Провадження № 2-з/761/187/2016
У Х В А Л А

20 квітня 2016 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Волошин В.О., розглянувши заявупредставника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову, поданої в межах розгляду справи у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договорами позики,-

в с т а н о в и в :

В провадженні Шевченківського районного суду м. Києва перебуває вказаний позов.

06 квітня 2016р. стороною позивача було подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на кошти відповідачки, які знаходяться на будь-яких її рахунках, виявлених державним виконавцем в процесі виконавчого провадження, та відкритих у банківських установах України, в межах суми стягнення у розмірі 4528801,77 грн.; накладення арешту на все майно відповідачки у межах суми стягнення у розмірі 4528801,77 грн., в тому числі на наступні об'єкти нерухомого майна: 1/3 квартири, яка належить ОСОБА_3 на праві спільної часткової власності та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1; ? квартири, що належить ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності та знаходиться за адресою: АДРЕСА_2; гараж, що належить ОСОБА_3 на праві приватної власності та знаходиться за адресою: АДРЕСА_3; заборони вчиняти відповідачці будь-які дії щодо відчуження належного їй на праві власності рухомого та нерухомого майна.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 153 ЦПК України суд розглядає заяву про забезпечення позову без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Під час вивчення заяви про забезпечення позову судом встановлено, що вона не відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України.

Згідно із ч. 2 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Крім того, як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 4 Постанови «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Однак, ні матеріали заяви про забезпечення позову, ні матеріали справи не містятьжодного доказу належності відповідачці будь-яких рахунків у банківських установах України, крім того, на підтвердження права власності відповідачці1/3 квартири на праві спільної часткової власності та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1; ? квартири на праві спільної сумісної власності та знаходиться за адресою: АДРЕСА_2; гараж на праві приватної власності та знаходиться за адресою: АДРЕСА_3, стороною позивача надається інформаційна довідка з Державного з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта від 28 березня 2016р., однак, суд вважає, що станом на дату розгляду заяви про забезпечення позову відсутні актуальні докази належності відповідачці на праві власності зазначеного нерухомого майна.

Відповідно до ч. 8 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст. 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про повернення позивачу заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 151-153, 209, 210, 293, 294 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову, поданої в межах розгляду справи у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договорами позики - повернути стороні заявника.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: