Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" грудня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді Яровенко Н.О.

при секретарі Іова О. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири посилаючись на те, що він проживає в АДРЕСА_1. В травні 2016 року сталось залиття його квартири. Залиття сталось з вини відповідача, в зв'язку з недбалим користуванням системою водопостачання. Відповідач у добровільному порядку відмовляється відшкодувати шкоду. Тому позивач просить суд стягнути з відповідача матеріальну та моральну шкоду, а також судові витрати.

Позивач в судовому засідання на позові наполягає та просить його задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позов визнала частково, вважає, що матеріальна шкода підлягає відшкодуванню в розмірі 2000 грн.

Треті особи в судове засідання не з'явились, надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність.

Суд, вислухавши пояснення позивача, думку відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 є власником особового рахунку АДРЕСА_1. У вказаній квартирі зареєстровані: ОСОБА_1, ОСОБА_4 (а.с.9).

Позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що в травні 2016 року, з вини відповідача, яка проживає в АДРЕСА_3, було залито його квартиру. На підтвердження даного факту надав акт від 23.06.2016 року (а.с.12).

Актом від 23.06.2016 року зафіксовано, що відбулось залиття квартири АДРЕСА_2. Залиття відбулось з вини мешканця АДРЕСА_3, із-за необережного відношення до сантехобладнання (а.с.12).

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Із зведеного кошторису на залиття квартири, вбачається, що вартість майнової шкоди, завданої ОСОБА_1 в результаті залиття його квартири, АДРЕСА_1, становить 6278 грн. 00 коп.(а.с.16-21).

Також, позивачем було сплачено 579 грн. 60 коп. послуг по розробці кошторисної документації, що підтверджується копією квитанції № 63680878 (а.с.22).

Згідно ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягає відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для встановлення пошкодженої речі.

Власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 322 ЦК України).

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідач в судовому засідання частково визнала позов у розмірі 2000 грн., однак не надала суду доказів того, що шкода підлягає відшкодуванню саме у такому розмірі, тому суд позбавлений можливості врахувати інші докази та приймає до уваги лише докази, які містяться в матеріалах справи.

Отже, на відшкодування матеріальної шкоди, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача 6857 грн. 60 коп.

Однією з позовних вимог позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду, яка полягає в тому, що він пережив нервовий стрес та моральні страждання. Моральну шкоду оцінює в сумі 3000 грн.

Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Статтею 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншими ушкодженнями здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується особою, яка заподіяла шкоду, якщо вона не доведе, що моральна шкода заподіяна не з її вини.

Розмір відшкодування визначається судом з урахуванням суті позовних вимог, характеру діяння особи, яка заподіяла шкоду, фізичних чи моральних страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків.

Пункт 3 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» встановлено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації.

Відповідно до абзацу 2 пункту 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Надаючи оцінку доводам позивача і обставинам, наведеним у позовній заяві, суд не знаходить підстав для задоволення вимоги про відшкодування моральної шкоди з причин недоведеності її завдання.

Частиною 1 ст. 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Таким чином, також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача 551 грн. 20 коп. судового збору.

З врахуванням вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 22, 23, 322, 382, 611, 1166, 1167, 1192 ЦК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Постановою Пленуму ВСУ № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», ст. ст. 10, 11, 58, 60, 88, 131, 212- 215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 6857 грн. 60 коп. матеріальної шкоди, судовий збір у розмірі 551.20 коп., а всього 7408 грн. 80 коп.

В решті позову відмовити.

До суду може бути подана апеляційна скарга на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні при його проголошенні протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Н. О. Яровенко