РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2016р. м.Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

судді Андреєва В.В.,

за участю:

секретаря Петрової С.О.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Торецька Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, про стягнення боргу за договором позики,-

ВСТАНОВИВ:

18 листопада 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4, в якому ставить питання про стягнення суми боргу за договором позики у розмірі 49000 грн. та судових витрат.

На доведеність позовних вимог позивач зазначила, що 07 травня 2013 року між нею та відповідачем був укладений договір позики, згідно якого вона надала відповідачу 40000 грн., які він зобовязався повернути з відсотками до 15 червня 2013 року. У підтвердження отримання грошових коштів ОСОБА_4 в той же день написав особисто розписку та завірив її своїм підписом. Розмір відсотків складав 25% від суми, яку позичають, щомісячно. Повернення суми в п.1.1 вказаного договору плюс суми відсотків повинно було здійснюватися єдиною платіжкою, всього у сумі 50000грн. Згідно п.3.1. вказаного договору в разі неповернення в строк суми позики ОСОБА_4 повинен виплачувати позивачу пеню у розмірі 1% від суми займу за кожен день прострочення до повного повернення суми позики. Коли термін зазначений у договорі минув, ОСОБА_4 позику з відсотками не повернув. На спроби прояснити ситуацію та виконати умови договору, відповідач посилався на тимчасові матеріальні труднощі, але не заперечував виконання вимог договору пізніше. За весь час відповідачем було повернуто позивачу суму в розмірі 1000 грн. Пройшло близько 2,5 року, але відповідач борг не повернув. 12 серпня 2016 року представник позивача подав до суду заяву про уточнення позовних вимог, а саме про стягнення з відповідача ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 за договором позики боргу у сумі 511000 грн. з урахуванням відсотків та пені та покладення на відповідача відшкодування витрат, повязаних з розглядом справи.

У судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали повністю, просили стягнути з відповідача суму боргу за договором позики з урахуванням відсотків та пені. ОСОБА_1 пояснила, що відповідач у 2014 році повернув їй лише 1000 грн.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав, не заперечував щодо укладання договору позики саме у розмірі позову, але вважає, що пеня значно перевищує заборгованість за договором, тому розмір пені підлягає зменшенню до 49000 грн., надав суду заперечення, згідно яких вважає, що відповідно до ЗУ "Про банки та банківську діяльність" ОСОБА_1 не має права на провадження фінансових операцій, таких як, нарахування пені, штрафних санкцій та відсотків за відсутності відповідної ліцензії.

Суд, заслухавши пояснення позивача та її представника, представника відповідача, дослідивши докази по справі, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як було встановлено в судовому засіданні, 07.05.2013 року між позивачем і відповідачем був укладений договір позики. (а.с.6,7) Відповідно до цього договору позивач передав у власність відповідачу грошові кошти в сумі 40000 грн., а відповідач зобовязався повернути цю суму коштів з відсотками до 15.06.2013 року, що підтверджується письмовою розпискою відповідача. (а.с.9)

В 2014 році відповідач повернув позивачу лише 1000 грн. До теперішнього часу сума боргу за договором позики позивачу не повернута.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

У відповідності з вимогами ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до договору позики між позивачем та відповідачем розмір відсотків складав 25% від суми, яку позичають щомісячно. У разі неповернення в строк суми позики відповідач мав виплатити позивачу пеню у розмірі 1% від суми займу за кожен день прострочення до повного повернення суми позики.

Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

В договорі позики встановлений строк повернення позики, однак відповідач позику не повернув до теперішнього часу і відмовляється в добровільному порядку повернути суму позики до теперішнього часу, тому сума позики підлягає стягненню на користь позивача в повному обсязі 511000 грн. З них 49000 грн. сума боргу, яка складається з суми 40000 грн., яку позивач передала відповідачу за договором позики і відсотки 25% - 10000 грн. за мінусом повернутої 1000 грн., всього 49000 грн. Сума пені складає 462000 грн. за 1155 днів прострочення з 15.06.2013 року по 12.08.2016 року у розмірі 1% від суми займу за кожен день прострочення з розрахунку 40000 грн.х1%х1155 днів. Всього слід стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 суму боргу 511000 грн. з розрахунку 49000 грн.+462000 грн.

Відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати у розмірі 490 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь ОСОБА_1 і у розмірі 4620 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Керуючись ст.ст.10, 11, 88, 209, 212, 214-215, 224-226 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4, про стягнення боргу за договором позики, задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 суму боргу за

договором позики у розмірі 511000 (пятсот одинадцять тисяч) гривен і судові витрати у розмірі 490 (чотириста девяносто) гривен.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати у розмірі 4620 (чотири тисячі шістсот двадцять) гривен.

На рішення може бути подана апеляційна скарга в Апеляційний суд Донецької області через суд м.Торецька протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: