Справа № 182/8758/15-ц
Провадження № 2/0182/118/2016
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

09.03.2016 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого судді - Рунчевої О.В.

секретаря - Смикової Ю.В.

за участю позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

представника відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади м. Нікополя в особі Нікопольської міської ради про визнання права власності за набувальною давністю,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач 23.12.2015 року звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на наступні обставини.

Вона у 1962 році уклала шлюб з ОСОБА_4.

В період їх сумісного життя, у березні 1964 році від колгоспу імені Крейсера «Аврора» Нікопольського району, в якому вона на той час працювала, їй було виділено земельну ділянку під будівництво житлового будинку, яка розташована по вул. Циолковського, буд.45 в м.Нікополі.

На вказаній земельній ділянці вони з ОСОБА_4 почали будівництво будинку.

Шлюбні відносини з ОСОБА_4 не склалися і на прикінці 1964 року вони припинили сумісне життя та стали проживати окремо. ОСОБА_4 виїхав з будинку, забравши усі свої особисті речі та виписався з будинку у 1964 році, що підтверджується витягом з домової книги.

09 серпня 1965 року рішенням народного суду м. Нікополя за позовом ОСОБА_4 їх спільне сумісне майно, а саме недобудований житловий будинок, розташований по вул. Циолковського, буд.45 в м. Нікополі було поділено: за нею визнано право власності на 1/2 частину вказаного житлового будинку і за ОСОБА_4 теж визнано право власності на 1 /2 частину будинку.

У 1967 року між нею та ОСОБА_4 була досягнута домовленість, згідно якої ОСОБА_4 передав їй у власність належну йому на праві власності 1/2 частину житлового будинку по вул. Циолковського, буд.45 в м. Нікополі в рахунок аліментів, які він зобовязаний був сплачувати на утримання їхнього сина ОСОБА_5 до досягнення дитиною повноліття, що підтверджується розпискою, затвердженою головою квартального комітету.

19 березня 1970 року їх шлюб було розірвано. Після розірвання шлюбу її колишній чоловік виїхав з міста і його місцезнаходження не було відоме.

Недобудований будинок по вул. Циолковського, буд.45 в м. Нікополі нею був добудований самостійно та введений в експлуатацію.

21 квітня 1970 року вона уклала шлюб з ОСОБА_6. Їх сімя разом з дітьми проживала у спірному будинку та була на той час в ньому зареєстрована.

Таким чином вона зазначає, що з 1964 року підтримувала житловий будинок та земельну ділянку в цілому у належному стані, добудувала його, ввела в експлуатацію будинок в цілому, сплачувала комунальні послуги за користування усім будинком.

Тому вважає, що добросовісно заволоділа 1/2 частиною житлового будинку з господарськими спорудами по вул. Циолковського, буд.45 в м.Нікополі, яка належить ОСОБА_4, відкрито користувалася ним в цілому, несла витрати на його утримання.

ОСОБА_4 з 1964 року, тобто на протязі 51 року, не проживає у будинку по вул. Циолковського, буд.45 в м. Нікополі, не несе витрат на його утримання. Ні разу до будинку він за цей час не навідався, його станом не цікавився. Його місцезнаходження не відоме.

На підставі викладеного, позивач просить суд визнати за нею право власності за набувальною давністю на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями, що розташовані за адресою: Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Циолковського, буд. 45 (житловий будинок літера „А1", загальною площею 54,5 кв.м, житловою площею 37,2 кв.м., літня кухня літера „Б" площею 23,3 кв.м., підвал літера „Д" площею 2,8 кв.м., 8,6 кв.м., вбиральня літера "Е"1 шт., № 1-3;І - споруди).

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 у судовому засіданні обставини, викладені у позові підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні вимоги визнала, проти їх задоволення не заперечувала.

Допитані у судовому засідання у якості свідків, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обставини, викладені у позові підтвердили.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши сторони, свідків, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майно протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває права власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Згідно ч. 4 ст. 344 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

У судовому засіданні встановлено наступне.

Позивач перебувала у шлюбі з ОСОБА_4.

В період їх сумісного життя, у березні 1964 році від колгоспу імені Крейсера «Аврора» Нікопольського району, в якому позивач на той час працювала, їй було виділено земельну ділянку під будівництво житлового будинку, яка розташована по вул. Циолковського, буд.45 в м. Нікополі. (а.с. 5).

Згодом на вказаній земельній ділянці було розпочато будівництво будинку.

Шлюбні відносини з ОСОБА_4 не склалися і на прикінці 1964 року вони з позивачем припинили сумісне життя та стали проживати окремо. ОСОБА_4 виїхав з будинку, забравши усі свої особисті речі та виписався з будинку у 1964 році, що підтверджується витягом з домової книги. (а.с. 24-25).

Згідно рішенням народного суду м. Нікополя від 09 серпня 1965 року, недобудований житловий будинок, розташований по вул. Циолковського, буд.45 в м. Нікополі було поділено: за позивачем визнано право власності на 1/2 частину вказаного житлового будинку і за ОСОБА_4 теж визнано право власності на 1 /2 частину будинку . (а.с. 6-10).

19 березня 1970 року шлюб між позивачем та ОСОБА_4 було розірвано. (а.с. 10 на звороті). Після розірвання шлюбу ОСОБА_4 виїхав з міста і його місцезнаходження не було відоме.

Недобудований будинок по вул. Циолковського, буд.45 в м. Нікополі позивачем був добудований самостійно та введений в експлуатацію.

21 квітня 1970 року позивач уклала шлюб з ОСОБА_6. (а.с. 14). Їх сімя разом з дітьми проживала у спірному будинку та була на той час в ньому зареєстрована.

Таким чином, позивач з 1964 року підтримувала житловий будинок та земельну ділянку в цілому у належному стані, добудувала його, вела в експлуатацію будинок в цілому, сплачувала комунальні послуги за користування усім будинком, що було підтверджено показами свідків в судовому засіданні.

Згідно довідок № 513 та 513/1 від 02.03.2016 року, виданих Квартальним комітетом № 28, по вул. Циолковського, буд. 45 у м. Нікополь Дніпропетровської області зареєстрованих осіб немає, ОСОБА_1 проживає без реєстрації за вказаною адресою з 1964 року і по цей час. (а.с. 32-33).

Відповідно до пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила статті 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом.

Цивільний кодекс набрав чинності 01 січня 2004 року, тому норма ст. 344 даного кодексу може застосовуватися до правовідносин, які виникли після 01 січня 2001 року.

У суду не викликає сумніву той факт, що ОСОБА_1 добросовісно володіє житловим будинком за адресою: вул. Циолковського, буд. 45 у м. Нікополь Дніпропетровської області, більш ніж 15 років, починаючи з часу, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю та встановлений п. 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (лише строк після 01 січня 2001 року).

Протягом всього часу володіння, починаючи з 1964 року та по теперішній час, ні співвласник власник будинку ОСОБА_4, ні будь-які інші особи не претендували на спірний житловий будинок, тому ОСОБА_1 була впевнена, що вона отримала житловим будинком за адресою: вул. Циолковського, буд. 45 у м. Нікополь Дніпропетровської області, з підстав, достатніх для того, щоб мати право власності на нього.

Також не встановлені судом обставини, які б підтверджували факт володіння позивачем спірним домоволодінням на підставі договірних зобов'язань (договорів оренди, зберігання, безоплатного користування, оперативного управління тощо).

По теперішній час позивач ОСОБА_1 проживає у житлового будинку за адресою: вул. Циолковського, буд. 45 у м. Нікополь Дніпропетровської області, користується ним та сплачує за нього комунальні послуги.

Протягом всього часу проживання позивача у житловому будинку за адресою: вул. Циолковського, буд. 45 у м. Нікополь Дніпропетровської області, ніхто не оспорював факт добросовісного та відкритого володіння нею даним майном та ніяких вимог щодо цього житлового будинку не пред'являли.

Враховуючи викладене, суд приходить висновку, що позивач ОСОБА_1 більш ніж десять років відкрито і безперервно володіє та розпоряджається нерухомим майном, яким добросовісно заволоділа, своєчасно сплачує комунальні платежі, щорічно вживає засоби щодо збереження спірного житлового будинку, за свій рахунок проводила поточний ремонт у будинку, а тому за нею можливо визнати право власності на житловий будинок з надвірними спорудами за адресою: вул. Циолковського, буд. 45 у м. Нікополь Дніпропетровської області в порядку набувальної давності, задовольнивши тим самим позовні вимоги позивача.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 10,11,14,15,57,60,212,213-215,218 ЦПК України, частин 1 і 4 ст. 344 ЦК України, п. 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Територіальної громади м. Нікополя в особі Нікопольської міської ради про визнання права власності за набувальною давністю - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності за набувальною давністю на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями, що розташовані за адресою: Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Циолковського, буд. 45 (житловий будинок літера „А1", загальною площею 54,5 кв.м, житловою площею 37,2 кв.м., літня кухня літера „Б" площею 23,3 кв.м., підвал літера „Д" площею 2,8 кв.м., 8,6 кв.м., вбиральня літера "Е"1 шт., № 1-3;І - споруди).

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області (м. Кривий Ріг) протягом десяти днів з дня його проголошення через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_9