РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

03.03.2016 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова,

в складі:

головуючого судді- Ванівського Ю.М.

при секретарі- Буюклі В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, з участю третьої особи: Пята Львівська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

в с т а н о в и в :

Позивачі звернулись до суду із позовом до відповідача про визнання права власності в порядку спадкування за законом, просять: визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на ? частку гаражного боксу № 387, що знаходиться в товаристві індивідуальних забудовників та експлуатації гаражів «Самокат» у м. Львові по вулиці Кульпарківській, 222 після смерті ОСОБА_4, померлого 22.10.2013 року; визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за законом на ? частку гаражного боксу № 387, що знаходиться в товаристві індивідуальних забудовників та експлуатації гаражів «Самокат» у м. Львові по вулиці Кульпарківській, 222 після смерті ОСОБА_4, померлого 22.10.2013 року.

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 22.10.2013 року помер батько позивачів ОСОБА_4, у власності якого перебував гаражний бокс № 387, що знаходиться у товаристві індивідуальних забудовників та експлуатації гаражів «Самокат» у м. Львові по вул. Кульпарківській, 222. Після смерті батька позивачі 17.12.2013 року звернулися до Пятої державної нотаріальної контори із заявами про відкриття спадщини, у яку входив вказаний вище гаражний бокс № 387. Однак, внаслідок того, що батько належним чином не зареєстрував у Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки договір купівлі-продажу гаража, державним нотаріусом Пятої державної нотаріальної контори відмовлено позивачам у видачі свідоцтва на право власності за законом на гаражний бокс № 387. Оціночна вартість гаража станом на час його придбання становила 2339 грн. На даний час вартість даного гаража оцінюється у 45000 грн. Оскільки іншого способу захисту своїх прав позивачі не вбачають, змушені звернутись до суду із даним позовом.

В судове засідання позивачі не з'явились, надали суду заяву в якій просять справу розглядати у їх відсутності, позовні вимоги підтримали, просять задовольнити.

Відповідач та представник третьої особи в судове засідання не з'явилися, про причини неявки суду не повідомили.

У відповідності до ст.ст. 169; 224-226 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, на підставі наявних матеріалів справи.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, перевіривши доводи справи, суд вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Як встановлено судом, позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 являються рідними дітьми ОСОБА_4, який помер 22.10.2013 року, що стверджується копіями Свідоцтв про народження останніх долученими до матеріалів справи.

Факт смерті ОСОБА_4 стверджується копією Свідоцтва про смерть останнього серії І-СГ № 338474, виданого 22.10.2013 року Франківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, долученою до матеріалів справи.

Статтею 1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Згідно статті 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Стаття 1218 ЦК України визначає, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Як вбачається з матеріалів справи, після смерті ОСОБА_4 до складу спадщини увійшов гаражний бокс № 387, що знаходиться в товаристві індивідуальних забудовників та експлуатації гаражів «Самокат» у м. Львові по вул. Кульпарківській, 22 який належав померлому на підставі договору купівлі-продажу гаража від 09.07.1998 року. Гараж померлому згідно даного договору відчужено ОСОБА_3

Згідно довідки від 19.09.2014 року № 084, виданої товариством індивідуальних забудовників та експлуатації гаражів «Самокат», ОСОБА_4 був членом вказаного автогаражного кооперативу, згідно вказаного вище договору купівлі-продажу володів гаражним боксом № 387.

Як роз'яснено Пленумом Верховного Суду України у постанові № 20 від 22.12.95 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», при повному внесені пайових внесків за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані члену житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, у особи, яка має право на частку в пайових внесках, виникає право власності на відповідну частку квартири, дачі, гаража чи іншої будівлі.

Як встановлено судом та вбачається із інформаційного листа державного нотаріуса Пятої Львівської державної нотаріальної контори № 3835/01-16 від 08.12.2015 року, а також Довідки № 124 від 30.01.2014 року, виданої ОКП БТІ та ЕО реєстрація права власності ОСОБА_4 на гаражний бокс № 387 в авто гаражному кооперативі «Самокат» не здійснювалась.

У відповідності до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Однією із законних підстав набуття права власності є спадкування, яке згідно ст. 1216 ЦК України являється переходом прав та обовязків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Підпунктом 4.12 пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністесртва юстиції України № 296/5 (далі Порядок) від 22.02.2012 року визначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів.

П.п. 4.15 пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку визначає, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві.

Згідно п.п. 4.18 пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку - якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Згідно ч. 4 ст. 3 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, признаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов:

- якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або

- якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

Тому, оскільки померлий ОСОБА_4 не оформив право власності на гаражний бокс та не зареєстрував таке у встановленому законом порядку, позивачі позбавлені можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно, а тому позовні вимоги в частині визнання права власності в порядку спадкування за законом підлягають задоволенню.

Згідно статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Як встановлено судом, ОСОБА_4 на випадок своєї смерті не складав заповіт, а отже, спадкування відбувається за законом.

Стаття 1261 ЦК України визначає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Отже, в силу дії ч.1 ст. 1261 ЦК України позивачі являються спадкоємцями першої черги померлого ОСОБА_4 та відповідно мають право на спадкування після його смерті.

Стаття 1267 ЦК України виначає, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Спадкоємці за усною угодою між собою, якщо це стосується рухомого майна, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. Спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них.

Відповідач ОСОБА_3 втратив право власності на гараж відповідно до укладеного із померлим ОСОБА_4 договору купівлі-продажу.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених законодавчих норм, суд вважає, що позов підставний та підлягає задоволенню, оскільки позивачами в силу ст. 60 ЦПК України доведено обставини, на які вони покликалися, як на підстави задоволення позову. Керуючись ст.ст. 10, 11, 31, 60, 61, 88, 169, 208, 209, 212, 214, 215, 224-226, ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на ? частку гаражного боксу № 387, що знаходиться в товаристві індивідуальних забудовників та експлуатації гаражів «Самокат» у м. Львові по вулиці Кульпарківській, 222 після смерті ОСОБА_4, померлого 22.10.2013 року. Визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за законом на ? частку гаражного боксу № 387, що знаходиться в товаристві індивідуальних забудовників та експлуатації гаражів «Самокат» у м. Львові по вулиці Кульпарківській, 222 після смерті ОСОБА_4, померлого 22.10.2013 року.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Ванівський Ю.М.