Справа № 182/7479/15-ц
Провадження № 2/0182/1378/2016
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

20.01.2016 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючого - судді Шестакової З.С.

При секретарі Пометій Є.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Держгеокадастру у Нікопольському районі Дніпропетровської області про визнання недійсним державних актів на право власності на земельну ділянку та скасування їх державної реєстрації, суд -

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Управління Держгеокадастру у Нікопольському районі Дніпропетровської області про визнання недійсним державних актів на право власності на земельну ділянку та скасування їх державної реєстрації.

Свої вимоги мотивує тим, їй на на підставі заповіту, посвідченого Червоногригорівською селищною радою Нікопольського району від 19 січня 1998 року та відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 01 березня 2005 року №1-495 належить земельна частка (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Дніпро» смт. Червоногригорівка Нікопольського району Дніпропетровської області, розміром 5, 88 га, яка належала ОСОБА_2, померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) НОМЕР_1, виданого 06 лютого 1997 року Нікопольською районною державною адміністрацією.

За час свого життя ОСОБА_2 замовила виготовлення державних актів на право на землю.

02 липня 2015 року позивачка звернулася до Управління Держземагенства з заявою, в якій просила надати відомості чи виготовлялися державні акти на вищезазначені земельні ділянки ОСОБА_2

Управління Держземагенства у Нікопольському районі надало відповідь в якому повідомило, що згідно Книги записів державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, державний акт на право власності на земельну ділянку НОМЕР_5, розташованої на території Червоногригорівської селищної ради з визначеним цільовим користуванням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 6,080 га, зареєстрований 22 жовтня 2010 року за №15, кадастровий №НОМЕР_2 та державний акт на право власності на земельну ділянку НОМЕР_3, розташованої на території Червоногригорівської селищної ради з визначним цільовим користуванням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,220 га, зареєстрований 25 жовтня 2004 року за №50, кадастровий №НОМЕР_4 ОСОБА_2 не отримувала.

На даний час свідоцтво про права власності на земельну ділянку позивачка не має змоги, оскільки державні акти на право власності на земельну ділянку були виготовлений після смерті ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, а тому вона змушена звернутися до суду.

-Просить визнати недійсним та скасувати державну реєстрацію державних актів на право власності на земельні ділянки, виданих на ім"я ОСОБА_2, а саме:

-Державний акт на земельну ділянку НОМЕР_5, розташованої на території Червоногригорівської селищної ради з визначеним цільовим користуванням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 6,080 га, зареєстрований 22 жовтня 2010 року за №15, кадастровий №НОМЕР_2;

- Державний акт на право власності на земельну ділянку НОМЕР_3, розташованої на території Червоногригорівської селищної ради з визначним цільовим користуванням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,220 га, зареєстрований 25 жовтня 2004 року за №50, кадастровий №НОМЕР_4.

ОСОБА_1 до суду не з»явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує на їх задоволенні наполягає (а.с.47).

Представник відповідача, яка діє на підставі довіреності ОСОБА_3 в судове засідання не з»явилася, з позовом ознайомлена, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги визнає проти задоволення позову не заперечує (а.с.48-49).

Вивчивши матеріали справи суд приходить висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред"явити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно п. «г» ч.1 ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельну ділянку на підставі прийняття спадщини.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2.

ОСОБА_1 01 березня 2005 року було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом №1-495 на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Дніпро» смт. Червоногригорівка Нікопольського району Дніпропетровської області, розміром 5, 88 га, що належала померлій на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) НОМЕР_1, виданого 06 лютого 1997 року Нікопольською районною державною адміністрацією після смерті матері ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.11). .

За життя ОСОБА_2 замовила державні акти на право власності на земельну ділянку. Дані державні акти були виготовлений землевпорядною організацією та зареєстровані в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № №50 від 25 жовтня 2010 року та за №15 від 22 жовтня 2010 року, що підтверджується копіями даних державних актів 9а.с.12-14).

На даний час позивачка не може отримати свідоцтво про право власності на земельну ділянку, оскільки державний акт був виготовлений після смерті ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно із ч. 3 ст. 152 ЗК України (у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

Відповідно до ч.4 ст. 25, ст. 331, 346 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті; право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації і виникає з моменту такої; право власності припиняється у разі смерті власника, у зв'язку з чим позивачка позбавлена можливості іншим чином, ніж у судовому порядку визнати за собою право власності на спадкове майно.

Отже, державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. У спорах, пов'язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Визнання недійсними державних актів на право власності вважається законним, належним та окремим способом поновлення порушених прав у судовому порядку.

Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що державний акт НОМЕР_5, кадастровий №НОМЕР_2 від 22 жовтня 2010 року та державний акт на право власності на земельну ділянку НОМЕР_3, зареєстрований за №50, кадастровий №НОМЕР_4 від 25 жовтня 2004 року, виданих на ім"я ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 порушують права позивачки, оскільки не відповідають вимогам закону і видані з порушенням вимог ст. 25, ст. 331, 346 ЦК України,а тому їх слід визнати недійсним та скасувати реєстрацію, тим самим задовольнивши позовні вимоги ОСОБА_1

На підставі викладеного, керуючись ст.392 ЦК України, п. «г» ч.1 ст.81 ЗК України та ст. ст. 10, 58, 59, 60, 84, 212, 213, 214, 215, ЦПК України, суд,-

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Управління Держгеокадастру у Нікопольському районі Дніпропетровської області про визнання недійсним державних актів на право власності на земельну ділянку та скасування їх державної реєстрації задовольнити.

Визнати недійсним та скасувати державну реєстрацію державних актів на право власності на земельні ділянки, виготовлених на ім»я ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме:

-Державний акт на земельну ділянку НОМЕР_5, розташованої на території Червоногригорівської селищної ради з визначеним цільовим користуванням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 6,080 га, зареєстрований 22 жовтня 2010 року за №15, кадастровий №НОМЕР_2;

- Державний акт на право власності на земельну ділянку НОМЕР_3, розташованої на території Червоногригорівської селищної ради з визначним цільовим користуванням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,220 га, зареєстрований 25 жовтня 2004 року за №50, кадастровий №НОМЕР_4.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення через Нікопольський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: З. С. Шестакова