АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА [1]

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2016 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого - судді Кирилюк Г.М.,

суддів: Рейнарт І.М., Музичко С.Г.

при секретарі Матвійчуку І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Служба у справах дітей Подільської районної в м. Києві державної адміністрації про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та відшкодування збитків, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_4 на ухвалу Подільського районного суду м. Києві від 04 лютого 2016 року про зупинення провадження у справі,

встановила:

25.09.2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що на підставі розпорядження Подільської районної в м. Києві державної адміністрації від 24.12.2013 р. №862 йому на склад сім'ї з чотирьох осіб було видано ордер НОМЕР_1 на право зайняття службового приміщення, що складається з 1 кімнати жилою площею 14,90 кв.м. у комунальній квартирі АДРЕСА_1.

Відповідно до розпорядження від 20.01.2015 р. №29, на 50/100 частини квартири АДРЕСА_1 було видано свідоцтво про право власності, яким посвідчено, що 50/100 частин вказаної квартири належить на праві власності ОСОБА_1 та членам його сім'ї: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 в рівних долях.

В іншій кімнаті вказаної квартири проживає відповідач ОСОБА_3 разом зі своєю матір'ю. Своїми самоправними діями, що виявилися у перешкоджанні позивачу проживати в своїй кімнаті квартири, відповідач грубо порушує його права та права його малолітніх дітей на користування жилим приміщенням. Не маючи можливості проживати у власній квартирі, він поніс збитки у зв'язку з необхідністю оплачувати комунальні послуги, якими він фактично не користувався.

Посилаючись на вказані обставини просив зобов'язати ОСОБА_3 не чинити йому перешкод у користуванні кімнатою, що знаходиться у квартирі АДРЕСА_1. Стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти в сумі 3 752 грн. 53 коп.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 04 лютого 2016 року провадження у вказаній справі зупинено до набрання законної сили судовим рішенням по справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Подільської районної в м. Києві державної адміністрації, треті особи: Подільське РУ ГУ МВС України в м. Києві, ОСОБА_2, Служба у справах дітей Подільської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання протиправним та скасування розпорядження № 862, яка перебуває в провадженні Окружного адміністративного суду м. Києва.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 - ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 04 лютого 2016 року та поновити провадження у справі.

Свої доводи мотивує тим, що предметом даного спору є порушення права позивача на користування та розпорядження майном, що належить йому на праві власності.

Посилання суду на неможливість розгляду даної справи до розгляду Окружним адміністративним судом м. Києва справи за позовом ОСОБА_3 до Подільської районної в м. Києві державної адміністрації, третя особа: Подільське РУГУ МВС України в м. Києві, ОСОБА_2 про визнання недійсним та скасування розпорядження Подільської районної в м. Києві державної адміністрації №862 від 24.12.2013 р. про надання службового жилого приміщення ОСОБА_2, є необґрунтованим, оскільки відповідач не має жодного законного відношення до спірного приміщення.

Крім цього, на даний час Вищим адміністративним судом України відкрито провадження за заявою Подільського РУГУ МВС України в м. Києві про перегляд за нововиявленими обставинами постанови цього суду від 16.07.2015 року, якою за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_8 визнано недійсним та скасовано розпорядження Подільської районної в м. Києві державної адміністрації від 02 березня 2007 року №283 «Про включення житлової площі до числа службових жилих приміщень Подільського РУГУ МВС України в м. Києві».

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 - ОСОБА_4 апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 просив апеляційну скаргу відхилити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Інші особи,що беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином.

Представник Служби у справах дітей Подільської районної в м. Києві державної адміністрації з апеляційної скаргою погодився, просить вирішити питання на користь малолітніх дітей та розглядати справу без їх участі.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Зупиняючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що рішення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Подільської районної у м. Києві державної адміністрації, треті особи: Подільське РУ ГУ МВС України в м. Києві, ОСОБА_2, Служба у справах дітей Подільської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання протиправним та скасування розпорядження Подільської районної в м. Києві державної адміністрації №862 від 24.12.2013 р. може вплинути на рішення у даній справі.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду, оскільки він ґрунтується на неповному з'ясуванні обставин справи.

Згідно з п.4 ч.1 ст.201 ЦПК України передбачено обов'язок суду зупинити провадження у справі у разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.

Пленум Верховного Суду України у п.33 постанови від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз'яснив, що визначаючи наявність передбачених статтею 201 ЦПК України підстав, за яких провадження у справі підлягає обов'язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, врахувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у пункті 4 частини першої цієї статті - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про зобов'язання не чинити перешкод у користуванні жилим приміщенням, що належить йому на праві власності відповідно до свідоцтва про право власності, виданого на підставі розпорядження Подільської районної в м. Києві державної адміністрації №29 від 20.01.2015 р.

З ухвали Окружного адміністративного суду м. Києва від 23 грудня 2015 р. вбачається, що предметом спору є розпорядження №862.

Судом не наведено жодного обґрунтування, яким чином пов'язані вказані справи та чим обумовлюється неможливість розгляду даної справи у зв'язку з оскарженням відповідачем в порядку адміністративного судочинства розпорядження №862 від 24.12.2013 р. про надання службового жилого приміщення ОСОБА_2, враховуючи наявність розпорядження від 20.01.2015 р. №29, відповідно до якого на 50/100 частини квартири АДРЕСА_1 позивачу та членам його родини було видано свідоцтво про право власності.

Інших доводів в частині неможливості розгляду даної справи оскаржувана ухвала не містить.

При повторному вирішенні цього питання суду слід врахувати, що пов'язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі, зокрема, факти, що мають преюдиційне значення для даної справи. Неможливість розгляду даної справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені судом самостійно у даній справі через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи.

З урахуванням наведеного постановлена по справі ухвала не може бути залишена в силі та з підстав, передбачених п.4 ч. 1 ст.311 ЦПК України, підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 311, 313-315 ЦПК України судова колегія

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_4 задовольнити частково.

Ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 04 лютого 2016 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення,оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді:

Справа № 22-ц/796/4528/2016

Головуючий у суді першої інстанції: СербінаН.Г.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Кирилюк Г.М.