провадження № 2/243/2329/2016
справа № 243/4386/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2016 року

Словянський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого - судді Ільяшевич О.В.,

при секретареві Хміль О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Слов'янського міськрайонного суду Донецької області (вул. Добровольського, 2, м. Словянськ, Донецької області) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради Донецької області про визнання права власності,-

ВСТАНОВИВ:

30 травня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Словянського міськрайонного суду Донецької області із позовною заявою до ОСОБА_2 міської ради Донецької області про визнання права власності. В обґрунтування своїх вимог, зазначив, що йому належить земельна ділянка, розташована за адресою: Донецька область, м. Святогірськ, вул. Куйбишева, 58А, 32, площею 0,0822 га для індивідуального дачного будівництва. Оформленням і отриманням державного акту на землю на вказану земельну ділянку, займався ОСОБА_3 на підставі виданої позивачем і нотаріально посвідченої довіреності. На даний час, позивачу не відомо про місцезнаходження ОСОБА_3, звязок із ним відсутній. Таким чином, представник позивача отримав на його імя державний акт на право власності на земельну ділянку і не передав його позивачеві. 19 березня 2014 року, позивач скасував раніше видану довіреність на ОСОБА_3 З метою отримання документів на належну земельну ділянку, позивач отримав Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку і звернувся до Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Словянського міськрайонного управління юстиції Головного територіального управління юстиції у Донецькій області. Проте, йому було відмовлено у реєстрації права власності на земельну ділянку (внесення відомостей до Реєстру права власності на нерухоме майно), оскільки в Державному акті на право власності на земельну ділянку припущена помилка в написанні його прізвища. Так, замість правильного «Светличний» записано «Світличний». Таким чином, через припущену помилку позивач позбавлений можливості поновити документ на належну йому земельну ділянку і відповідно зареєструвати право власності в Реєстрі прав власності на нерухоме майно згідно із вимогами чинного законодавства. На даний час, вказаний державний акт направо власності на земельну ділянку позивачем втрачений. Виправити помилку у Державному акті чи отримати його дублікат, немає можливості, оскільки змінилось законодавство, яке регулює порядок оформлення і державної реєстрації прав на земельні ділянки. Так, орган, що припустив помилку, а саме Словянська міська рада Донецької області, позбавлена можливості вносити зміни до державних актів, оскільки втратив чинність Наказ Державного комітету України із земельних ресурсів №325 від 22 червня 2009 року «Про затвердження Інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою». Разом з тим, набрав чинності Закон України «Про Державний земельний кадастр», Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», однак державний реєстратор позбавлений можливості вносити зміни про належну мені земельну ділянку, оскільки відомості про неї до Реєстру права власності на нерухоме майно ще не внесені, та не має можливості видати дублікат документу. Таким чином, відновити документ немає можливості, оскільки згідно із чинним Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не передбачена можливість видачі дублікатів документів, в тому числі і державних актів на право власності на земельну ділянку. Таким чином, фактично, позивач є власником земельної ділянки, однак відсутній документ, який би міг підтвердити право власності.

З огляду на наведене, позивач позбавлений можливості захистити свої права іншим шляхом аніж як через звернення до суду, у звязку із чим він змушений був звернутися із даним позовом та просити суд ухвалити рішення яким визнати за ним право власності на земельну ділянку, розташовану за адресою: Донецька область, м. Святогірськ, вул. Куйбишева, 58 А, 32, площею 0,0822 га для індивідуального дачного будівництва, кадастровий номер: :01:001:0925.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_4, який діє на підставі договору про надання правової допомоги від 04 травня 2016 року (а.с. 18), будучи належним чином повідомленими про дату та час розгляду справи, до судового засідання не зявились, надали суду заяви з проханням розгляд справи проводити у їх відсутності, позов задовольнити (а.с. 24, 25).

Представник відповідача ОСОБА_2 міської ради, будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду справи, до судового засідання не зявився, на адресу суду надано заяву з проханням розгляд справи проводити без участі представника Ради (а.с. 26).

Суд, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обґрунтованість.

Так, у судовому засіданні встановлено, що згідно із Державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯЛ №980967 від 10 жовтня 2011 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі, його видано на імя - ОСОБА_5, ІПН:НОМЕР_1, на підставі рішення ОСОБА_2 міської ради №13-VІІІ-6 від 30 травня 2011 року. Відповідно вказаного державного акту, власником земельної ділянки, розташованої за адресою: Донецька область, м. Святогірськ, вул. Куйбишева, 58А, 32, площею 0,0822 га для індивідуального дачного будівництва, кадастровий номер :01:001:0925 зазначений - ОСОБА_6 (а.с. 9).

Оформленням і отриманням державного акту на землю на вказану земельну ділянку, займався ОСОБА_3 на підставі виданої позивачем і нотаріально посвідченої довіреності з питань оформлення права власності на земельну ділянку, яку, 19 березня 2014 року, позивач скасував. Наведене стверджується заявою позивача від 19 березня 2014 року, зареєстрованою в реєстрі за №377 (а.с. 11,11 з.б.), та витягом про реєстрацію в єдиному реєстрі довіреностей №26482243 від 19 березня 2014 року (а.с. 12).

З метою отримання документів на належну йому земельну ділянку, позивач, 28 січня 2016 року, отримав Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-016 (а.с. 14) і 04 лютого 2016 року звернувся до Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Словянського міськрайонного управління юстиції Головного територіального управління юстиції у Донецькій області. Однак, йому було відмовлено у реєстрації права власності на земельну ділянку (внесення відомостей до Реєстру права власності на нерухоме майно), оскільки в Державному акті на право власності на земельну ділянку припущена помилка в написанні його прізвища.

Так, відповідно рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень, реєстратор відмовив ОСОБА_1 у державній реєстрації його права на земельну ділянку, що розташована по вул. Кільцевій (колишня Куйбишева), 58 А, кадастровий номер: :01:001:0925, оскільки подані ним документи не відповідають вимогам, встановленим Законом, а саме, власником земельної ділянки, згідно із Державним актом на право власності на земельну ділянку за № 980967 серії ЯЛ від 10 жовтня 2011 року вказаний «Світличний Яків Якович» (а.с.17).

Згідно із повідомленням Відділу Держгеокадастру у м. Словянську Донецької області № 9-28-0.5-646/2-16 від 21 червня 2016 року, станом на 01 січня 2013 року, за даними Державного земельного кадастру, право власності на земельну ділянку за адресою: Донецька область, м. Святогірськ, вул. Куйбишева, 58-А,32 кадастровий номер :01:001:0925 площею 0,0822 га зареєстровано за громадянином «Светличним Яковом Яковичем» (державний акт на право приватної власності на землю серії ЯЛ № 980967 зареєстрований 10 жовтня 2011 за № 00291).

Як видно з інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, №61241507 від 13 червня 2016 року, отриманої на запит суду, відомості про державну реєстрацію права власності на спірну земельну ділянку, розташовану за адресою: Донецька область, м. Святогірськ, вул. Куйбишева, 58-А, 32, - відсутні.

На даний час, вказаний державний акт направо власності на земельну ділянку позивачем втрачений. ОСОБА_1 було розміщено оголошення в газеті стосовно втрати документа та визнання його недійсним, що підтверджується доданою до матеріалів справи газетою «ТВ плюс» від 05 листопада 2015 року (а.с.13).

На підставі Наказу Міністерства Аграрної політики та продовольства України від 09 вересня 2013 року № 537, Інструкція про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 22 червня 2009 року № 325 втратила чинність, а тому можливість внесення виправлень, чи отримання позивачем дубліката державного акту на право власності на земельну ділянку із правильним зазначення його прізвища - втрачена.

Відповідно ст. 328 ЦК України право власності виникає на підставах, не заборонених законом, і вважається придбаним правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність придбання права власності не встановлена судом.

Згідно із розясненнями Постанови Пленуму ВССУ від 07 лютого 2014 року "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав", 5. Вирішуючи питання про правомірність набуття права власності, суд має враховувати, що воно набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема на підставі правочинів. При цьому діє презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК).

З приписами ч. ч. 1,2 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Частина 1 ст. 55 Конституції України передбачає, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом, містить загальну норму, яка означає право кожного звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені чи порушуються, створені чи створюються перешкоди для їх реалізації чи мають місце інші обмеження прав і свобод.

Згідно із ч. 1 ст. 64 Основного Закону, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Статтею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦПК України, визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів.

Як встановлено у судовому засіданні і видно із матеріалів справи, в державному акті на право приватної власності на землю була допущена помилка. Крім того, вказаний акт позивачем втрачений, однак позивач позбавлений можливості внести зміни до державного акту, чи отримати його дублікат, оскільки Інструкція про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затверджена наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 22 червня 2009 року № 325 втратила чинність, а тому відновити документ немає можливості, оскільки згідно з чинним Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не передбачена можливість видачі дублікатів документів, в тому числі і державних актів на право власності на земельну ділянку.

У звязку із наведеним, аналізуючи встановлені у судовому засіданні обставини справи та відповідні ним правовідносини, суд приходить до висновку, що слід визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку, розташовану за адресою: Донецька область, м. Святогірськ, вул. Куйбишева, 58 А, 32, для індивідуального дачного будівництва, кадастровий номер: :01:001:0925.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3,10,60,209,212,213,214,215 ЦПК України, ст.ст. 15,16,25,328, 373, 374, 392, 1216- 1218, 1220, 1221, 1222, 1223,ч.1ст.1225, ч.3 ст.1268, ст. 1269, ч.1 ст. 1270 Цивільного Кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради Донецької області про визнання права власності задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН: НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на земельну ділянку, розташовану за адресою: Донецька область, м. Святогірськ, вул. Куйбишева, 58 А, 32, площею 0,0822 га для індивідуального дачного будівництва, кадастровий номер: :01:001:0925.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Донецької області через Словянський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення складено у нарадчій кімнаті у єдиному екземплярі.

Повний текст рішення виготовлений 29 червня 2016 року.

Головуючий - суддя: О.В. Ільяшевич