Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №338/1554/15-ц

19 травня 2016 року Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого-судді Битківського Л.М.

з участю секретаря Дякун М.В.

позивача-відповідача ОСОБА_1

та його представника ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

та його представника ОСОБА_4

представника третьої

особи ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Богородчани справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6, ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні нерухомим майном, третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору - ОСОБА_7,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась в суд із позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_3, в якому поставила питання про усунення перешкод у здійсненні нею права користування та розпорядження майном - нежитловими приміщеннями XV площею 18,3 кв.м., що знаходяться по АДРЕСА_1, шляхом надання їй безпосередньо фактичного доступу до даних приміщень.

Ухвалою суду від 05 січня 2016 року до спільного розгляду з первісним позовом прийнято позовну заяву ОСОБА_7, як третьої особи, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору, який заявив до ОСОБА_1 вимогу про визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно, що видане на ім'я позивачки на нежитлові приміщення загальною площею 55,5 кв.м, які розташовані в АДРЕСА_1.

Заявлені вимоги представник позивачки ОСОБА_8 в судовому засіданні мотивував тим, що позивачка ОСОБА_1 відповідно до свідоцтва про право власності серії НОМЕР_1 від 12.09.2007 року, яке видане на підставі рішення виконавчого комітету Богородчанської селищної ради від 14.08.2007 року і зареєстроване Івано-Франківським ОБТІ, являється власником нежитлових приміщень загальною площею 55,5 кв.м. що знаходяться у цокольному поверсі житлового будинку по АДРЕСА_1. Відповідно до технічного паспорту це є приміщення XV площею 18,3 кв.м, XIV площею 14,0 кв.м. та XXIХ площею 23,2 кв.м. Вказане приміщення ОСОБА_1 набула за договором про дольову участь у будівництві житлового будинку від 28.10.2005 року, підписаним з підприємцем ОСОБА_7 і відповідно до якого оплатила вартість спорудження 55,5 кв.м. нежитлового приміщення. Однак використовувати частину належного їй приміщення, зокрема позначеного у плані як ХV не може, оскільки відповідачі самовільно зайняли його та використовують на власний розсуд. Зокрема встановили на дверях свій замок, розмістили у ньому речі, влаштували посеред даного приміщення перегородку та металопластикові двері. Крім того, замурували прохід між належними їй суміжними приміщеннями XV та XIV. На неодноразові вимоги звільнити це приміщення не реагують. Внаслідок таких дій відповідачів, ОСОБА_1 позбавлена можливості використовувати це приміщення на власний розсуд та розпоряджатись ним. Тому, вважає, що позивачка має підстави просити суд захистити її порушене право шляхом пред'явлення негаторного позову. Заявлені ОСОБА_7 позовні вимоги до ОСОБА_1 про скасування свідоцтва про право власності на нежитлові приміщення вважають таким, що поадний з надуманих підстав, просили у його задоволенні відмовити.

Відповідач ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4 в судовому засіданні заявлений позов не визнали. Пояснили, що 28.10.2005 року ОСОБА_6 уклав з підприємцем ОСОБА_7 договір на дольову участь у будівництві житлового будинку в АДРЕСА_1. Відповідно до цього договору внесли кошти на оплату нежитлового приміщення у цокольному поверсі площею 14 кв.м. В процесі завершення будівельних робіт прораб будівництва ОСОБА_9 вказав, яке приміщення їм буде належати і вони здійснили ремонтні роботи по його облаштуванню та використовують його. Актом від 27.03.2006 року їм передано приміщення по акту прийому-передачі від забудівника. Той факт, що нумерація отриманого ними приміщення не співпадає з тим, як це відображено у даних БТІ не спростовує їх права на використання цього приміщення. Вважають, що при оформленні документів помилки при передачі приміщення були допущені забудівником. Оскільки понесли суттєві витрати на ремонт та облаштування, то звільняти приміщення не бажають. Підтримали позовні вимоги ОСОБА_7, щодо визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно, що видане на нежитлові приміщення на ім'я ОСОБА_1

Представник третьої особи, яка заявила самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_7 - ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав заявлений його довірителам позов до ОСОБА_1 На обґрунтування заявлених вимог пояснив, що між ним та ОСОБА_1 08.10.2005 року дійсно був укладений договір про дольову участь у будівництві житлового будинку по АДРЕСА_1. За умовами цього договору він зобов'язався передати ОСОБА_1 нежитлові приміщення у цокольному поверсі загальною площею 55,5 кв.м., а відповідачка зобов'язалась оплатити кошти за дане приміщення у повному обсязі. Підтвердженням оплати відповідно до п.3.2. Договору є прибутковий касовий ордер на готівку або банківській документи. ОСОБА_7 виконав зобов'язання передбачені умовами договору та передав ОСОБА_1 спірне приміщення, а вона у спою чергу не подала підтвердження сплати за передане їй приміщення. Відповідно до п.6.1 Договору він має право на розірвання цього договору через порушення його умов. Стаття 611 п.1 ч.1 ЦК України передбачає можливість односторонньої відмови від зобов'язання або розірвання договору, у разі порушення зобов'язання. Тому вважає, що не оплативши повної вартості приміщень за згаданим Договором, ОСОБА_1 безпідставно оформила на своє ім'я свідоцтво про право власності на нежитлові приміщення площею 55,5 кв.м., а тому це свідоцтво слід визнати недійсним. Водночас зазначив, що ОСОБА_6 свої зобов'язання за договором про дольову участь у будівництві вказаного будинку виконав належним чином.

Заслухавши пояснення сторін, свідка, дослідивши матеріали справи, що подані сторонами, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, а у задоволенні позову ОСОБА_7 слід відмовити.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 відповідно до свідоцтва про право власності серії НОМЕР_1 від 12.09.2007 року, являється власником нежитлових приміщень загальною площею 55,5 кв.м. що знаходяться у цокольному поверсі житлового будинку по АДРЕСА_1. Відповідно до технічного паспорту це приміщення складається з трьох окремих, позначених XV площею 18,3 кв.м, XIV площею 14,0 кв.м. та XXIХ площею 23,2 кв.м.

Вказане свідоцтво, відповідно до матеріалів приватизаційної справи Івано-Франківського ОБТІ, видане позивачці згідно рішення виконкому Богородчанської селищної ради №308 від 14.08.2007 року «Про оформлення права власності». Підставою для прийняття такого рішення були договір про пайову участь у будівництві, акт приймання-передачі приміщення та акт про прийняття об'єкту в експлуатацію. Згідно акту приймання-передачі приміщення, що складений 14.08.2007 року і підписаний ОСОБА_1 та ОСОБА_7 і засвідчений печаткою останнього, сторони погодили, що ОСОБА_7 передав, а ОСОБА_1 прийняла у підприємця приміщення згідно даних БТІ № XV, XIV та ХХІХ, загальною площею 55,5 кв.м. У цьому ж акті сторонами стверджено, що на момент підписання даного акту сторони виконали один перед одним усі зобов'язання згідно договору на участь у частковому будівництві та не мають ніяких претензій один до одного. Таким чином, посилання ОСОБА_7 на те, що ОСОБА_1 не виконала якихось зобов'язань за договором про пайову участь у будівництві є не обґрунтованим і спростовується вказаним актом. Більше того, відповідно до п.7.1 Договору приміщення, що було предметом Договору про пайову участь у будівництві могло бути передане набувачу лише після закінчення спорудження будинку, здачі його в експлуатацію та проведення остаточного розрахунку. Посилання ОСОБА_7 на відсутність долученого ОСОБА_1 до матеріалів справи фінансового документу на підтвердження виконання свого обов'язку за договором є не обґрунтованими, оскільки відповідальність за організацію бухгалтерського обліку та забезпечення фіксування фактів здійснення усіх господарських операцій у первинних документах, збереження оброблених документів, регістрів, звітності покладається відповідно до ст..8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» на суб'єкта господарювання. Жодних доказів на підтвердження своїх тверджень ОСОБА_7 суду не подано.

Доводи позивачки ОСОБА_1 стосовно того, що належне їй приміщення XV площею 18,3 кв.м. у будинку по АДРЕСА_1 використовується відповідачами, підтверджені дослідженими доказами і не заперечуються стороною відповідачів. Посилання відповідачів на те, що вони зайняли вказане приміщення за вказівкою прораба ОСОБА_9 не спростовує обґрунтованості вимог позивачки. Відповідно до Договору про дольову участь у будівництві, що укладений 28.10.2005 року між підприємцем ОСОБА_7 та ОСОБА_6 відповідач придбав нежитлове приміщення у цокольному поверсі площею 14 кв.м., а не 18 кв.м. За актом приймання-передачі від 27.03.2006 року (задовго до підписання акту з ОСОБА_1.) ОСОБА_6 передано приміщення №ХІІІ, площею 14,2 кв.м.

Посилання відповідачів на те, що приміщення № ХІІІ фактично зайняте іншою особою, не звільняє їх від обов'язку припинити порушення права ОСОБА_1

Обраний позивачкою спосіб захисту порушеного права відповідає вимогам ст. 16 ЦК України.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідачів.

На підставі наведеного, керуючись ст..213-215 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити. Зобов'язати ОСОБА_6 та ОСОБА_3 усунути перешкоди у здійсненні ОСОБА_1 права користування та розпорядження належним їй на праві власності майном - нежитловим приміщенням № XV площею 18,3 кв.м., що знаходиься за адресою АДРЕСА_1 шляхом надання їй безпосередного фактичного доступу до даного приміщення, звільнення приміщенн від речей, демонтажу перегородки та метало пластикових дверей, а також перегородки між суміжними приміщеннями №XV та XІV.

Стягнути з ОСОБА_6 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 487,20 грн. понесених судових витрат по сплаті судового збору.

У задоволенні позову ОСОБА_7 до ОСОБА_1 про визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно, що видане на ім'я позивачки на нежитлові приміщення загальною площею 55,5 кв.м, що розташовані в АДРЕСА_1 - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Івано-Франківської області через суд першої інстанції шляхом подання в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Битківський Л.М.