Провадження № 2/263/351/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2016 року Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі: головуючого - судді Шатілової Л.Г., при секретарі Маслюк К.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що після смерті його матері ОСОБА_3, померлої 02.06.2015 року, відкрилася спадщина у вигляді квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1. Спадкоємцями першої черги за законом після її смерті є він та чоловік померлої відповідач ОСОБА_2, який відмовився від прийняття спадщини на його користь, про що надав відповідну заяву до нотаріальної контори. Сам він звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини вчасно, тобто в межах встановленого законом шестимісячного строку. Постановою приватного нотаріуса від 04.12.2015 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у звязку з відсутністю правоустановчих документів на квартиру, а тому він був змушений звернутися до суду за захистом своїх прав та законних інтересів з даним позовом, в якому просив суд визнати за ним право власності на вищевказану квартиру в порядку спадкування.

Представник позивача ОСОБА_4 надала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала з підстав, зазначених у позовній заяві, наполягала на їх задоволенні.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, до суду надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги визнав повністю, не заперечував проти їх задоволення.

При зазначених обставинах, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю осіб, які не зявилися до суду, оскільки в матеріалах справи є достатньо доказів для вирішення по суті спірних правовідносин.

Фіксація судового процесу технічними засобами не проводилася у відповідності з вимогами ч.2 ст.197 ЦПК України, у звязку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь.

Суд, дослідивши надані докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є сином ОСОБА_2 та ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії ІІ-НО № 492581 від 04.11.1975 року /а.с. 5/.

Як вбачається зі свідоцтва про одруження серії VІІІ-УР № 085455 від 08.08.1965 року ОСОБА_2 та ОСОБА_5 перебували у зареєстрованому шлюбі з 08.08.1965 року /а.с. 5/.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-НО № 912581 ОСОБА_3, померла 02.06.2015 року /а.с. 2/.

Відповідно до ордеру № 3256 від 25.06.1969 року, виданому на підставі рішення виконавчого комітету Жданівської міської ради депутатів трудящих ОСОБА_5 та її родині з трьох чоловік надано право заняття квартири № 6 в будинку № 23 а по вул. Купріна в м. Маріуполі /а.с. 43/.

У матеріалах справи міститься довідка ЖБК «Протон-4» вих. № 23/6 від 01.12.2015 року відповідно до якої ОСОБА_5 виплачено вартість квартири № 6 в будинку № 23 а по вул. Купріна в м. Маріуполі у повному обсязі /а.с. 9/.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно із положеннями п.5-1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи» № 9 від 18.09.1987 року член ЖБК, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває право власності на квартиру і вправі розпоряджатись нею на свій розсуд - продавати, заповідати, обмінювати, і вчиняти відносно неї інші угоди, не заборонені законом.

Відповідно до технічного паспорту на квартиру № 6 в будинку № 23 а по вул. Купріна в м. Маріуполі від 07.12.2015 року, загальна площа вказаної квартири складає 51,7 кв. метрів, житлова 36,2 кв. метрів /а.с. 16-17/.

Згідно заяви від 01.12.2015 року, зареєстрованої в Книзі обліку та реєстрації спадкових справ за № 390, яка міститься у матеріалах спадкової справи № 150/2015, ОСОБА_2 відмовився від прийняття спадщини після смерті його дружини ОСОБА_5 на користь сина померлої ОСОБА_1 /а.с. 30/.

Відповідно до Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 04.12.2015 року, ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлої 02.06.2015 року ОСОБА_5, яке складається з квартири АДРЕСА_2, у звязку з відсутністю правоустановчих документів /а.с. 44/.

Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ч. 1 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму ВСУ Про судову практику у справах про спадкування № 7 від 30.05.2008 р., свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Таким чином, позивач є таким, що прийняв спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_3, померлої 02.06.2015 року, другий спадкоємець за законом відповідач у справі ОСОБА_2 відмовився від прийняття спадщини на користь позивача та не заперечував проти визнання права власності на спірну квартиру за позивачем, крім того, позивач позбавлений можливості іншим шляхом оформити правовстановлюючі документи, а тому суд вважає необхідним захистити права позивача та визнати за ним у судовому порядку право власності на квартиру АДРЕСА_2.

Керуючись ст. 321, 328, 1296 ЦК України, ст.ст. 15, 30, 131, 197, 209-210, 212-213 ЦПК України, Постановою Пленуму ВСУ від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, право власності на квартиру АДРЕСА_3, загальною площею 51,7 кв. м., житловою площею 36,2 кв. м., в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_3, померлої 02.06.2015 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд м. Маріуполя. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л.Г.Шатілова