхній син отримує сильний морально - психологічний стрес. З метою усунення вищевказаних порушень її прав на участь у процесі виховання дитини та спілкування з нею, визначення способів її подальшої участі у даному процесі, вона 16 лютого 2016 року звернулася з відповідною заявою до Служби у справах дітей Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації, сподіваючись на втручання в цей процес органу опіки та піклування та розгляд даного питання за участі обох батьків. Але відповіді на свою заяву вона так і не отримала. Тому вона змушена захищати свої інтереси та права їхньої дитини в судовому порядку шляхом визначення способу її участі у вихованні та спілкуванні з дитиною (систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, оздоровлення, проведення свят, канікул, відвідування мого місця проживання та проживання разом зі мною певний період часу). Виходячи з принципу розумного балансу на участь обох батьків в процесі виховання дитини, вона просить суд визначити спосіб її участі у спілкуванні з сином та у процесі його виховання згідно запропонованого нею порядку.

В той же час, відповідачем ОСОБА_2 17 березня 2016 року до Дніпровського районного суду м. Києва було подано зустрічну позовну заяву до ОСОБА_1, третя особа Служба у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини, яка ухвалою суду від 14 квітня 2016 року, постановленою без видалення до нарадчої кімнати із занесенням до журналу судового засідання, була прийнята судом до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Орган опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про усунення перешкод у спілкуванні і вихованні дитини, визначення способу участі матері у вихованні та спілкуванні з сином.

Відповідно до заявлених зустрічних позовних вимог, позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 просить суд: визначити місце проживання дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з батьком - ОСОБА_2.

Свої зустрічні позовні вимоги обґрунтовує тим, що 13 вересня 2008 р. між ним, ОСОБА_2, та ОСОБА_1 було укладено шлюб, зареєстрований Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним Центром розвитку сім'ї за актовим записом № 1629 (додаток № 2 до позовної заяви). В шлюбі у них народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Їхні шлюбні відносини фактично припинилися з 16 червня 2015 року внаслідок того, що ОСОБА_1 пішла з родини. Він дав їй можливість цілий місяць проживати самостійно в його квартирі, за адресою: АДРЕСА_1, обдумати свій вчинок та подальше життя. За цей період ОСОБА_1 прийняла рішення та переїхала до іншого місця проживання. З того часу їхній син через день залишався з ним у його квартирі, а через день у орендованій ОСОБА_1 квартирі. Це негативно впливало на психоемоційний стан дитини, і через деякий час він відчув погіршення стану здоров'я ОСОБА_3. Від вихователів в дитячому садочку йому почали надходити скарги на неуважність дитини під час навчання, він почав помічати капризну поведінку, поганий настрій тощо. Він неодноразово звертався до ОСОБА_1 з пропозицією та проханням не турбувати психіку дитини і домовитися, щоб ОСОБА_3 залишився проживати в тому місці, де він проживав з народження, до якого він звик, і яке він сприймає своєю домівкою, з необмеженим доступом та часом спілкування з ним матері. Але, незважаючи на інтереси дитини, він завжди отримував від ОСОБА_1 відмову. У зв'язку з погіршенням емоційного та психологічного стану сина він був вимушений звернутися до Міжнародного гуманітарного центру «Розрада» з проханням провести психодіагностичну роботу з сином. Психологом центру було проведено дослідження та зроблено наступні висновки: «Дитина знаходиться у стані стресу. Саме батько для хлопчика є гарантом безпеки. ОСОБА_3 знаходиться у стані постійної тривоги і, навіть, страху втрати контакту з батьком, а також тривожно сприймає будь-які зміни в умовах свого перебування, оскільки ці зміни буквально переслідують дитину, коли так часто змінюються умови його проживання. Дитина потребує як найшвидшого визначення місця її постійного проживання. Умови її проживання повинні сприяти формуванню стійкої «постійності об'єкту» - сталих побутових, фізіологічних та психологічних умов її проживання». Вболіваючи за стан здоров'я сина, він також звернувся за допомогою до Дніпровського районного в місті Києві центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, з метою вивчення психологічного стану ОСОБА_3. За результатами роботи з'ясувалося наступне: «Під час спілкування з дитиною у ОСОБА_3 спостерігалась внутрішня напруженість і підвищений тривожний стан. При спілкуванні постійно відвертався, відповідав не одразу і дуже тихо, з татом спілкувався пошепки і на вухо (дана феноменологія може бути проявом підвищеної тривоги, почуття небезпеки, заниженої самооцінки та невпевненості). На спроби спеціаліста налагодити контакт з дитиною відповідав ігноруванням або відвертався, ховався за тата. Хлопчик по черзі проживає то з мамою, то з татом, що може негативно впливати на почуття безпеки дитини та викликати ситуацію нестабільності. Також батькам необхідно забезпечити сину почуття стабільності і безпеки, що можливо зробити шляхом домовленості про постійне перебування з одним з батьків та спілкування без перешкод з іншим». Дитина отримує психологічну травму через те, що його мати, керуючись своїми власними егоїстичними інтересами, вириває сина з його звичного, комфортабельного середовища, в якому дитина перебувала з самого народження і яке було створене для дитини батьком. Враховуючи відсутність з боку ОСОБА_1 розуміння того, що такий режим (день/день) дуже погано позначається на дитині, з метою вирішення ситуації, що склалася, та керуючись інтересами сина, він звернувся до органу опіки та піклування Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації із заявою про визначення місця проживання нашого сина. Завідуючою сектором соціально-правового захисту дітей Служби у справах дітей Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації здійснено обстеження його та ОСОБА_1 умов проживання. Уважно вивчивши результати обстеження умов проживання можна зробити висновок, що проживання ОСОБА_1 в орендованій квартирі може бути не постійним, оскільки залежить від багатьох факторів, таких як бажання господарів в подальшому здавати в оренду квартиру, фінансову можливість орендувати житло тощо. Таким чином, в орендованій квартирі неможливо гарантувати стабільне проживання дитини і забезпечити ОСОБА_3 почуття безпеки. Його квартира знаходиться у його приватній власності, ОСОБА_3 проживає у ній з самого свого народження, дана квартира є для нього звичним, знайомим та безпечним середовищем. Поряд з його будинком розташований його гараж, в якому зберігаються речі для занять ОСОБА_3 активним відпочинком, такі як велосипед, самокат, санки тощо. Умови проживання ОСОБА_1 гірше за його. В квартирі ОСОБА_1 відсутня обладнана дитяча кімната. Крім того, син йому неодноразово скаржився, що коли він залишається у мами, то вимушений спати на матраці, що постелений на підлозі. Ліжко для сина ОСОБА_1 придбала перед засіданням комісії органу опіки та піклування, і лише після того, як їй зробили зауваження співробітники служби у справах дітей при обстеженні умов проживання (акт обстеження від 04 грудня 2015 року, накладна на купівлю двоспального ліжка від 07 грудня 2015 року), тобто з липня 2015 року по грудень 2015 року дитина, коли залишалася на ніч у ОСОБА_1, спала на матраці, що постелений на підлозі. Відповідно до акта від 28 жовтня 2015 року, виданого ЖЕД-406, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає за адресою: АДРЕСА_1 разом з батьком - ОСОБА_2. Він має вищу освіту, стабільний дохід (з моменту закінчення ВУЗу не має пробілів у трудовому стажі), за місцем роботи характеризується позитивно. Він намагається забезпечити сину гарне виховання та всебічний розвиток. А саме, переглянувши та вивчивши багато пропозицій, у липні 2013 року, він уклав договір про надання ОСОБА_3 послуг навчання з Школою раннього розвитку «Мандаринка», на базі дитячого садочку Дніпровського району міста Києва №525, де син вивчає іноземні мови, вчиться писати та рахувати, вивчає науку, логіку, музику, естетику, готується до школи, займається спортом тощо. Згідно характеристики з дитячого садочку №525, в якій вихователі ОСОБА_3 та завідуюча ДНЗ зазначають, що «за період відвідування дитиною дитячого навчального закладу активнішу участь у вихованні та навчанні дитини брав батько. Переважно в садочок приводив та забирав ОСОБА_3 батько». Також ОСОБА_3 неодноразово розповідав вихователькам, що бажає бути з батьком, оскільки з батьком йому цікаво і весело, і вони разом відвідують цікаві місця, а мама з ним грається лише на пляжі.

Переймаючись майбутнім сина, він вивчив чотири пропозиції подальшого навчання ОСОБА_3 та отримання ним середньої освіти, обрав з них найкращу, та 1 грудня 2015 року уклав договір №14-03-28 з школою «Новий світ» та оплатив первісний внесок. Тепер у дитини гарантовано буде якісна середня освіта. Крім того, з метою спортивного розвитку сина, він уклав договори з футбольним клубом для дошкільнят, заняття в якому ОСОБА_3 з задоволенням відвідує вже три роки поспіль. Заняття направлені на фізичну та соціальну адаптацію дитини згідно європейським методикам у природній ігровій обстановці з елементами вивчення англійської мови. Футбол є одним з його найбільших захоплень, крім того, у хлопчика є здібності до даного виду спорту. Згідно характеристики з футбольної секції, стосовно думки тренерського колективу про родину ОСОБА_3 повідомляємо, що протягом 2-х років мати ОСОБА_3 приходила на заняття лише декілька разів, з тренерами не спілкувалася, а отже і позитивного враження не справила. В ході телефонної бесіди в серпні 2015 року адміністратора клубу з ОСОБА_1 (мати ОСОБА_3) вона повідомила, що вихованням хлопчика займається батько дитини і всі питання з цього приводу вирішує він, і взагалі, вона проти того, щоб дитина відвідувала футбольний клуб. Приводить та забирає сина з тренувань протягом всього навчання в нашому спортивному клубі батько дитини ОСОБА_2 особисто. В результаті спостережень за родиною, особистих бесід з батьком вихованця тренерського складу, ОСОБА_2 справляє враження уважного та відповідального у виконанні батьківських обов'язків, виховання, спілкування та захисту інтересів дитини». Після ознайомлення з даним документом ОСОБА_1 в січні 2016 року з'явилася разом зі своїм батьком ОСОБА_7 до футбольного клубу та, погрожуючи різними проблемами та депутатськими запитами, намагалася чинити тиск на керівництво клубу з метою спростування згаданої характеристики.

Також вони разом з сином регулярно відвідують мережу фітнес клубів «SPORT LIFE», де ОСОБА_3 з великим задоволенням займається плаванням, різними іграми та естафетами, відвідує гуртки творчості, ігрові кімнати тощо. З січня 2016 року ОСОБА_3 відвідує секцію СК «Гермес» з рукопашного бою та бойового самбо. Окрім всього, вони разом з сином часто відвідують театри, кінотеатри, храми, ігрові кімнати тощо. За період з липня 2015 року по теперішній час він знайшов час і можливість оздоровити ОСОБА_3, а саме, в липні 2015 року вони разом з ним відпочивали на Чорному морі, а в жовтні 2015 року провели тиждень в Карпатах. Здоров'ям сина також займається він, що підтверджується довідкою зі стоматологічного кабінету.

Він неодноразово в усному порядку, за час їхнього спільного проживання, і після фактичного припинення шлюбних відносин, звертався до ОСОБА_1 з проханням надати письмовий дозвіл, як це передбачено нормами закону, для реєстрації місця проживання дитини за місцем її (дитини) фактичного проживання з моменту народження і по даний час. Але вона відмовляла кожного разу в наданні такого дозволу. З огляду на це, 26 листопада 2015 року, він був змушений, в інтересах їхньої дитини, звернутися до нотаріуса для направлення ОСОБА_1 нотаріально посвідченої заяви, про те, що він хоче зареєструвати місце проживання їхньої дитини, ОСОБА_3, у належній йому квартирі, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, тим самим забезпечити сина житловою площею в місті Києві та офіційним місцем для проживання. Для такої реєстрації необхідно відповідним державним органам надати нотаріально засвідчену згоду другого з батьків, у зв'язку з чим, ОСОБА_1 було запропоновано з'явитися до нотаріуса для оформлення такої згоди. ОСОБА_1 вказану згоду не надала, про що нотаріусом видано свідоцтво НОМЕР_1 від 11 грудня 2015 року, а отже, він не має можливості виконати свій батьківський обов'язок щодо реєстрації місця проживання ОСОБА_3. Служба у справах дітей Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації, уважно вивчивши всі матеріали, 11 грудня 2015 року надала висновок за № щодо визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 з батьком ОСОБА_2 14 грудня 2015 року відбулося засідання комісії з питань захисту прав дитини Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, на якому розглядалася його заява щодо визначення місця проживання ОСОБА_3. На дане засідання ОСОБА_1, з метою здійснення тиску на членів комісії, намагалася провести свого двоюрідного брата, який представився співробітником прес-служби однієї з політичних партій України, та депутата Київської міської ради від тієї ж політичної сили. Депутат до участі у засідання комісії допущений не був, оскільки він категорично заперечував щодо участі сторонніх осіб, які до їхньої сім'ї не мають жодного відношення, у розгляді його та його сина особистих питань. Комісія, уважно вивчивши документи, вислухавши пояснення обох сторін, керуючись доведеними фактами ставлення кожного із батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, винесла на голосування дане питання. Було прийнято рішення та визначено місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 з батьком ОСОБА_2 (за - 8 голосів, проти - 2 голоси). Розпорядженням Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації від 18 грудня 2015 року № 648 було визначено місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 з батьком ОСОБА_2. На засіданні комісії з питань захисту прав дітей, що відбулося 14 грудня 2015 року, він дізнався, що ОСОБА_1 самостійно, без його на те згоди, в порушення закону, зареєструвала місце проживання нашого сина за адресою: АДРЕСА_2. Такі дії, на його думку, були вчинені ОСОБА_1 умисно. Реєструючи місце проживання дитини, вона керувалась не інтересами сина, а хотіла отримати перевагу при розгляді питання визначення місця проживання дитини на засіданні комісії з питань захисту прав дитини та при розгляді даного питання в суді, куди вона подала довідку форми №3 (про реєстрацію дитини за вищевказаною адресою). Насправді, ОСОБА_1 ввела в оману орган опіки та піклування та намагається ввести в оману суд, оскільки ОСОБА_3 в м. Славутич не зареєстрований, що підтверджується інформацією із Славутицького міського сектору Управління Державної міграційної служби України в Київській області та комунального підприємства «Житлово-комунальний центр» міста Славутич.

Посилання ОСОБА_1 на те, що останнім спільним місцем проживання їхньої сім'ї був гуртожиток № 8, розташований за адресою: АДРЕСА_4, не відповідає дійсності. Фактично весь час після одруження єдиним спільним місцем проживання їхньої сім'ї була його квартира АДРЕСА_1. Також, довідка, яка надана ОСОБА_1, свідчить не про місце проживання їхньої сім'ї, а про те, що їхній син ОСОБА_3 за вказаною адресою не значиться. Та вказана довідка не доводить факту нашого спільного проживання у гуртожитку. Також, ОСОБА_1 ввела в оману орган опіки та піклування та намагається ввести в оману суд, оскільки повідомляє, що офіційно працює регіональним менеджером ПП «БРОНО», а також зареєстрована як фізична особа - підприємець та займається підприємницькою діяльністю, від якої за останні 2 місяці, що передували засіданню комісії, отримала дохід у розмірі 40 535,00 тисяч гривень. Насправді це сфабриковано, існує лише «на папері» і ОСОБА_1 свідомо приховує наступні факти.

Фактично ОСОБА_1 з жовтня 2014 року по грудень 2015 року працювала інструктором з фітнесу у фітнес клубі «АтлетіКо», на підставі договору про спільну діяльність від 31.10.2014 р. №1014-Баж. Більшу частину свого дня вона проводила у клубі, що підтверджується роздруківками робочого часу, з дому вона уходила о 7:00 - 8:00 та поверталася о 22:00 - 23:00 годині вечора. Весь час освітою, розвитком, здоров'ям, харчуванням, вихованням їхнього сина займався він. Крім того, всі зароблені кошти ОСОБА_1 витрачала на особисті потреби, а саме: доглядом за своїм зовнішнім виглядом, дорогі цигарки, брендовий одяг та косметику, солярії. Бюджет їхньої сім'ї поповнював лише він, йому не відомо скільки заробляла його дружина, однак всі витрати на дитину, створення їхнього сімейного затишку та побуту він ніс одноособово. За час її роботи в ФК «АтлетіКо», ОСОБА_1 жодного разу не залишалася вдома з ОСОБА_3, коли він хворів. Завжди з сином вдома були або він, або його мати. До речі, в безпосередній близькості від їхнього з сином місця проживання проживають його батьки та його бабуся з дідусем, які як раніше, так і зараз, приділяють багато уваги та надають непомірну допомогу в догляді та вихованні ОСОБА_3.

Згідно характеристики ОСОБА_1 з місця її реальної роботи протягом останнього року, в якій окрім іншого зазначено, що «вона не зарекомендувала себе як професійний знавець своєї справи. У роботі проявляла поверхневий підхід. У 2015 році мав місце прикрий факт звернення до адміністрації Клубу клієнта із скаргою на непрофесійні дії ОСОБА_1, в результаті яких клієнту було спричинено певну шкоду. Проведеною перевіркою було встановлено, що ОСОБА_1, під час укладання договору про спільну діяльність з ФК «АтлетіКо», надала до клубу недостовірну інформацію про свою професійну кваліфікацію та спортивні досягнення. Враховуючи вищевикладені факти, прийнято рішення про розірвання Договору про спільну діяльність з ОСОБА_1». До речі, на даний час ОСОБА_1 фактично продовжує працювати інструктором з фітнесу, вводячи в оману клієнтів, але вже в іншому фітнес клубі. Засновником та директором ПП «БРОНО» є її рідний батько, ОСОБА_7, що підтверджується інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань Міністерства юстиції України.

Згідно довідки, виданої її рідним батьком, ОСОБА_1 працює на підприємстві з 03 травня 2013 року. А дохід починає отримувати лише з 01 листопада 2015 року. На засіданні комісії з захисту прав дітей ОСОБА_1 повідомила, що, станом на грудень 2015 року, вона знаходиться в академічній відпустці (по догляду за дитиною). Це не відповідає дійсності, оскільки здоров'ям дитини весь час займався він, та, згідно медичної документації, ОСОБА_3 не потребує додаткового догляду до 6 років. Також це спростовується характеристикою з дитячого садочку № 525 Дніпровського району міста Києва, в якій зазначено, що ОСОБА_3 постійно відвідує вказаний дошкільний навчальний заклад починаючи з вересня 2013 року та його стан здоров'я задовільний. З огляду на це, потреби та законних підстав перебування ОСОБА_1 у відпустці по догляду за дитиною до досягнення 6 років не має. Це є підтвердженням того, що влаштування на роботу в ПП «БРОНО» є фіктивним та зроблено лише для того, щоб показати органу опіки та піклування та суду офіційну роботу та дохід. До речі, він припускає, що в податкових органах відсутня обов'язкова інформація про роботу ОСОБА_1 в ПП «БРОНО» з 2013 року. ОСОБА_1 додала до свого позову документи, що підтверджують її дохід, як фізичної особи-підприємця, за останні два місяця 2015 року, що передували засіданню комісії, у розмірі 40535 грн. Однак, з цих коштів вона витрачала на власного сина лише 1600 гривень на місяць (протягом 4 місяців) на часткову оплату послуг дошкільного навчального закладу. Однак, дитина потребує нового одягу, харчування, розвиваючих іграшок, освітніх книжок, цікавого дозвілля, спортивного та культурного виховання тощо. Всі ці витрати він як ніс, так і несе одноособово. Загальна сума його витрат на виховання сина за період з липня 2015 року по лютий 2016 року складає 54 721,33 гривень. Важливо також відзначити, що ОСОБА_1, так і не закінчила навчання та не здобула вищу освіту і не має професії, яка б могла дозволити утримувати їхнього сина. Це підтверджується характеристикою наданою навчальним закладом, з якого її було відраховано за академічну та фінансову заборгованість. ОСОБА_3 йому розповідає, що мати, не має автомобільного дитячого крісла, та перевозить його на задньому сидінні автомобіля у не пристебнутому стані.

Коли він питає сина, як він провів час з мамою, він скаржиться, що вона з ним не грається, або вони сидять вдома і вона займається своїм зовнішнім виглядом чи переписується в соціальних мережах, або ж водить його по магазинам і вибирає собі одяг, а влітку просто лежить засмагає на пляжі.

ОСОБА_3 перебуває під медичним наглядом АЗПСМ №6 КНП «Центр медико-санітарної допомоги №4» Дніпровського району м. Києва з народження. Коли ОСОБА_1 пішла від них в орендовану квартиру, вона, окрім дитячих речей, забрала медичну картку ОСОБА_3. Лікуючий дільничний лікар, ОСОБА_9 (вона ж є завідуючою амбулаторії), телефонувала ОСОБА_1 з проханням повернути медичну картку до амбулаторії, оскільки, по-перше, це є власністю амбулаторії, а, по-друге, коли ОСОБА_3 хворів і він звертався за допомогою до лікарів, - важливо було знати про щеплення, історію захворювань, тощо для призначення правильного та ефективного лікування. ОСОБА_1 відмовилася повертати медичну картку, та, задля задоволення власних егоїстичних потреб, і досі продовжує маніпулювати документом, незважаючи на те, що це суперечить інтересам сина та може зашкодити його здоров'ю. Йому довелося заводити другу картку, але в ній відсутні дані про попередній стан здоров'я ОСОБА_3.

16 грудня 2015 року, ОСОБА_1, усвідомлюючи, що 14 грудня 2015 року комісією з питань захисту прав дитини Дніпровської РДА м. Києва було прийняте рішення про визначення проживання ОСОБА_3 разом зі ним та знаючи, що ОСОБА_3 захворів і у нього температура тіла 39,6 градусів, вона, з метою незаконної зміни місця проживання дитини, викликала патрульну поліцію. Після цього, використовуючи свої знайомства в керівництві поліції міста Києва та, налаштувавши проти нього наряд поліції, який приїхав на її виклик, вона разом з співробітниками поліції змусила його винести ОСОБА_3 до холодного під'їзду, чим завдали ще більшої шкоди здоров'ю сина. Після такого візиту він вимушений був викликати швидку медичну допомогу для виведення дитини з шокового стану.

Також він вимушений був оскаржувати дії співробітників поліції, оскільки вони, всупереч своїм професійним обов'язкам та законодавству, втрутились в особисті питання сім'ї та в цивільно-правові відносини. До них прибули співробітники управління патрульної служби міста Києва, принесли вибачення за такі дії своїх підлеглих. Пізніше він отримав офіційну відповідь на свою скаргу. ОСОБА_1 у своїй заяві до поліції від 16 грудня 2015 року зазначає, що у даний момент вони перебувають у процесі розлучення. Він процес розлучення не ініціював, повісток до суду про розгляд справи про розлучення не отримував. Інформації від ОСОБА_1 про те, що вона почала процес розлучення, не має.

Після цього інциденту він, на підставі ст. 157 Сімейного кодексу України, керуючись інтересами дитини, в усному порядку звернувся до ОСОБА_1 з пропозицією визначити та нотаріально закріпити дні та години спілкування кожного з них з ОСОБА_3. Хоча, комісією було визначено проживання сина разом з ним, бажаючи остаточно не втратити емоційний зв'язок сина з матір'ю, яка і так не приділяла йому достатньої уваги, він їй запропонував три дні на тиждень, з них один повний вихідний день та два будні дні з однією ночівлею. Вона відмовилась від його пропозиції, однак, своїми діями продовжувала робити нестерпним їхнє з ОСОБА_3 життя. Керуючись інтересами дитини, щоб він не бачив істерик матері та бабусі, яка інколи приїжджає до міста Києва, він звернувся з відповідною заявою до служби у справах дітей Дніпровської РДА м. Києва про визначення графіку спілкування ОСОБА_1 з сином. Засідання комісії було призначено на 11 січня 2016 року, однак, перед самим засіданням ОСОБА_1 написала письмову відмову від розгляду даного питання. З чого він робить висновок, що їй взагалі не потрібно спілкування з ОСОБА_3. Також хоче зазначити, що ОСОБА_1, в порушення ст.ст. 174, 176, 177 Сімейного кодексу України, самовільно при виїзді з його квартири вивезла всі дитячі речі та іграшки. Через це йому довелося повторно придбати ОСОБА_3 новий зимовий одяг та іграшки. ОСОБА_1 спекулювала тим, що в неї знаходяться дитячі речі, щоб вже після рішення комісії відібрати у нього сина. На словах вона погрожувала йому, що разом з сином поїде з міста Києва, не повідомивши його куди, і за це не понесе ніякої відповідальності. На неодноразові його прохання протягом всього грудня 2015 року повернути ОСОБА_3 його зимові теплі чоботи, вона погодилась на це лише після особистого прохання сина по телефону на початку січня 2016 року. 18 лютого 2016 року він звернувся до служби у справах дітей Дніпровської районної державної адміністрації із заявою про визначення особистої прихильності дитини до одного з батьків. Під час психологічного обстеження з'ясовано, що ОСОБА_3 має високий рівень емоційної прихильності до батька. Це підтверджується окрім іншого висловлюваннями дитини, зокрема тим, що дитині з батьком добре. Психологом встановлено, що поряд з батьком дитина відчуває тепло, спокій та розслаблення. Висновком психологічного обстеження від 16 березня 2016 року №042 рекомендовано не змінювати місце проживання дитини та залишити його проживати з батьком. Вважає, що визначення місця проживання сина разом з ним забезпечить належні умови для його психологічного здоров'я та подальшого належного рівня розвитку.

Позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_1 в судовому засіданні зустрічні позовні вимоги визнала, первісний позов підтримала в повному обсязі.

Представник позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_1 - ОСОБА_10 в судовому засіданні зустрічні позовні вимоги визнав, первісний позов підтримав в повному обсязі.

Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 в судовому засіданні первісні позовні вимоги визнав, зустрічні позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 - ОСОБА_11 в судовому засіданні первісні позовні вимоги визнав, зустрічні позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Уповноважений представник третьої особи за первісним та зустрічним позовах Служби у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації - Поліщук О.В. в судовому засіданні підтримав висновок органу опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини ОСОБА_3 та про участь матері у виховані малолітньої дитини.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 13 вересня 2008 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено шлюб, прізвище дружини після реєстрації шлюбу - ОСОБА_1 (а.с.9).

Від шлюбу сторони мають малолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.10).

Як встановлено судом, 01 грудня 2015 року до Служби у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації звернувся ОСОБА_2 із заявою, в якій просив визначити місце проживання ОСОБА_3 з ним за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до висновку служби у справах дітей Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації щодо визначення місця проживання малолітньої дитини (на засідання комісії з питань захисту прав дитини від 14 грудня 2015 року, протокол № 23) від 11 грудня 2015 року, служба у справах дітей вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 з батьком ОСОБА_2

В подальшому, розпорядженням Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації № 648 від 18 грудня 2015 року визначено місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 з батьком ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3.

16 лютого 2016 року, з метою надання можливості більш тісного і систематичного спілкування з дитиною, в тому числі і проживання сина разом з ОСОБА_1, остання звернулася до Служби у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації із відповідною заявою щодо вирішення даного питання.

Статтею 150 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно акту обстеження умов проживання № 91 від 02 грудня 2015 року, складеного завідувачем сектором соціально-правового захисту дітей Служби у справах дітей Дніпровської РДА в м. Києві Ісаєвою І.М., з метою визначення місця проживання ОСОБА_3 було проведено обстеження умов проживання за адресою: АДРЕСА_1 та встановлено, що житло розміщене на третьому поверсі п'ятиповерхового будинку, складається з двох кімнат, загальною площею 44,9 кв.м., житловою площею - 30 кв.м. Квартира приватна, господар - ОСОБА_2 Умови проживання добрі. В квартирі чисто, охайно, прибрано, зроблений євроремонт. Наявні всі необхідні меблі та побутова техніка. Дитина має окрему кімнату (ліжко, шафа для одягу, комод, комп'ютерний стіл, тумбочки, іграшки, книги, особисті речі). За цією адресою проживають і мають постійне місце реєстрації: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Стосунки, традиції сім'ї теплі, відвідують храми, у вільний час відвідують секцію з футболу, басейн та інше. Батько бажає, щоб дитина постійно проживала з ним за вказаною адресою.

Як вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, ОСОБА_2 на праві власності належить ? частини квартири АДРЕСА_1.

Відповідно до акту обстеження умов проживання № 92 від 04 грудня 2015 року, складеного завідувачем сектором соціально-правового захисту дітей Служби у справах дітей Дніпровської РДА в м. Києві Ісаєвою І.М., було проведено обстеження умов проживання за адресою: АДРЕСА_3 та встановлено, що за цією адресою проживають ОСОБА_1 та ОСОБА_3 Житло розташоване на шостому поверсі дев'ятиповерхового будинку, складається з двох кімнат. Квартира орендована до лютого 2016 року. Умови проживання задовільні. В квартирі чисто, охайно, євроремонт. Наявні необхідні меблі та побутова техніка. Дитина спить в одному ліжку з матір'ю, має особисті речі, іграшки, книжки, розвиваючі ігри. В сім'ї існує взаєморозуміння. Мати бажає, щоб дитина проживала з нею.

Так, як вбачається з договору оренди квартири від 09 січня 2016 року, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_4, ОСОБА_4 передав ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_3 для проживання, строком до 09 січня 2017 року.

Згідно акту прийому-передачі житлового приміщення, у вказаній квартирі наявні: меблі (диван, два столи, один стіл комп'ютерний, тумба, дзеркало, кухня, два стули), побутова техніка (холодильник, варочна поверхня, каво машина, акустична система, посуд).

Відповідно до характеристики № 292 від 02 вересня 2015 року, виданої ТОВ «ЗЕЛЕНА ЕНЕРГІЯ Т», ОСОБА_2 працював в ТОВ «ЗЕЛЕНА ЕНЕРГІЯ Т» з 14 листопада 2011 року по 02 березня 2015 року. За період роботи займав посади менеджера з питань регіонального розвитку, начальника відділу регіонального розвитку, начальника відділу виробництва енергії. На кожній із займаних в ТОВ «ЗЕЛЕНА ЕНЕРГІЯ Т» посад, ОСОБА_2 зарекомендував себе кваліфікованим фахівцем, ефективним керівником, здатним якісно та в установлені терміни вирішувати складні завдання. Цілеспрямований, ініціативний, проявляв гарні організаторські здібності та управлінські навики. ОСОБА_2 був дисциплінованим і відповідальним працівником, чуйною, доброзичливою та не байдужою людиною, користувався в колективі повагою та авторитетом, завжди ділився з менш досвідченими колегами своїми знаннями та досвідом. З багатьма працівниками і до цього часу підтримує приятельські та ділові стосунки. За час роботи на підприємстві ОСОБА_2 дисциплінарних стягнень не мав.

Згідно характеристики від 02 вересня 2015 року, виданої ТОВ «Фелікс Енерджи», ОСОБА_2 працює з 05 березня 2015 року і по теперішній час на посаді заступника директора з розвитку ТОВ «Фелікс Енерджи». Користується авторитетом та повагою серед колег, характеризується як людина з високими моральними принципами та цінностями. ОСОБА_2 турботливий батько. За погодженням з керівництвом, працює на умовах вільного графіку, що дозволяє йому займатися вихованням маленького сина, якого він водить до дитячого садочка та спортивної секції. Коли син хворіє, ОСОБА_2 бере відгул та працює вдома віддалено. Відпустку він також планує завчасно, щоб мати можливість провести час разом із сином.

Відповідно до довідки від 03 грудня 2015 року, виданої ТОВ «Фелікс Енерджи», ОСОБА_2 дійсно працював у ТОВ «Фелікс Енерджи» з 05 березня 2015 року по 17 листопада 2015 року за основним місцем роботи та займав посаду заступника директора з розвитку. Заробітна плата за шість місяців склала 13 422,38 гривень.

Згідно довідки № 107 від 01 грудня 2015 року, виданої виробничим кооперативом «Контакт-90», ОСОБА_2 з 18 листопада 2015 року дійсно працює у виробничому кооперативі «Контакт-90» на посаді заступника голови з розвитку з посадовим окладом згідно штатного розпису 4972,65 гривень. Заробітна плата ОСОБА_2 за період з 18 листопада 2015 року по 30 листопада 2015 року складає 2132,02 гривень.

Як вбачається з виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа-підприємець

Крім того, з 03 травня 2013 року ОСОБА_1 працює в Приватному підприємстві «БРОНО» на посаді регіонального менеджеру, дохід за період з 01 листопада 2015 року по 30 листопада 2015 року складав 1500,00 гривень, що підтверджується довідкою № 4 від 06 грудня 2015 року.

Згідно розпорядження Приватного підприємства «БРОНО» № 01 від 01 листопада 2015 року, ОСОБА_1 встановлено ненормований робочий день і самостійно визначати режим робочого часу.

Відповідно до відгуку на ФОП ОСОБА_1, наданого ТОВ «АРІВА», ТОВ «АРІВА» співпрацює з ФОП ОСОБА_1 з жовтня 2015 року. За цей період між ТОВ «АРІВА» та ФОП ОСОБА_1 було укладено 4 угоди, виконанням умов яких, з боку ФОП ОСОБА_1, їхнє підприємство цілком задоволене. Керівник ФОП - ОСОБА_1 дуже відповідально, своєчасно та професійно виконує взяті на себе договірні зобов'язання, наполеглива, зосереджена на виконанні поставлених завдань. У спілкуванні ввічлива, комунікабельна та принципова. Володіє іноземними (англійською та частково італійською) мовами.

Згідно листа Фітнес Клубу «АтлетіКо» від 03 грудня 2015 року, ОСОБА_1 з жовтня 2014 року по грудень 2015 року, на підставі договору про спільну діяльність № 1014-Баж від 31 жовтня 2014 року та Публічного договору ФК «АтлетіКо» виконувала функції інструктора у Фітнес-клубі «АтлетіКо» за адресою: м. Київ, пр-т М. Бажана, 5-Г. Будь-які трудові відносини з останньою були відсутні. Вказані відомості підтверджуються договором № 1014-Баж від 31 жовтня 2014 року, укладеного між ФОП ОСОБА_16 та ОСОБА_1

Відповідно до характеристики від 03 грудня 2015 року, виданої Фітнес Клубом «АтлетіКо», у процесі спільної діяльності ОСОБА_1 не зарекомендувала себе як професійний знавець своєї справи. У роботі над вдосконаленням своїх знань проявляла поверхневий підхід. Про що свідчить відсутність ініціативи щодо вдосконалення та підвищення своєї кваліфікації. За період співпраці ОСОБА_1 сумлінно виконувала умови договору про спільну діяльність та публічного договору. Однак іноді не додержувалась вимог дисципліни, що виражалось у запізненні до клубу в обумовлений час, за що була попереджена про недопустимість таких порушень. У низькому почутті відповідальності, схильності перекладати її на інших, некоректних поступках по відношенню до колег та клієнтів клубу помічена не була. Однак, у 2015 році мав місце прикрий факт звернення до адміністрації клубу клієнта із скаргою на непрофесійні дії ОСОБА_1, в результаті яких здоров'ю останнього було спричинено певну шкоду. Проведеною внутрішньою перевіркою було встановлено, що ОСОБА_1, під час укладання договору про спільну діяльність з ФК «АтелетіКо», надала до клубу не достовірну інформацію про свою професійну кваліфікацію та спортивні досягнення. Ураховуючи вищевикладені факти, прийнято рішення про розірвання договору про спільну діяльність з ОСОБА_1

Згідно листа Київського міжнародного університету від 11 листопада 2015 року, ОСОБА_1 навчалася в Київському міжнародному університеті з 01 вересня 2003 року в Інституті міжнародних відносин зі спеціальності міжнародні економічні відносини. У 2006 року та 2007 року була залишена на повторне навчання на третьому курсі за академічну заборгованість. Після ліквідації академічної заборгованості з 01 листопада 2007 року переведена на четвертий курс навчання, але 18 лютого 2008 року була відрахована з четвертого курсу за академічну та фінансову заборгованість. ОСОБА_1 була поновлена на навчання з 28 серпня 2009 року та 04 червня 2010 року відрахована за власним бажанням.

Відповідно характеристики від 19 січня 2016 року Житлово-експлуатаційної дільниці № 407, на ОСОБА_1, яка проживає за адресою: АДРЕСА_3 скарг від сусідів та мешканців будинку не надходило.

Згідно довідок Спеціалізованої медико-санітарної частини № 5 від 27 січня 2016 року, ОСОБА_1 на обліку в наркологічному кабінеті, у лікарня-психіатра поліклініки не перебуває.

Відповідно до довідки № 104 від 20 січня 2016 року, виданої Славутицьким відділенням поліції Броварського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, ОСОБА_1 до кримінальної та адміністративної відповідальності Славутицьким відділенням поліції Броварського відділу поліції ГУНП в Київській області не притягувалась.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2, при цьому постійно проживає за адресою: АДРЕСА_3. Відповідно до листа-відповіді КП «Житлово-комунальний центр» № 81 від 14 січня 2016 року, ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2, не зареєстрований.

В судовому засіданні встановлено, що малолітній ОСОБА_3 проживає більшу частину часу з батьком ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1, при цьому також проводить час з матір'ю ОСОБА_1, проживаючи з нею за адресою: АДРЕСА_3. В той же час, між сторонами у справі виник спір щодо визначення місця проживання дитини ОСОБА_3, оскільки мати ОСОБА_1 вважає, що батьком дитини чиняться перешкоди їй у спілкуванні з сином, вона бажає більше часу проводити з останнім та визначити їй графік побачення з сином, у зв'язку з чим неодноразово зверталася до Дніпровського районного управління поліції ГУ Національної поліції міста Києва із відповідними заявами, за результатами розгляду яких були складені відповідні висновки від 12 грудня 2015 року, 30 грудня 2015 року, 30 грудня 2015 року. Згідно наданих письмових пояснень ОСОБА_2 під час проведення перевірки по факту звернення, останній пояснив, що згідно розпорядження № 648 від 18 грудня 2015 року, його малолітній син ОСОБА_3 повинен проживати разом з ним за адресою: АДРЕСА_1, і тому він заперечує, щоб останній мешкав разом з матір'ю за іншою адресою.

Відповідно до характеристики, виданої дошкільним навчальним закладом № 525, ОСОБА_3 відвідує даний навчальний заклад з вересня 2013 року. За період відвідування дитиною дитячого навчального закладу активнішу участь у вихованні та навчанні дитини брав батько. Переважно в садочок приводив та забирав ОСОБА_3 батько.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, батько малолітнього ОСОБА_3 - ОСОБА_2 приймає активну участь у вихованні та утриманні сина. Так, у липні 2013 року між ТОВ «Ласпі» та ОСОБА_2 було укладено договір, відповідно до умов якого ТОВ «Ласпі» взяв на себе зобов'язання по навчанню ОСОБА_3 англійській мові, за програмою курсу «Музика», за програмою курсу «Фітнес», за програмами курсу естетичного розвитку, за програмою курсу «Логіка», за програмою курсу «Наука», навчання зазначених навчальних послуг організовано у приміщенні ДНЗ № 525 Дніпровського району м. Києва, вихованцем якого є ОСОБА_3 Вказані відомості підтверджуються договором № PG-16-525, укладеним між ОСОБА_2 та Школою раннього розвитку «Мандаринка» при ТОВ «Ласпі». Крім того, 01 вересня 2015 року між суб'єктом підприємницької діяльності - фізичною особою ОСОБА_17 та ОСОБА_2 було укладено договір № 52-03-06, за яким виконавець ОСОБА_17 зобов'язалася забезпечити організацію надання дитині освітніх послуг відповідно до віку дитини за комплексною програмою розвитку та навчання дітей. Також, між ОСОБА_2 та Школою «Новий Світ» було укладено договір № 14-03-28, за яким виконавець взяв на себе зобов'язання по навчанню ОСОБА_3 англійській мові. 01 грудня 2014 року між ФОП ОСОБА_8 та ОСОБА_2 було укладено договір про надання послуг по футбольній підготовці за програмою раннього розвитку «Фундамент Переможця» ЛАЙТ, за яким виконавцем здійснюється надання послуг по футбольній підготовці за програмою раннього розвитку «Фундамент Переможця» ОСОБА_3 Крім того, 27 серпня 2015 року між ФОП ОСОБА_18 ту ОСОБА_2 було укладено договір № МС/2187 про надання послуг по футбольній підготовці за системою раннього розвитку «Шлях успіху» ОСОБА_3 Також, 09 жовтня 2015 року між ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ТОВ «СПОРТ-СТАР» було укладено договір № ЛЕН 22173 про надання спортивно-оздоровчих послуг.

Відповідно до листа футбольного клубу для дошкільнят мережі спортивного виховання Starward FootyBall від 11 вересня 2015 року, протягом двох років мати ОСОБА_3 приходила на заняття лише декілька разів, з тренерами не спілкувалася, а отже і позитивного враження не справила. В ході телефонної бесіди в серпні 2015 року адміністратора клубу з ОСОБА_1 (мати ОСОБА_3) вона повідомила, що вихованням хлопчика займається батько дитини і всі питання з цього приводу вирішує він, і взагалі вона проти того, щоб дитина відвідувала футбольний клуб. Приводить та забирає сина з тренувань протягом всього часу навчання в їхньому спортивному клубі батько дитини ОСОБА_2 особисто. В результаті спостережень за родиною, особистих бесід з батьком вихованця тренерського складу, ОСОБА_2 справляє враження уважного та відповідального у виконанні батьківських обов'язків, виховання спілкування та захисту інтересів дитини.

Згідно результатів дослідження психоемоційного стану та оцінки їх дитячо-батьківських відносин від 13 жовтня 2015 року, наданого Міжнародним Гуманітарним Центром, під час аналізу спільної діяльності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було встановлено, що хлопчик ОСОБА_3 в присутності батька ОСОБА_2 був активним та зацікавленим. В разі труднощів звертався до ОСОБА_2 за допомогою, яку отримував в необхідному обсязі. Батько і син пропонували різні варіанти ігор, поступалися один одному, виявляли вміння та прагнення до розуміння одне одного, були щасливі. Батько для хлопчика є гарантом безпеки. ОСОБА_3 знаходиться у стані постійної тривоги і, навіть, страху втрати контакту з батьком, а також тривожно сприймає будь-які зміни в умовах свого перебування, оскільки ці зміни буквально переслідують дитину, коли так часто змінюються умови його проживання. За результатами було рекомендовано якнайшвидшого визначення місця постійного проживання дитини. Умови її проживання повинні сприяти формуванню стійкою «постійності об'єкту» - сталих побутових, фізіологічних та психологічних умов її проживання.

Відповідно до інформації про результати роботи з неповнолітнім на момент звернення № 19/121 від 14 грудня 2015 року, наданої Дніпровським районним в місті Києві Центром соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, за результатами проведеної роботи з ОСОБА_3 було встановлено необхідність забезпечення сина почуттям стабільності і безпеки, що можливо зробити шляхом домовленості про постійне перебування з одним з батьків та спілкування без перешкод з іншим. Вищевказаного можна досягнути шляхом взаємної компромісної домовленості між обома батьками.

Згідно висновку психологічного обстеження від 16 березня 2016 року, проведеного на запит спеціалістів Служби у справах дітей Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації, під час обстеження було виявлено міцний емоційний зв'язок ОСОБА_3 з батьком, він для хлопчика є центром захисту, спокою, стабільності та комфорту. Враховуючи потреби відповідного віку хлопчика та його бажання, міцну емоційну прихильність ОСОБА_3 до батька, з метою мінімізації травмування рекомендовано не змінювати місце проживання дитини та залишити його проживати з батьком, надалі створювати комфортні умови проживання, так як вони необхідні для психічної стабільності дитини.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини (протокол засідання Комісії № 6 від 28 березня 2016 року), орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3, 2010 року народження з батьком ОСОБА_2

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації щодо участі матері у вихованні малолітньої дитини (протокол засідання Комісії № 6 від 28 березня 2016 року), орган опіки та піклування вважає за доцільне: визначити умови спілкуванні матері ОСОБА_1 з сином ОСОБА_3: Графік перебування малолітнього ОСОБА_3 з матір'ю ОСОБА_1: Кожного вівторка з 17:00 години до 08:00 години кожної середи (інший час визначається за домовленістю сторін); під час канікул з 09:00 години кожного вівторка до 09:00 години кожної середи (інший час визначаєтся за домовленістю сторін) (ночівля за місцем проживання матері). Кожного четверга з 17:00 до 21:00 години (інший час визначається за домовленістю сторін); під час канікул з 09:00 до 21:00 години (інший час визначається за домовленістю сторін). Кожну неділю з 9:00 до 20:00 години (інший час визначається за домовленістю сторін); під час канікул з 09:00 до 21:00 години (інший час визначається за домовленістю сторін). На свята: Новий рік, Різдво Христове, Пасха, день народження ОСОБА_3 - рік через рік (один рік з матір`ю, один з батьком). 18.12, 19.05, 16.07 кожного року ОСОБА_3 перебуває з матір'ю з 17:00 до 21:00 години (інший час визначається за домовленістю сторін); під час канікул з 09:00 до 21:00 години (інший час визначається за домовленістю сторін). Завчасно узгодивши з ОСОБА_2 та попередивши його (за 10 днів до дати від'їзду шляхом направлення листа на електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_2), ОСОБА_1 має право на період канікул у навчальних закладах, які відвідує ОСОБА_3, брати дитину до себе за місцем свого проживання та відпочивати разом з нею на території України по 14 днів 2 рази на рік, або на інший строк за домовленістю з ОСОБА_2 В цей період часу дитина ночує у матері. Графік, передбачений п. 1 не застосовується на час відпустки батька ОСОБА_2, за умови, що батько проводить відпустки за межами м. Києва. Термін відпустки, яка проводиться ОСОБА_2 разом з сином за межами міста Києва, не повинен перевищувати 20 днів підряд, або інший термін за домовленістю сторін. У випадку, якщо в період канікул ОСОБА_3 перебуває з матір'ю в межах м. Києва, то в цей час батько має право на спілкування з сином згідно графіку, передбаченого п. 1. Зазначене в п. 1 спілкування не може порушувати графіку навчання в навчальних закладах, тренувань в спортивних секціях та відвідування ОСОБА_3 гуртків, а саме в разі необхідності відвідання ОСОБА_3 зазначених вище секцій та гуртків в день або години спілкування його з матір'ю, ОСОБА_1 зобов'язана привозити сина на заняття без запізнень. В період перебування з сином, ОСОБА_1 зобов'язується: добросовісно та належним чином виконувати обов'язки матері; піклуватися про стан здоров'я дитини, при перших ознаках захворювання негайно повідомляти ОСОБА_2; піклуватися про фізичний, моральний та духовний розвиток сина, про одяг, їжу та інші необхідні речі; повертати дитину у визначений час до місця проживання або іншого місця, спеціально обумовленого ОСОБА_2; забезпечити дитині комфортні та безпечні умови проживання та відпочинку; перевозити дитину в автомобілі виключно в дитячому автомобільному кріслі. Обов'язок забирати дитину з місця його проживання, місця навчання або іншого обумовленого місця покладається на ОСОБА_1 Обов'язок повертати/приводити/ дитину до місця його проживання, місця навчання або іншого обумовленого місця покладається на ОСОБА_1 29.11, 27.07, 05.08, 08.03 кожного року ОСОБА_3 перебуває з батьком. Мати малолітнього ОСОБА_3, маючи намір на період спільного проведення часу з сином відповідно до умов, зазначених у п.1, виїжджати з сином за межі міста Києва або України, зобов'язана ставити ОСОБА_2 до відома. Маючи намір виїжджати з сином за межі України, батьки зобов'язані завчасно (не менше як за 20 днів до бажаної дати виїзду за межі України), повідомити другу сторону. При цьому батько та мати не повинні безпідставно ухилятись від надання дозволу другому з батьків на виїзд з малолітнім ОСОБА_2 за межі України за умови зазначення в дозволі конкретних строків поїздки, переліку країн та мети поїздки, а також не повинні безпідставно ухилятись від надання дозволу другому з батьків на виготовлення проїзного документу дитини. За згодою сторін, графік перебування малолітнього ОСОБА_3 з матір'ю ОСОБА_1 може бути змінений шляхом підписання угоди між батьками або в іншому порядку, визначеному чинним законодавством України. Сторони зобов'язуються належним чином виконувати взяті на себе зобов'язання, а також своєчасно повідомляти один одного про зміну свого місця проживання, контактних телефонів, та будь-які інші обставини, що мають суттєве значення для своєчасного виконання своїх зобов'язань за цією угодою, не підбурювати дитину один проти одного. У випадку, коли під час перебування у матері відповідно до умов цієї угоди ОСОБА_3 захворіє, мати зобов'язана негайно повідомити про це батька, який вправі негайно забрати ОСОБА_3, крім випадків, коли це категорично неприпустимо за медичними показниками (ОСОБА_2 в такому разі має право відвідати місце, де перебуває ОСОБА_3 одноособово або разом з лікарем, перевірити та впевнитись у таких показниках). Інформація про дату та час, коли ОСОБА_1 забирає та повертає сина до ОСОБА_2, заноситься у журнал з підписами сторін.

Згідно положень ч.ч. 1-3 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до положень ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

При цьому, відповідно до положень ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Статтею 171 СК України регламентовано, що дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім'ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім'ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси.

Згідно Принципу 6 Декларації про права дитини від 20 листопада 1959 року, дитина для повного і гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під піклуванням своїх батьків, і в будь-якому випадку в атмосфері любові та моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, окрім тих випадків, коли є виключні обставини, бути розлученою зі своєю матір'ю.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 3 , ч. 1 ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками в супереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини.

Зокрема, одним із завдань Сімейного кодексу України є забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку (ст.1).

При цьому, під сімейним вихованням розуміється взаємодія батьків з дітьми, яка ґрунтується на родинній близькості, любові, турботі, повазі і захищеності дитини, сприяє створенню сприятливих умов для задоволення потреб у повноцінному розвитку і саморозвитку особистості дитини. Характерною ознакою сімейного виховання виступає перш за все наявність природної теплоти, любові і сердечності в сімейному спілкуванні і відносинах, що служить могутнім фундаментом для морально-емоційного виховання дітей, можливість зменшення негативного впливу несприятливого середовища для виховання дитини, його повноцінного розвитку і виховання.

З наведеного вбачається, що при вирішенні спору щодо місця проживання малолітньої дитини в першу чергу повинні враховуватись інтереси самої дитини, при цьому слід брати до уваги, що дитина повинна мати не тільки право на належне харчування, житло, медичне обслуговування, отримання освіти, а й право на здорове зростання і розвиток, адже розвиток малолітньої дитини напряму залежить від умов її життя, і фактори, що негативно впливають на психологічний стан і здоров'я, повинні бути максимально виключені.

Судом достовірно встановлено, що сторони мають всі можливості для виховання власного сина, обидва мають постійне місце роботи, мають рівні можливості в частині надання сину належної освіти та виховання. В той же час, виходячи з рівності прав та обов'язків батьків щодо їх дитини при визначенні його місця проживання, суд повинен діяти виключно в інтересах дитини, враховуючи прихильність останнього до одного з батьків. Судом встановлено, що батько приділяє належну увагу як утриманню, так і вихованню дитини, має беззаперечний авторитет для дитини, має душевну близькість у взаємовідносинах з сином, при цьому для гармонійного розвитку особистості дитини наявність постійно визначеного місця проживання є першоосновою, у зв'язку з чим приймаючи до уваги висновок органу опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання ОСОБА_3 з батьком, а також визнання позовних вимог про визначення місця проживання сина саме з батьком з боку ОСОБА_1, суд вважає за можливе визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3 з батьком - ОСОБА_2 При цьому, суд враховуючи рівність батьків у вихованні малолітнього сина ОСОБА_3, приймає до уваги рекомендації органу опіки та піклування щодо визначення способу участі ОСОБА_1 у вихованні сина та вважає за необхідне визначити графік спілкування останньої з сином на підставі наданого висновку.

Відповідно до ст.60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до частини третьої ст.212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Аналізуючи вищевикладене, виходячи з наявних матеріалів справи щодо виконання кожним з батьків своїх батьківських обов'язків по відношенню до дитини та можливість створення належних умов, зважаючи на їх особисті якості та інтереси малолітньої дитини, суд приходить до висновку про задоволення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Орган опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про усунення перешкод у спілкуванні і вихованні дитини, визначення способу участі матері у вихованні та спілкуванні з сином, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа Служба у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 141, 150, 157, 160, 161, 171 Сімейного кодексу України, ст. ст. 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства», Декларації про права дитини від 20 листопада 1959 року, Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, ст.ст. 10, 11,15, 59-61, 88, 212-215, 218, 294, Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа Служба у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини - задовольнити.

Визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з батьком ОСОБА_2.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Орган опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про усунення перешкод у спілкуванні і вихованні дитини, визначення способу участі матері у вихованні та спілкуванні з сином - задовольнити.

Визначити спосіб участі матері ОСОБА_1 у вихованні дитини, сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, шляхом встановлення систематичних побачень з дитиною, спільного відпочинку, відвідування місця її проживання та проживання зі нею певний період часу, з визначенням місця та часу їх спільного спілкування, в наступному порядку:

1. Умови спілкування матері ОСОБА_1 з малолітньою дитиною - сином ОСОБА_3:

1.1 Графік перебування малолітнього ОСОБА_3 з матір'ю ОСОБА_1:

1.1.1. - Кожного вівторка з 17:00 години до 08:00 години кожної середи (інший час визначається за домовленістю сторін); під час канікул з 09:00 години кожного вівторка до 09:00 години кожної середи (інший час визначається за домовленістю сторін) (ночівля за місцем проживання матері).

1.1.2. - Кожного четверга з 17:00 до 21:00 години (інший час визначається за домовленістю сторін); під час канікул з 09:00 до 21:00 години (інший час визначається за домовленістю сторін).

1.1.3. - Кожну неділю з 09:00 до 20:00 години (інший час визначається за домовленістю сторін); під час канікул з 09:00 до 21:00 години (інший час визначається за домовленістю сторін).

1.1.4. - На свята: Новий рік, Різдво Христове, Пасха, день народження ОСОБА_3 - рік через рік (один рік з матір`ю, один з батьком).

1.1.5. - 18.12, 19.05, 16.07 кожного року ОСОБА_3 перебуває з матір'ю з 17:00 до 21:00 години (інший час визначається за домовленістю сторін); під час канікул з 09:00 до 21:00 години (інший час визначається за домовленістю сторін).

1.1.6. - Завчасно узгодивши з ОСОБА_2 та попередивши його (за 10 днів до дати від'їзду шляхом направлення листа на електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_2), ОСОБА_1 має право на період канікул у навчальних закладах, які відвідує ОСОБА_3, брати дитину до себе за місцем свого проживання та відпочивати разом з нею на території України по 14 днів 2 рази на рік, або на інший строк за домовленістю з ОСОБА_2 В цей період часу дитина ночує у матері.

2. Графік, передбачений п. 1 не застосовується на час відпустки батька ОСОБА_2, за умови, що батько проводить відпустки за межами м. Києва. Термін відпустки, яка проводиться ОСОБА_2 разом з сином за межами міста Києва, не повинен перевищувати 20 днів підряд, або інший термін за домовленістю сторін.

3. У випадку, якщо в період канікул ОСОБА_3 перебуває з матір'ю в межах м. Києва, то в цей час батько має право на спілкування з сином згідно графіку, передбаченого п. 1.

4. Зазначене в п. 1 спілкування не може порушувати графіку навчання в навчальних закладах, тренувань в спортивних секціях та відвідування ОСОБА_3 гуртків, а саме в разі необхідності відвідання ОСОБА_3 зазначених вище секцій та гуртків в день або години спілкування його з матір'ю, ОСОБА_1 зобов'язана привозити сина на заняття без запізнень.

5. В період перебування з сином, ОСОБА_1 зобов'язується:

- добросовісно та належним чином виконувати обов'язки матері;

- піклуватися про стан здоров'я дитини, при перших ознаках захворювання негайно повідомляти ОСОБА_2;

- піклуватися про фізичний, моральний та духовний розвиток сина, про одяг, їжу та інші необхідні речі;

- повертати дитину у визначений час до місця проживання або іншого місця, спеціально обумовленого ОСОБА_2;

- забезпечити дитині комфортні та безпечні умови проживання та відпочинку;

- перевозити дитину в автомобілі виключно в дитячому автомобільному кріслі.

6. Обов'язок забирати дитину з місця його проживання, місця навчання або іншого обумовленого місця покладається на ОСОБА_1

7. Обов'язок повертати/приводити/ дитину до місця його проживання, місця навчання або іншого обумовленого місця покладається на ОСОБА_1

8. 29.11, 27.07, 05.08, 08.03 кожного року ОСОБА_3 перебуває з батьком.

9. Мати малолітнього ОСОБА_3, маючи намір на період спільного проведення часу з сином відповідно до умов, зазначених у п.1, виїжджати з сином за межі міста Києва або України, зобов'язана ставити ОСОБА_2 до відома. Маючи намір виїжджати з сином за межі України, батьки зобов'язані завчасно (не менше як за 20 днів до бажаної дати виїзду за межі України), повідомити другу сторону. При цьому батько та мати не повинні безпідставно ухилятись від надання дозволу другому з батьків на виїзд з малолітнім ОСОБА_2 за межі України за умови зазначення в дозволі конкретних строків поїздки, переліку країн та мети поїздки, а також не повинні безпідставно ухилятись від надання дозволу другому з батьків на виготовлення проїзного документу дитини.

10. За згодою сторін, графік перебування малолітнього ОСОБА_3 з матір'ю ОСОБА_1 може бути змінений за попередньою згодою між батьками або в іншому порядку, визначеному чинним законодавством України.

11. Батьки малолітнього ОСОБА_3, зобов'язуються належним чином виконувати взяті на себе зобов'язання, а також своєчасно повідомляти один одного про зміну свого місця проживання, контактних телефонів, та будь-які інші обставини, що мають суттєве значення для своєчасного виконання своїх зобов'язань, не підбурювати дитину один проти одного.

12. У випадку, коли під час перебування у матері відповідно до умов цієї угоди ОСОБА_3 захворіє, мати зобов'язана негайно повідомити про це батька, який вправі негайно забрати ОСОБА_3, крім випадків, коли це категорично неприпустимо за медичними показниками (ОСОБА_2 в такому разі має право відвідати місце, де перебуває ОСОБА_3 одноособово або разом з лікарем, перевірити та впевнитись у таких показниках).

13. Інформація про дату та час, коли ОСОБА_1 забирає та повертає сина до ОСОБА_2, заноситься у журнал з підписами сторін.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: