Справа № 215/1844/15-ц
УХВАЛА

20 травня 2016 року Тернівський районний суд м. Кривого Рогу

у складі: головуючого, судді Квятковського Я.А.

за участю секретаря Сердюк А.В.

розглянувши в порядку ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу подання головного державного виконавця Тернівського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції про обмеження у праві виїзду за межі України,-

ВСТАНОВИВ:

18 травня 2016 року головний державний виконавець Тернівського ВДВС Криворізького МУЮ звернулась до суду із поданням, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби, про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України. Оскільки на примусовому виконанні у Тернівському ВДВС Криворізького МУЮ є виконавче провадження №В-4/1702 з примусового виконання: виконавчого листа № 2/215/1257/15 від 10.06.2015 року, виданого Тернівським районним судом, Дніпропетровської області, про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 у розмірі 1/3 частини на утримання доньки Маргарити, ІНФОРМАЦІЯ_1, сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. 17.06.2015 року державним виконавцем було відкрито виконавче провадження.

Боржник є громадянином України, добровільно рішення суду не виконує, кошти на утримання дітей не сплачує. Боржник мешкає за адресою: м. Кривий Ріг, вул.. Ю.Смірнова 39/32, відомості щодо його працевлаштування відсутні, дохід у вигляді пенсії, іншого виду доходів, з якого можливо провести утримання, не отримує.

Боржник неодноразово викликався до відділу ДВС для сплати заборгованості, попереджався про кримінальну відповідальність за ст..164 КК України, але заходи щодо відшкодування заборгованості не вживає, що свідчить про ухилення від сплати аліментів. При цьому, згідно отриманих під час проведення виконавчих дій даних існує можливість виїзду боржника за наявності невиконаних аліментних зобовязань за межі України.

Відповідно до вимог ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом. На підставі ч. 1 ст. 217 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочку виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Відповідно до п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті (п. 2 якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші не виконанні зобовязання до виконання зобовязань, або розвязання спору за погодження сторін у передбачених законом випадках). Відповідно до вимог ст. 377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб), вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби; суд негайно розглядає подання без виклику та повідомлення сторін та інших осіб за участю державного виконавця.

Дослідивши подання та надані до нього додатки, суд вважає, що воно не підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, у поданні державним виконавцем не зазначено підстав та доказів того, що боржник має намір виїхати за межі України, тобто, наявність лише самого зобов'язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон. Крім того, в матеріалах подання відсутні відомості про те, що ОСОБА_1 має паспорт громадянина України для виїзду за кордон та з моменту відкриття виконавчого провадження виїжджав за межі України. Враховуючи, що заборона виїзду за кордон є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, так як пов'язаний з обмеженням конституційного права людини на вільне пересування та вибір місця проживання, а державним виконавцем Тернівського ВДВС Криворізького МУЮ не доведений факт ухилення ОСОБА_1 від виконання рішення суду, підстав для задоволення подання про застосування заходів забезпечення виконання рішення суду шляхом тимчасового обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, - немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 197, 210, 293, 377-1 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні подання головного державного виконавця Тернівського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської областіна протязі пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ: