унікальний №756/6637/16-ц
провадження № 2-з/756/149/16
УХВАЛА

25 травня 2016 року суддя Оболонського районного суду м. Києва Маринченко М.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення її позову до ОСОБА_2, ОСОБА_3, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Волохи Вікторії Леонідівни, третя особа - Житлово-будівельний кооператив «Академічний-15», про визнання недійсним свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів та договору купівлі-продажу квартири,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати недійсним свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, посвідчене 26 червня 2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Волохою В.Л. за №414, відповідно до якого ОСОБА_2 придбав з прилюдних торгів квартиру АДРЕСА_1, та договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, посвідчений 27 червня 2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мельниченко І.О., за яким ОСОБА_2 продав вказану квартиру ОСОБА_3

Позивач посилається на те, що вона проживає у зазначеній квартирі з 1987 року на підставі ордера від 16 листопада 1987 року, не була боржником у жодних виконавчих провадженнях і її квартира з прилюдних торгів не продавалася.

Ухвалою суду від 25 травня 2016 року відкрито провадження у справі.

Одночасно з позовною заявою позивач подала заяву, в якій просить накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_3

В обґрунтування вказаних вимог позивач посилається на те, що відповідачі в незаконний спосіб оформили право власності на належну їй квартиру, в якій вона проживає, та можуть її відчужити. Позивач вказує, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч.3 ст.152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Суд вважає за необхідне накласти арешт на спірну квартиру АДРЕСА_1, оскільки невжиття вказаного заходу забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Керуючись ст.ст. 151, 152, 153 ЦПК України,

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1, яка на праві власності зареєстрована за ОСОБА_3.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції шляхом подання в 5-денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Відповідно до ч. 9 та ч. 10 ст. 153 ЦПК України ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя М.М.Маринченко