Справа № 274/2684/16-ц
Провадження № 2/0274/1161/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.08.2016 року Бердичівський міськрайонний суд в складі: головуючого судді Хавронюк О.Л., з участю секретаря - Лободи В.Л.,позивача розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бердичеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення втрат від інфляції

В С Т А Н О В И В :

Позивач заиявив вимоги про стягнення з відповідача 19758,07 грн. інфляційних втрат з тих підстав,що відповідач не сплачує борг за договором позики ,лише в лютому 2012 року сплатив 250 грн. із 27975 грн., присуджених до сплати за рішенням суду.

В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав повністю.Відповідач в судове засідання 18.08.2016 року не з"явився, причини неявки суду не повідомив, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином(а.с.20).Під час розгляду справи позов не визнав. Вказав, що пропонував позивачу забрати машини, але він відмовився .Ходом виконання рішення намагався цікавитись, але з ним ніхто не бажав розмовляти. Борг не погашає тому, що належні йому автомобілі арештовані, припускає, що вони продані, а кошти виплачені позивачу. Він цим питанням не хоче займатись.

Суд, дослідвиши наявні в справі докази, прийшов до виснвоку про задоволення позову.

Судом встановлено, що за рішенням Бердичівського міськрайонного суду від 7.07.2011 року з відповідача на користь позивача було стягнуто 29795 грн. боргу за договором позики,видано виконавчий лист (а.с.6-7).

Згідно ст.599 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.Беручи до уваги викладене, суд встановив, що зобов'язання відповідача перед позивачем на час розгляду справи не виконано.Відповідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно правової позиції Верховного Суду України, висловленої у спорі про застосування наслідків порушення грошового зобов»язання ( справа № 6-113 цс 14 , постанова від 01.10.2014 року), будь-яке зобов»язання, яке зводиться до сплати грошей, є грошовим зобов»язанням незалежно від правових підстав його виникнення і в разі його порушення підлягає застосуванню ч. 2 ст. 625 ЦК України. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Отже, у зв»язку з простроченням відповідачем виконання грошового зобов»язання у даному спорі підлягає застосуванню ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Згідно матеріалів справи вимога про сплату боргу була пред»явлена позивачем 25.11.2011 року шляхом подання державній виконавчій службі заяви про відкриття виконавчого провадження.7.02.2012 року відповідач провів оплату в рахунок погашення боргу в сумі 250 грн.(а.с.9),залишок боргу до цього часу не сплачено,а тому відповідальність за прострочення виконання грошового зобов»язання слід застосовувати починаючи з березня 2012 року .Такі обставини стверджені судовим рішенням в справі № 274/683/13 (а.с.8), а тому доказуванню не підлягають. Доводи відповідача щодо арешту його автомобілів та їх продажу для погашення боргу суд до уваги не приймає,як необгрунтовані жодним доказом. Представлені постанови про арешт, розшук майна боржника (а.с.17-18)не стосуються виконання рішення про стягнення боргу на користь позивача, видані на виконання постанов ДАІ про стягнення штрафів на користь держави.

Представлений позивачем розрахунок інфляційних втрат розрахований за період з березня 2012 року по березень 2016 року включно(а.с.5)на суму 19758,07 грн. є вірним, його права підлягають захисту , оскільки внаслідок інфляційних процесів відбулося знецінення національної валюти України, що завдало шкоди позивачу .

Витрати позивача по сплаті судового збору суд стягує на його користь з відповідача на підставі ст.88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10,11,60, 88,212-215,209,218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення втрат від інфляції задоволити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 інфляційні втрати за період з березня 2012 року по березень 2016 року включно в сумі 19758,07 гривень , а також 551,2 грн. витрат по сплаті судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційний суд Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення.

Суддя :