Провадження №2/523/4985/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" листопада 2016 р. Суворовський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді Пепеляшкова О.С.

при секретарі Лапчинській О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі в залі суду № 18 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності у порядку спадкування за заповітом,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що її батьки кожен окремо при житті склали на її імя заповіт на квартиру що належала їм на праві приватної спільної власності, а через усну відмову нотаріуса просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на вказану квартиру, у звязку з тим, що вважала себе власником квартири №128 в буд. 151/1 по прт. Добровольського в м. Одесі, оскільки вважала, що прийняла спадщину фактично.

Позивач звернулась до суду з заявою про слухання справи за її відсутності та просила суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач також звернувся до суду з заявою про слухання справи за його відсутності, та зазначив, що не заперечує проти задоволення позову.

Вивчивши матеріали справи суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних доказів в матеріалах справи.

Дослідивши надані докази, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до розпорядження органу приватизації від 07.04.1993р. за № 6446 уповноваженим власником квартири визначено ОСОБА_3 (а.с.8).

Згідно свідоцтва про право власності на житло за адресою м. Одеса, по прт. Добровольського 151/1 кв. 128, його видано Виконкомом ОМР народних депутатів 07.04.1983 року за №12-346 на імя ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.7).

Батьками ОСОБА_5 згідно з свідоцтвом про народження є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.11).

26.07.1994 року ОСОБА_4 склала заповіт, яким належне їй нерухоме майно, а саме ? частину квартини, що розташована за адресую АДРЕСА_1, заповідала дочці ОСОБА_5 (а.с. 12).

26.07.1994 року ОСОБА_3 також склав заповіт, яким належне йому майно, а саме ? частину квартири, що розташована за адресую АДРЕСА_1, заповів дочці ОСОБА_5 (а.с. 13).

Згідно копії технічного паспорту квартира складається з трьох кімнат загальною площею 63,2 кв.м., житловою площею 43,0 кв.м., кухня площею 7,0 кв.м. ванна кімната 2,4 кв.м, (поєднана з вбиральною), коридору 6.2 кв.м., балкону 0,9 кв.м, лоджією 1,6 кв.м. (а.с. 14-15).

ОСОБА_4 померла 29.07.2006 року, актовий запис про смерть №6986 (а.с.9).

ОСОБА_3 помер 28.02.2015 року, актовий запис про смерть № 2334 (а.с.10).

Відповідно до відповіді 4-ї Одеської державної нотаріальної контори від 21.09.2016 року №3292/01-16 спадкові справи після померлих ОСОБА_3О, та ОСОБА_4Д, не заводились (а.с.20).

Згідно даних КП «БТІ» ОМР квартира під №128 по прт. Добровольського 151/1 в м. Одесі зареєстрована на праві власності за спадкодавцями (а.с.33-34).

Як вбачається з акту від 10.10.2016 року засвідченого керівником дільниці № 4 ОСОБА_1 проживала з батьками за адресую м. Одеса, прт. Добовольського, 151/1 кв. 128 в м. Одесі по день їх смерті (а.с.31).

У вказаній квартирі зареєстрований відповідач ОСОБА_2, син позивача та онук уповноваженого власника (а.с. 31).

Згідно статей 355, 357, 358 Цивільного кодексу України: майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно); частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом; право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Частиною 1 ст. 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом зокрема з правочинів.

В силу ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Таким чином, приймаючи до уваги те, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд вважає, що вимоги ОСОБА_1, підлягають задоволенню, оскільки відсутність у спадкоємця реєстрації за місцем проживання у спірній квартирі униможливлює оформлення спадкових прав спадкоємця за заповітом у нотаріальному порядку.

На підставі викладеного, керуючись статтями 10, 11, 60, 197, 212 215, 218, 294 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частку квартиру АДРЕСА_2 у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, яка померла 29.07.2006 року, яка складається з трьох кімнат загальною площею 63,2 кв.м., в тому числі житловою площею 43,0 кв.м.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частку квартиру АДРЕСА_2 у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, який помер 26.02.2015 року, яка складається з трьох кімнат загальною площею 63,2 кв.м., в тому числі житловою площею 43,0 кв.м.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя