Справа № 495/7843/15-ц
Рівненський міський суд Рівненської області в складі:
головуючого судді Першко О. О.
з секретарем Слободенюк В.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором кредиту,
Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до вказаного договору ВАТ «Електрон банк», правонаступником якого є позивач, надав відповідачу кредит у розмірі 41 600 доларів США з кінцевою датою погашення не пізніше 30 березня 2023 року, під 12,5 % річних з Базовою ставкою. Після отримання кредиту відповідач свої зобов'язання належним чином не виконував, у результаті чого виникла заборгованості у розмірі 25 539,14 доларів США, у тому числі: заборгованість за кредитом 23 119,77 доларів США, заборгованість за відсотками 1 807, 55 доларів США, пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ 611,52 доларів США.
У судове засідання представник позивача не з'явився, при цьому подав заяву з клопотання про розгляд справи без його участі і підтримання позовних вимог у повному обсязі.
Відповідач повторно не зявився в судове засідання, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи. Згідно повідомлення адресно-довідкового підрозділу УДМС України в Рівненській області (а.с.41) ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_2. Надіслані на адресу відповідача, зазначену в позові та повідомленні судові повістки, поверталися до суду з позначкою на конверті «за закінченням терміну зберігання». У відповідності до абзацу 3 ч.5 ст.74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.
Відповідно до ч.4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підстав наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Таким чином суд проводить розгляд справи в заочному порядку, на підставі наявних у справі даних та доказів.
Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Таким чином, позивач, перерахувавши на рахунок відповідача грошові кошти у розмірі 41 600 доларів США належним чином виконав свої зобов'язання за вказаним кредитним договором.
Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання то вона підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Згідно частини другої статті 1054, параграфа 2 глави 71 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Частиною першою статті 1050 ЦК України, яка підлягає застосуванню до відносин за кредитним договором, передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Частиною другою цієї статті передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Згідно п.5.3. банк має право у разі невиконання або неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором, зокрема звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, вимагати виконання зобовязань за кредитним договором від поручителя (гаранта), або застосувати інший спосіб, передбачений кредитним договором абр чинним законодавством.
Згідно п.5.2.9. кредитного договору позичальник зобовязаний повністю повернути кредит та сплатити нараховані проценти, а також можливі пеню та штрафні санкції, незалежно від строку виконання зобовязань у наступних випадках: затримання сплати частини кредиту та/або відсотків щонайменше на один календарний місяць; або перевищення сумою заборгованості суми кредиту більше як на десять відсотків; або несплати споживачем більше однієї виплати, яка перевищує п'ять відсотків суми кредиту; або утворення в позичальника простроченої заборгованості за кредитом та/або процентами. Таке виконання боргових зобовязань повинно бути здійснене позичальником протягом 30 календарних днів з дати одержання повідомлення про таку вимогу від банку, але в будь-якому разі не пізніше 45 календарних днів з дня направлення банком відповідного повідомлення позичальнику.
У зв'язку з порушенням умов договору щодо сплати чергових платежів на погашення кредиту та відсотків, відповідачу надсилалось банком повідомлення-вимога від 17 лютого 2015 року з пропозицією про належне виконання договору і роз'ясненням подальших дій кредитодавця (а.с.18).
Таким чином, враховуючи встановлений факт неналежного виконання відповідачем свого грошового зобов'язання за кредитним договором, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості зі сплати тіла кредиту в сумі 23 119,77 доларів США, що еквівалентно гривні станом на 16.10.2015 року 501 482 грн. 10 коп., зі сплати процентів в сумі 1 807,85 доларів США, що еквівалентно 39 213 грн. 38 коп.
Разом з тим, стосовно стягнення нарахованої за договором пені у розмірі 611 доларів США 52 цента суд враховує, що її розмір у доларах США згідно розрахунку заборгованості визначений правильно та відповідно до умов договору. Водночас, пеня є фінансовою санкцією за порушення грошового зобовязання, відповідно може бути стягнута лише у національній валюті України гривні за курсом Національного Банку України на 16 жовтня 2015 року, за яким позивачем було розраховано ціну позову, що становив 21,690618 грн. за 1 долар США. Відповідно з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня за невиконання грошового зобовязання у розмірі 13 264 грн. 24 коп. (611 доларів США 52 цента х 21, 690618 грн.). Відповідно в цій частині позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Згідно статті 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати, що складаються із судового збору у розмірі 8 309,40 грн.
На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 526, 530, 610, 625, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, статтями 2, 10, 11, 60, 88, 169, 209, 212-215, 218, 224-226, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Позов Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором кредиту задовольнити частково.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк» судові витрати у розмірі 8 309 (вісім тисяч триста девять) гривень 40 копійок.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення може бути подана через Рівненський міський суд в Апеляційний суд Рівненської області позивачем протягом 10 днів з дня його проголошення, відповідачем - в цей же строк з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення (крім відповідача), можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.О. Першко