Дата документу 13.05.2016
Справа № 320/6752/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" травня 2016 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області в складі:

головуючого - судді Кучеренко Н.В.

при секретарі - Левандовській О.М.

за участю представника позивача - адвоката Лапшиної Г.І.

представників відповідачів - Склянної І.В., Дмитрової К.В., адвоката Чеботар Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Мелітополі Запорізької області цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до відділу охорони здоров'я Мелітопольської міської ради Запорізької області, Комунальної установи «Мелітопольська міська лікарня №2» Мелітопольської міської ради Запорізької області про визнання незаконними та скасування наказів про наступне скорочення працівника,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати наказ головного лікаря Комунальної установи «Мелітопольська міська лікарня №2» Мелітопольської міської ради Запорізької області від 16 червня 2015 року № 59 «Про внесення змін до штатного розпису», зміни до штатного розпису Комунальної установи «Мелітопольська міська лікарня №2» Мелітопольської міської ради Запорізької області з 01 вересня 2015 року, наказ головного лікаря Комунальної установи «Мелітопольська міська лікарня №2» Мелітопольської міської ради Запорізької області від 01 липня 2015 року № 114/1 «Про наступне скорочення чисельності штатів працівників», наказ начальника відділу охорони здоров'я Мелітопольської міської ради Запорізької області від 14 липня 2015 року № 144 «Про організацію дерматовенерологічної допомоги дорослому населенню м. Мелітополя та внесення змін до штатних розписів» щодо скорочення та виведення із штатного розпису посади завідуючого шкірно-венерологічним диспансерним відділенням, яку займає ОСОБА_5 незаконними та скасувати їх в цій частин, а також стягнути з відповідачів на його користь понесені ним витрати по сплаті судового збору. Вважає, що вказані накази були прийняті з порушенням норм діючого законодавства.

Позивач ОСОБА_5 та його представник - адвокат Лапшина Г.І. в судовому засіданні уточнювали підстави позовних вимог, підтримали їх в повному обсязі, просили їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача Комунальної установи «Мелітопольська міська лікарня №2» Мелітопольської міської ради Запорізької області - Лактіонова Л.Д. в судове засідання не з'явилась, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги не визнала в повному обсязі, просила відмовити в задоволенні позову.

Представник відповідача Комунальної установи «Мелітопольська міська лікарня №2» Мелітопольської міської ради Запорізької області - Дмитрова К.В. в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, просила відмовити в їх задоволенні в повному обсязі, зазначивши, що при винесенні спірних наказів було дотримано вимог діючого законодавства та не вбачає будь-яких порушень при їх винесенні.

Представник відповідача відділу охорони здоров'я Мелітопольської міської ради Запорізької області - Слянна І.В. в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог в повному обсязі, просила відмовити в їх задоволенні. На обґрунтування своїх заперечень зазначила, що Відділ охорони здоров'я Мелітопольської міської ради Запорізької області є органом місцевого самоврядування (організаційно-правова форма за КОПФГ 420) і у відповідності до затвердженого рішенням 22 сесії Мелітопольської міської ради VI скликання від 27 квітня 2012 року №6 Положення про відділ охорони здоров'я Мелітопольської міської ради Запорізької області має повноваження щодо управління підпорядкованими лікувально-профілактичними закладами м. Мелітополя, у тому числі володіє правом затвердження кошторисів їх доходів, видатків та штатного розпису. Так само, Відділ охорони здоров'я Мелітопольської міської ради Запорізької області є головним розпорядником міського бюджету м. Мелітополя в галузі «Охорони здоров'я» КФК 080000 та має всі повноваження визначені ст. 22 Бюджетного Кодексу України. Таким чином, Відділ охорони здоров'я Мелітопольської міської ради Запорізької області має право організовувати медичну допомогу населенню м. Мелітополя, у тому числі шкірно-венерологічну та визначати штатну структуру підпорядкованих закладів. Відповідно до пункту 17 розпорядження міського голови від 05 березня 2015 року №148-р «Про затвердження заходів щодо організації та виконання бюджету м. Мелітополя у 2015 році» головні розпорядники коштів міського бюджету були зобов'язані забезпечити та упорядкувати структуру штатної чисельності працівників у межах затверджених асигнувань на оплату праці. З метою забезпечення виконання вищевказаного розпорядження, Відділом охорони здоров'я Мелітопольської міської ради Запорізької області було видано наказ від 16 березня 2015 року №588 «Про затвердження плану-графіку щодо оптимізації ліжкового фонду, реформування організації харчування в закладах охорони здоров'я в 2015 році», де згідно з пунктом 13 головного лікаря КУ «Мелітопольська міська лікарня №2» ММР ЗО Речка М.М. було зобов'язано надати пропозиції щодо організації надання спеціалізованої медичної допомоги населенню м. Мелітополя диспансерним шкірно-венерологічним відділенням консультативно-діагностичного відділення КУ «Мелітопольська міська лікарня №2» ММР ЗО та привести структуру та штатну чисельність у відповідність до чинного законодавства. Штатні нормативи медичного персоналу міських шкірно-венерологічних диспансерних відділень визначені додатком №25 до наказу Міністерства охорони здоров'я України від 23 лютого 2000 року № 33 "Про штатні нормативи та типові штати закладів охорони здоров'я" з розрахунком посад лікарів-дерматовенерологів 0,3 одиниці на 10 тисяч населення. Зокрема, доросле населення м. Мелітополя, відповідно до статистичних даних, складає 130029 осіб. Отже, розрахункова кількість ставок лікарів дерматовенерологів за нормативами складає - 130029:10000*0,3=3,9 (4 одиниці). Станом на 01 червня 2015 року у штатному розписі КУ «Мелітопольська міська лікарня №2» ММР ЗО нараховувалось 7 одиниць лікарів дерматовенерологів. Понаднормативна чисельність лікарів-дерматовенерологів склала З одиниці. Затверджений фонд заробітної плати станом на 01 січня 2015 року КУ «Мелітопольська міська лікарня №2» Мелітопольської міської ради Запорізької області становив 21,0 млн. грн. Розрахункова потреба в коштах на виплату заробітної плати співробітникам КУ «Мелітопольська міська лікарня №2» Мелітопольської міської ради Запорізької області на 2015 рік - 23,6 млн. грн. Дефіцит коштів на заробітну плату склав 2,6 млн. грн. станом на 01 січня 2015 року. Економія фонду заробітної плати від скорочення 8,5 одиниць надлишкової штатної чисельності шкірновенерологічного відділення складає 369,7 тис. грн. Враховуючи наведену вище інформацію та керуючись постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2002 року №228 «Про затвердження Порядку складання, розгляду, затвердження основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ» (зі змінами), на підставі наказу Міністерства охорони здоров'я України №33 "Про штатні нормативи та типові штати закладів охорони здоров'я" Відділом охорони здоров'я Мелітопольської міської ради Запорізької області було видано наказ від 15 червня 2015 року №119 «Про приведення штатної чисельності до вимог чинного законодавства», у якому головного лікаря КУ «Мелітопольська міська лікарня №2» ММР ЗО Речка М.М. було зобов'язано привести структуру, штатний розклад та чисельність працівників консультативно-діагностичного відділення в частині, що стосується шкірно- венерологічного диспансерного відділення, у відповідність до наказу Міністерства охорони здоров'я України від 23 лютого 2000 року №33 "Про штатні нормативи та типові штати закладів охорони здоров'я" з дотриманням всіх норм чинного законодавства. Даний наказ відповідає усім нормативам діючого законодавства та виданий в межах повноважень, покладених на відділ охорони здоров'я Мелітопольської міської ради Запорізької області. Претензії позивача щодо погіршення якості надання населенню медико-санітарної допомоги у галузі шкірно-венерологічного лікування також вважають необґрунтованими, оскільки наказом відділу охорони здоров'я Мелітопольської міської ради Запорізької області від 28 квітня 2015 року №93 «Про створення постійнодіючої групи з питань реформування галузі охорони здоров'я міста та створення раціонального клінічного маршруту пацієнта» було створено та затверджено склад постійнодіючої робочої групи, до складу якої увійшли керівники лікувальних закладів, спеціалісти з питань організації охорони здоров'я, головні позаштатні фахівці, працівники фінансово-економічних служб. На засіданнях робочої групи було ретельно вивчено аналіз роботи дерматовенерологічної служби міста, шляхи удосконалення її діяльності та заслухано висновки головного позаштатного дерматовенеролога відділу охорони здоров'я Мелітопольської міської ради Запорізької області Рязянової Л.М. Зокрема, згідно з протоколом №2 на засіданні зазначеної вище робочої групи від 03 липня 2015 року було прийнято рішення щодо передачі 2,0 посади лікарів-дерматовенерологів до консультативно-діагностичного відділення КУ «Територіальне медичне об'єднання «Багатопрофільна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги» Мелітопольської міської ради Запорізької області з метою наближення та покращення медичної допомоги для населення міста. Беручи до уваги рішення робочої групи, з метою поліпшення якості, ефективності, підвищення доступності амбулаторної дерматовенерологічної допомоги дорослому населенню міста, відділом охорони здоров'я Мелітопольської міської ради Запорізької області було видано наказ від 14 липня 2015 року №144 «Про організацію дерматовенерологічної допомоги дорослому населенню м. Мелітополя та внесення змін до штатних розписів», згідно з яким: виведено зі штатного розпису консультативно-діагностичного відділення КУ «Мелітопольська міська лікарня №2» ММР ЗО: лікар-дерматовенеролог - 2 одиниці; сестра медична - 2 одиниці. Наказ КУ «Мелітопольська міська лікарня №2» ММР ЗО від 17 липня 2015 №70 «Про внесення змін до штатного розпису». Введено до штатного розпису консультативно-діагностичного відділення КУ «Територіальне медичне об'єднання «Багатопрофільна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги» ММР ЗО: лікар-дерматовенеролог - 2 одиниці; сестра медична - 2 одиниці. Наказ КУ «ТМО «Багатопрофільна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги» ММР ЗО від 27 липня 2015 року №76/лс «Про внесення змін до штатного розпису лікарні». Визначено розташування кабінетів лікарів-дерматовенерологів на площах: КУ «Мелітопольська міська лікарня №2» ММР ЗО, за адресою: вул. Брив-ла-Гайард,6; КУ «Центр первинної медико-санітарної допомоги №1» ММР ЗО, за адресою: вул. Крупської,7 та КУ «Центр первинної медико- санітарної допомоги №2» ММР ЗО, за адресою: вул. Індустріальна, 89. Створення кабінетів лікарів-дерматовенерологів для надання медичної допомоги населенню відповідає нормам наказів наказу Міністерства охорони здоров'я України від 23 лютого 2000 року № 33 "Про штатні нормативи та типові штати закладів охорони здоров'я" та №312 від 08 травня 2009 року «Про затвердження клінічних протоколів надання медичної допомоги хворим на дерматовенерологічні захворювання». Крім того, незважаючи на функціонування в м. Мелітополі шкірно-венерологічного диспансерного відділення, показники захворюваності на заразні венерологічні захворювання на протязі останніх років мають значення в 2-3 рази нижчі, ніж в містах області. У 2014 році захворюваність мікозами має аналогічні значення, нижчі ніж в містах області. Значно нижчі показники загальної захворюваності шкірними хворобами у продовж 2014-2015 року у порівнянні з середніми показниками у містах області. У 2014 показник у м. Мелітополі - 261,77, що на 48% нижче, ніж в середній показник по містах області (506,2%). У 2015 році показник у м. Мелітополь - 331,31, що на 27% нижче середньообласного рівня (528,9%). Наведені факти свідчать про те, що шкірно-венерологічна служба м. Мелітополя на протязі декількох років має показник роботи гірше ніж у містах Запорізької області, у тому числі захворюваності на заразні шкірно- венерологічні хвороби що свідчить про неефективну роботи зі сторони завідуючого відділення, неналежну організацію лікувально-діагностичного процесу шкірно-венерологічної служби, що спричинило необхідність змін в організації служби. Таким чином, на підставі наведеного вище, вважає, що накази відділу охорони здоров'я Мелітопольської міської ради Запорізької області від 15 вересня 2015 року №119 «Про приведення штатної чисельності до вимог чинного законодавства» та від 14 липня 2015 року №144 «Про організацію дерматовенерологічної допомоги дорослому населенню м. Мелітополя та внесення змін до штатних розписів» повністю відповідають нормативним документам, а саме: Бюджетному кодексу України (від 08 липня 2010 року №2456-УІ), Господарському Кодексу України (від 16 січня 2003 року №436- IV), Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік» (28 грудня 2014 року №80- VIII), постанові Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 року №228 «Про затвердження Порядку складання, розгляду, затвердження основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ» (зі змінами), наказу Міністерства охорони здоров'я України від 23 лютого 2000 року №33 «Про штатні нормативи та типові штати закладів охорони здоров'я» (зі змінами), рішенню 63 сесії Мелітопольської міської ради VI скликання від 29 січня 2015 року №2/9 «Про міський бюджет на 2015 рік», розпорядженню міського голови від 05 березня 2015 року №148-р «Про затвердження заходів щодо організації та виконання бюджету м. Мелітополя в 2015 році», Положенню про відділ охорони здоров'я Мелітопольської міської ради Запорізької області, затвердженому рішенням 22 сесії Мелітопольської міської ради VI скликання від 27 квітня 2012 року №6. Вважає, що на сьогоднішній день дерматовенерологічна служба в лікувально-профілактичних установах міста Мелітополя повністю відповідає діючим нормативам, а саме: наказу Міністерства охорони здоров'я України №312 від 08 травня 2009 року «Про затвердження клінічних протоколів надання медичної допомоги хворим на дерматовенерологічні захворювання»; наказу Міністерства охорони здоров'я України №286 від 07 червня 2004 року «Про удосконалення дерматовенерологічної допомоги населенню України» (зі змінами); наказу Міністерства охорони здоров'я України №207 від 30.12.1992 «Про організацію дерматовенеролічної допомоги населенню України» (зі змінами).

В судовому засіданні представник відповідачів - адвокат Чеботар Н.А. заперечувала проти задоволення позовних вимог в повному обсязі, просила відмовити в їх задоволенні. Окрім наведених вище заперечень з боку представника відповідача відділу охорони здоров'я Мелітопольської міської ради Запорізької області, додатково зазначила, що на засіданні постійнодіючої робочої групи, до складу якої увійшли керівники лікувальних закладів, спеціалісти з питань організації охорони здоров'я, головні позаштатні фахівці, працівники фінансово-економічних служб, було ретельно вивчено аналіз роботи дерматовенерологічної служби міста, шляхи удосконалення її діяльності, та більшістю голосів прийнято відповідне рішення, яке на даний час ніким не оскаржено. Крім того зазначила, що навіть при наявності 4,0 посад лікарів-дерматовенерологів, не обмежується право на створення кабінетів, а не відділення. Отже, спірні накази прийняті з дотриманням вимог діючого законодавства.

Вислухавши доводи позивача та його представника, пояснення представників відповідачів, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлює, що кожен має право на розгляд його справи судом.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод ратифікована Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №№ 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року і набрала чинності для України 11 вересня 1997 року.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції) наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на подання до суду скарги, пов'язаної з його або її правами та обов'язками цивільного характеру (рішення від 21 лютого 1975 року у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» (п. 36). На це «право на суд», в якому право на доступ до суду є одним з його аспектів, може посилатися кожен, хто небезпідставно вважає, що втручання у реалізацію його або її прав цивільного характеру є неправомірним (рішення від 13 жовтня 2009 року у справі «Салонтаджі-Дробняк проти Сербії» (п. 132).

Особлива сумлінність є необхідною при розгляді трудових спорів (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руотоло проти Італії»).

Відповідно до ч.1 ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується . Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Згідно другого абзацу ст. 40 КЗпП України звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статі, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Відповідно до п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» № 9 від 6 листопада 1992 року, розглядаючи трудові спори, пов'язані зі звільненням за п.1 ст.40 КЗпП України, суди зобов'язані з'ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджався він за 2 місяці про наступне вивільнення.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_5 працює завідуючим шкірно-венерологічним диспансерним відділенням у Комунальній установі «Мелітопольська міська лікарня №2» ММР ЗО, що підтверджується копією трудової книжки.

Відповідно до довідки серії 10 ААБ від 25 листопада 2013 року, виданою обласною МСЕК № 3 позивач ОСОБА_5 є інвалідом ІІІ загального захворювання.

16 червня 2015 року наказом головного лікаря Комунальної установи «Мелітопольська міська лікарня» ММР ЗО № 59 були внесені зміни до штатного розпису.

Як наслідок, відповідно до наказу головного лікаря Комунальної установи «Мелітопольська міська лікарня №2» ММР ЗО № 114/1 від 01 липня 2015 року на підставі наказу № 59 від 16 червня 2015 року Комунальної установи «Мелітопольська міська лікарня №2» ММР ЗО було попереджено про наступне скорочення чисельності штатів по шкірно-венерологічному диспансерному відділенню, зокрема завідувача відділення - позивача ОСОБА_5

Також, відповідно до наказу начальника відділу охорони здоров'я Мелітопольської міської ради Запорізької області від 14 липня 2015 року № 144 «Про організацію дерматовенерологічної допомоги дорослому населенню м. Мелітополя та внесення змін до штатних розписів» виведено зі штатного розпису консультативно-діагностичного відділення КУ «Мелітопольська міська лікарня №2» ММР ЗО лікаря-дерматовенеролога 2 од., сестра медична 2 од.

Вирішуючи питання щодо задоволення позовних вимог, суд виходить з наступного.

Наказ головного лікаря Комунальної установи «Мелітопольська міська лікарня» ММР ЗО № 59 від 16 червня 2015 року був прийнятий на підставі наказу МОЗ України від 23 лютого 2000 року № 33 "Про штатні нормативи та типові штати закладів охорони здоров'я" та згідно наказу Відділу охорони здоров'я Мелітопольської міської ради Запорізької області від 15 червня 2015 року № 119.

Пунктом 1 цього наказу передбачено скоротити з 01 вересня 2015 року у структурі Консультативно-діагностичного відділення (Шкіряно-венерологічне диспансерне відділення) - 1.0 ставку завідуючого відділенням (лікаря - дерматовенеролога); 6,0 ставок лікаря - дерматовенеролога; 1,0 ставку сестри медичної старшої; 6,0 ставок сестри медичної палатної; 2,0 ставки медичної дільничної; 1,5 ставки молодшої медичної сестри.

Пунктом 2 передбачено ввести з 01 вересня 2015 року у структуру Консультативно-діагностичного відділення (шкірно-венерологічний кабінет) - 4,0 ставки лікаря - дерматовенеролога; 4,0 ставки сестри медичної, 1,0 ставку молодшої медичної сестри (зміни до штатного розпису КУ «Мелітопольська міська лікарня №2» ММР ЗО з 01 вересня 2015 року до наказу № 59 від 16 червня 2015 року).

При цьому, в п.1.1. наказу Відділу охорони здоров'я Мелітопольської міської ради Запорізької області від 15 червня 2015 року № 119 зазначено - «Привести структуру, штатний розклад та численність працівників консультативно-діагностичного відділення в частині, що стосується шкіряно-венерологічного диспансерного відділення у відповідності до наказу МОЗ України від 23 лютого 2000 року № 33 з дотриманням всіх норм чинного законодавства.

Тобто, цим наказом не передбачалась реорганізація шкіряно-венерологічного диспансерного відділення.

Пунктом 2 наказу МОЗ України від 23 лютого 2000 року № 33 (абзац перший із змінами, внесеними згідно з наказом Міністерства охорони здоров'я України від 12 березня 2008 року N 122) надано право керівникам закладів охорони здоров'я у разі виробничої необхідності змінювати штати окремих структурних підрозділів або вводити посади, не передбачені штатними нормативами для даного закладу, за рахунок посад інших структурних підрозділів в межах фонду оплати праці, доведеного лімітними довідками на відповідний період. Заміна посад працівників може здійснюватись лише в межах однієї категорії медичного (лікарі, середній медичний персонал, молодший медичний персонал), фармацевтичного персоналу, адміністративно-управлінського, крім заступників керівників, та господарсько-обслуговуючого персоналу.

Згідно додатку 25 до наказу МОЗ України від 23 лютого 2000 року № 33 посади лікарів-дерматовенерологів, у т.ч. дитячих для надання амбулаторної допомоги в міських диспансерах установлюються з розрахунку 0,3 посади на 10 тис. чоловік відповідно дорослого і дитячого населення (п.1 розділу «А»).

Посади лікарів за відсутності в місті (міському адміністративному районі) шкірно-венерологічного диспансеру встановлюються в штаті однієї або декількох міських поліклінік відповідно до пп. 1 і 4а) розділу "А" цих штатних нормативів.

Посада завідуючого шкірно-венерологічним диспансерним відділенням установлюється за наявності не менше 3,5 посади лікарів-дерматовенерологів, замість 0,5 посади лікаря (п.п. 1, 2 розділу «Б»).

Згідно з витягом з штатного розпису консультативно-діагностичного відділення КУ «Мелітопольська міська лікарня №2» ММР ЗО станом на 01 вересня 2015 року передбачалось 4,25 посади лікарів-дерматовенерологів.

Отже, системним аналізом вищенаведених норм встановлено, що у даному випадку установлюється посада завідуючого, яку і займав позивач.

Крім того, пунктом 5.1.6. Положення про відділ охорони здоров'я Мелітопольської міської ради Запорізької області, та п.2.10 Посадової інструкції начальника відділу охорони здоров'я Мелітопольської міської ради Запорізької області передбачається внесення в установленому порядку пропозицій міському голові по відкриттю, створенню, реорганізації і ліквідації закладів, установ сфери охорони здоров'я м. Мелітополя.

Також відповідно до роз'яснень, наданих у листі Міністерства охорони здоров'я від 23 грудня 2015 року № 10.02.11/40205, зазначено що відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» всі питання управління об'єктами комунальної власності, у тому числі закладами охорони здоров'я, належать до компетенції місцевих органів самоврядування.

У судовому засіданні було встановлено, що фактично на підставі оскаржуваних позивачем наказів відбулася реорганізація шкіряно-венерологічного диспансерного відділення та скорочення штату.

Відповідно до Закону України «Про Основи законодавства України про охорону здоров'я» (ст.ст.12-19) охорона здоров'я - один з пріоритетних напрямів державної діяльності. Держава формує політику охорони здоров'я в Україні та забезпечує її реалізацію. Державна політика охорони здоров'я забезпечується бюджетними асигнуваннями в розмірі, що відповідає її науково обґрунтованим потребам, але не менше десяти відсотків національного доходу. Складовою частиною державної політики охорони здоров'я в Україні є політика охорони здоров'я в Республіці Крим, місцеві і регіональні комплексні та цільові програми, що формуються Верховною Радою Республіки Крим, органами місцевого і регіонального самоврядування та відображають специфічні потреби охорони здоров'я населення, яке проживає на відповідних територіях.

Рада Міністрів Республіки Крим, Представники Президента України та підпорядковані їм органи місцевої державної адміністрації, а також виконавчі комітети сільських, селищних і міських Рад народних депутатів реалізують державну політику охорони здоров'я в межах своїх повноважень, передбачених законодавством.

Функції спеціально уповноважених органів державної виконавчої влади в адміністративно-територіальних одиницях України покладаються на відділ охорони здоров'я Ради Міністрів Республіки Крим та органи місцевої державної адміністрації.

Кабінет Міністрів України та уповноважені Президентом України міністерства, інші центральні органи виконавчої влади, а також в межах своїх повноважень органи місцевого самоврядування мають право припинити діяльність будь-якого закладу охорони здоров'я у разі порушення ним законодавства про охорону здоров'я, невиконання державних вимог щодо якості медичної допомоги та іншої діяльності в галузі охорони здоров'я або вчинення дій, що суперечать його статуту.

Як встановлено під час судового розгляду, начальник відділу охорони здоров'я Мелітопольської міської ради Запорізької області не вносив в установленому порядку пропозицій міському голові пропозицію про реорганізацію шкіряно-венерологічного диспансерного відділення, і, відповідно, таке рішення Мелітопольською міською радою Запорізької області не приймалося.

Крім того, у своїх запереченнях відповідачі посилаються на протокол № 1 від 14 травня 2015 року, та протокол № 2 від 03 липня 2015 року засідання робочої групи відділу охорони здоров'я Мелітопольської міської ради з питань реформування в галузі охорони здоров'я міста та створення раціонального клінічного маршруту пацієнта, згідно з якими була створена робоча група з удосконалення роботи дерматовенерологічної служби, та прийнято рішення про передачу 2,0 посади лікарів - дерматовенерологів до КДВК У «ТМО «Багатопрофільна лікарня ІМЛ та ШМД» ММР ЗО.

Але, як передбачено п.7 (Пояснення до Переліку закладів охорони здоров'я) наказу МОЗ України від 28 жовтня 2002 року № 385 «Про затвердження переліків закладів охорони здоров'я, лікарських, провізорських посад та посад молодших спеціалістів з фармацевтичною освітою у закладах охорони здоров'я» диспансери - це лікувально-профілактичні заклади, що надають медичну допомогу населенню з певних груп захворювань та забезпечують диспансеризацію населення, які створюються з чисельністю лікарів амбулаторного приймання не менше 5 ставок. Як було встановлено у судовому засіданні у м. Мелітополі станом на 01 вересня 2015 року передбачалось 4,25 посади лікарів - дерматовенерологів для дорослого населення та 0,75 для дитячого, тобто загалом 5 посад лікарів - дерматовенерологів.

Відповідно, прийняття рішення про створення замість шкірно-венерологічного диспансерного відділення Консультативно-діагностичного відділення (шкірно-венерологічного кабінету) не відповідає вимогам наказу МОЗ України від 28 жовтня 2002 року № 385.

Крім того, суд вважає неприйнятними посилання представника відповідачів - адвоката Чеботар Н.А. в частині того, що навіть при наявності 4,0 посад лікарів-дерматовенерологів, не обмежується право на створення кабінетів, а не відділення, та не оскарження протоколів постійнодіючої робочої групи, оскільки винесення спірних наказів з урахуванням вищезазначених обставин, не є тією підставою, з якого приписи норм діючого законодавства пов'язують їх правомірність та законність, тобто помилково ототожнено різні за змістом і правовими наслідками юридичні поняття - право та встановлений порядок.

Згідно ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно Рішення Конституційного суду України від 01 грудня 2004 року № 18-рп/2004 у справі № 1-10/2004 за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (справа про охоронюваний законом інтерес) поняття «охоронюваний законом інтерес», що вживається в частині першій статті 4 Цивільного процесуального кодексу України та інших законах України у логічно-смисловому зв'язку з поняттям «права», необхідно розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, - суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Таким чином, керуючись конституційним принципом верховенства права, оцінивши всебічно, повно та об'єктивно всі наявні у справі докази окремо та у сукупності, застосовуючи відповідні норми матеріального права, утверджуючи та забезпечуючи права людини і основоположні свободи сторін, враховуючи принципи справедливості та неупередженості, суд дійшов до висновку, що позовна заява ОСОБА_5 до відділу охорони здоров'я Мелітопольської міської ради Запорізької області, Комунальної установи «Мелітопольська міська лікарня №2» Мелітопольської міської ради Запорізької області про визнання незаконними та скасування наказів про наступне скорочення працівника підлягає повному задоволенню.

Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача судових витрат, суд виходить з наступного.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

При цьому, відповідно до положень п. 36 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року № 10 якщо вимогу пропорційності розподілу судових витрат точно визначити неможливо (наприклад, при задоволенні позову немайнового характеру), то судові витрати розподіляються між сторонами порівну.

Крім того, згідно п. 40 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року № 10 стягнення відповідних сум судового збору здійснюється в дохід Державного бюджету України у розмірі, визначеному згідно з частиною першою статті 4 Закону № 3674-VI, виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 01 січня того календарного року, в якому відповідна заява або скарга подавалася до суд

Таким чином враховуючи вищенаведене, суд вважає необхідним стягнути порівну з відповідачів на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору відповідно до квитанції № 1410124 від 19 серпня 2015 року в розмірі 121 грн. 80 коп., а також враховуючи те, що під час подачі позову, позивач був звільнений від сплати судового збору, а судом вирішено задовольнити його позов, тому з відповідачів порівну підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 243 грн. 60 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. 43 Конституції України, ст. 40 КЗпП України, ст.ст. 12-19 Закону України «Про Основи законодавства України про охорону здоров'я», ст. 32 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» № 9 від 6 листопада 1992 року, п.п. 36,40 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року № 10, Рішенням Конституційного суду України від 01 грудня 2004 року № 18-рп/2004 у справі № 1-10/2004, ст.ст. 4,15, 57, 59, 79, 88, 107, 208, 212-215, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_5 до відділу охорони здоров'я Мелітопольської міської ради Запорізької області, Комунальної установи «Мелітопольська міська лікарня №2» Мелітопольської міської ради Запорізької області про визнання незаконними та скасування наказів про наступне скорочення працівника - задовольнити повністю.

Визнати наказ головного лікаря Комунальної установи «Мелітопольська міська лікарня №2» Мелітопольської міської ради Запорізької області від 16 червня 2015 року № 59 «Про внесення змін до штатного розпису», зміни до штатного розпису Комунальної установи «Мелітопольська міська лікарня №2» Мелітопольської міської ради Запорізької області з 01 вересня 2015 року, наказ головного лікаря Комунальної установи «Мелітопольська міська лікарня №2» Мелітопольської міської ради Запорізької області від 01 липня 2015 року № 114/1 «Про наступне скорочення чисельності штатів працівників», наказ начальника відділу охорони здоров'я Мелітопольської міської ради Запорізької області від 14 липня 2015 року № 144 «Про організацію дерматовенерологічної допомоги дорослому населенню м. Мелітополя та внесення змін до штатних розписів» щодо скорочення та виведення із штатного розпису посади завідуючого шкірно-венерологічним диспансерним відділенням, яку займає ОСОБА_5, незаконними та скасувати їх в цій частині.

Стягнути з відділу охорони здоров'я Мелітопольської міської ради Запорізької області на користь ОСОБА_5 витрати по сплаті судового збору в розмірі 60 (шістдесят) гривень 90 копійок.

Стягнути з Комунальної установи «Мелітопольська міська лікарня №2» Мелітопольської міської ради Запорізької області на користь ОСОБА_5 витрати по сплаті судового збору в розмірі 60 (шістдесят) гривень 90 копійок.

Стягнути з відділу охорони здоров'я Мелітопольської міської ради Запорізької області на користь держави витрати по сплаті судового збору в розмірі 121 (сто двадцять один) гривень 80 копійок.

Стягнути з Комунальної установи «Мелітопольська міська лікарня №2» Мелітопольської міської ради Запорізької області на користь держави витрати по сплаті судового збору в розмірі 121 (сто двадцять один) гривень 80 копійок.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області через Мелітопольський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Н.В.Кучеренко