Провадження № 22-ц/780/647/16 Доповідач у 2 інстанції Білоконь О. В.
Категорія 5 04.02.2016
УХВАЛА

Іменем України

4 лютого 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі :

головуючого судді - Білоконь О.В.,

суддів: Даценко Л.М., Савченка С.І.,

при секретарі Воробей В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01 грудня 2015 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Управління містобудування та архітектури Білоцерківської міської ради, про визнання об'єкта нерухомості самочинним будівництвом та зобов'язання провести перебудову самочинно збудованого об'єкта ,-

встановила:

У вересні 2015 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що він є власником житлового будинку АДРЕСА_1.

У травні 2015 року власник сусіднього домоволодіння відповідач ОСОБА_3, не отримавши від позивача погодження, почав здійснювати прибудову до свого будинку АДРЕСА_2 із суттєвими порушеннями будівельних норм і правил, а саме, без дотримання протипожежної відстані між їхніми будинками, визначеної ДБН 360-92** «Планування та забудова міських та сільських поселень».

Оскільки будівництво житлового будинку на відстані меншій ніж 8 м від будинку позивача ОСОБА_2 у разі виникнення пожежі несе потенційну загрозу для життя мешканців будинку АДРЕСА_1 та їхнього майна, позивач просив суд визнати новобудову за адресою АДРЕСА_2, самочинним будівництвом та зобов'язати відповідача ОСОБА_3 провести її перебудова відповідно до діючих будівельних норм і правил.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01 грудня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення і неправильне застосування судом норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову про знесення самочинного будівництва, суд першої інстанції виходив з того, що не знайшов свого підтвердження факт здійснення ОСОБА_3 будівництва житлового будинку з істотними порушеннями будівельних норм і правил, підстави для визнання новобудови самочинним будівництвом в контексті ст.ст. 376, 391 ЦК України відсутні.

Такі висновки суду є правильними і такими, що відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Відповідно до ч.1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

За положеннями ч.7 ст. 376 ЦК України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.

Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов'язана відшкодувати витрати, пов'язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_2 є власником житлового будинку АДРЕСА_1 (а.с.13-14) Власником сусіднього житлового будинку за адресою АДРЕСА_2, та земельної ділянки площею 0,1000 га, призначеної для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, розташованої за цією ж адресою, є відповідач ОСОБА_3 (а.с. 88-90)

За адресою АДРЕСА_2, відповідач ОСОБА_3 у травні - червні 2015 року розпочав будівництво житлового будинку з підвалом та мансардним поверхом. Будівництво здійснюється на відведеній для цієї мети земельній ділянці площею 0,1000 га на підставі будівельного паспорту від 06.05.2015 р. з реєстраційним № 8 з урахуванням корегувань від 08.06.2015 р., що був виданий і затверджений Управлінням містобудування та архітектури Білоцерківської міської ради ( а.с.40-60).

Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області було належним чином повідомлено про початок виконання будівельних робіт, присвоєно номер в Державному єдиному реєстрі № КС73 від 12.06.2015 р. ( а.с.61)

В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_3 розпочав будівництво житлового будинку на відстані 6,3 м від будинку позивача ОСОБА_2 по АДРЕСА_1, що відповідає вимогам до забудови, визначеним у будівельному паспорті.

Вказані обставини підтверджуються наявними у справі доказами.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Колегія суддів згідна з висновком суду першої інстанції про те, що позивач не надав суду належних доказів, що відповідач здійснює самочинне будівництво, оскільки зведений відповідачем об»єкт нерухомості будується на земельній ділянці, що була відведена саме для цієї мети, з належного дозволу та належно затвердженого проекту, без істотного порушення будівельних норм і правил.

При цьому посилання апелянта на те, що позивач веде будівництво з порушенням вимог нормативних документів з пожежної безпеки щодо необхідної відстані між будинками не менше 8 метрів, колегія суддів не бере уваги як безпідставні з огляду на таке.

Встановлено і сторони не оспорюють, що відповідач розпочав будівництво житлового будинку на відстані 6,3 м від будинку позивача по АДРЕСА_1, що відповідає вимогам до забудови, визначеним у будівельному паспорті відповідача, де в розділі «Вимоги до забудови земельної ділянки АДРЕСА_2» вказано, що мінімальні відступи будівлі від суміжних будівель/споруд - 6,3 метрів до житлового будинку № 12 (а.с.46).

Вказаний будівельний паспорт від 06.05.2015 р. з реєстраційним № 8 з урахуванням корегувань від 08.06.2015 р., був виданий і затверджений Управлінням містобудування та архітектури Білоцерківської міської ради.

Матеріали справи не містять даних про визнання незаконними дій вказаних органів по видачі та затвердженню даного паспорту, він є чинним.

З огляду на зазначене, дії відповідача по зведенню будинку на відстані 6,3 метра до будинку позивача, які узгоджуються з вимогами будівельного паспорту на забудову цієї земельної ділянки є законними, а не самочинними, тому підстави для зобов»язання відповідача здійснити перебудову самочинного збудованого об»єкта - відсутні.

Експертний висновок протипожежного стану об»єкту, виконаний ТОВ «Альтіс-Дизайн» 20 липня 2015 року про те, що «... згідно ДБН В.1.1.7-2002р. табл.1 будівля гр.. ОСОБА_3 та гр. ОСОБА_5 мають третю ступінь вогнетривкості» тому відстань між ними повинна становити 8 метрів ( а.с.87), колегія суддів не бере до уваги як доказ будівництва відповідачем свого будинку з істотним порушенням будівельних правил з таких підстав.

Відповідно до розрахунку ступеня вогнетривкості будинку АДРЕСА_2, виконаного інженером-проектувальником ОСОБА_6 на підставі кваліфікаційного сертифікату відповідального виконавця окремих видів робі(послуг) пов»язаних із створенням об»єкта архітектури серії НОМЕР_1 - другий ступінь(50-52).

Саме на підставі цього розрахунку, будівельний паспорт на будівництво житлового будинку з підвалом та мансардним поверхом АДРЕСА_2 містить дозвіл відповідачеві будувати будинок на відстані 6,3 м. від будинку позивача ( а.с.45,46,50-52).

Отже, матеріали справи містять суперечливі дані щодо ступеню вогнестійкості будинку відповідача, однак ці дані не є доказом відповідач здійснював будівництво з істотним порушенням будівельних норм і правил, оскільки будівництво здійснювалось на підставі будівельного паспорту на будівництво житлового будинку з підвалом та мансардним поверхом АДРЕСА_2 з реєстраційним № 8 з урахуванням корегувань від 08.06.2015 р., що був виданий і затверджений Управлінням містобудування та архітектури Білоцерківської міської ради.

З урахуванням наведеного, викладені в апеляційній скарзі доводи колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вони матеріалами справи не підтверджуються, не ґрунтуються на вимогах закону і висновків суду про відмову у задоволенні позову не спростовують.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія судів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з моменту її проголошення.

Головуючий :

Судді :