Справа № 404/2398/16-ц
Номер провадження 2/404/1886/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2016 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

в складі: головуючого судді Кулінка Л.Д.

за участю секретаря Муравйової С.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», до ОСОБА_1, про стягнення кредитної заборгованості ,-

В С Т А Н О В И В:

Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» подано позов про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в сумі 1281109,23 грн., що виникла із договору про іпотечний кредит № MRTG-61 від 12.05.2008 року.

Через канцелярію суду до початку розгляду справи по суті надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_1 (вх. № 26647 від 18.08.2016 року), в якій позовні вимоги викладені наступним чином:

визнати недійним договір про іпотечний кредит № MRTG-61 від 12.05.2008 року;

визнати недійним іпотечний договір № MRTG-61/S2 (майнова порука) від 12.05.2008 року;

визнати недійним іпотечний договір № MRTG-61/S1 (майнова порука) від 12.05.2008 року;

зняти заборону відчуження зазначеної в договорі квартири № 70, що знаходиться за адресою: м. Кіровоград, вул. Конєва Маршала, 25/19, корп. 1, яка належить ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, накладену приватним нотаріусом ОСОБА_4;

зняти заборону відчуження зазначеної в договорі квартири № 26, що знаходиться за адресою: м. Кіровоград, просп. Університетський, 25, яка належить ОСОБА_1, накладену приватним нотаріусом ОСОБА_4;

Відповідно до статті 124 Цивільного процесуального кодексу України, зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил предявлення позову, повинна відповідати вимогам статей 119 і 120 цього Кодексу.

Стаття 119 Цивільного процесуального кодексу України містить вимоги щодо форми і змісту позовної заяви. Позовна заява повинна містити зміст позовних вимог, ціну позову щодо вимог майнового характеру; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину. За приписом частини 5 статті 119 Цивільного процесуального кодексу України, до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

В пункті 2 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою судовий збір складає 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, тобто 551,20 грн.

Згідно абзацу 2 частини 3 статті 6 Закону України Про судовий збір у разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17.10.2014 року в пункті 10 розяснено, що подані до суду позовні заяви чи заяви, а також зустрічні позовні заяви можуть містити кілька самостійних позовних вимог, кожна з яких є обєктом справляння судового збору.

Разом з тим, зустрічний позов містить пять позовних вимог немайнового характеру проте, в порушення зазначених норм відповідачем при зверненні до суду судовий збір не сплачено.

В абзаці 6 прохальної части зустрічної позовної заяви міститься клопотання про звільнення відповідача від сплати судового збору на підставі статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів», згідно якої споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

Згідно частини 2 статті 79 Цивільного процесуального кодексу України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Частиною 2 статті 8 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

У відповідності до частини 1 статті 82 Цивільного процесуального кодексу України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. Частиною 3 статті 82 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

Тобто питання щодо звільнення від сплати судового збору вправі поставити перед судом сторона шляхом подання відповідного обґрунтованого клопотання. У клопотанні повинні бути наведені обставини, які свідчать про її незадовільне (скрутне) матеріальне становище та подані суду відповідні докази. Однак заява про звільнення від сплати судового збору, яка підписана представником відповідача, не містить належного обґрунтування та доказів на підтвердження складного матеріального становища. Тобто заява про звільнення від сплати судового збору не відповідає положенням вищевказаної норми права, а відтак є необґрунтованою.

Щодо посилання відповідача на Закон України «Про захист прав споживачів», суд вважає за необхідне зазначити. Вирішуючи питання колізії норм щодо сплати судового збору в справах про захист прав споживачів, зокрема статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» та положень Закону України "Про судовий збір", суд керується тим, що саме Законом України "Про судовий збір", як спеціальним законом, визначаються правові засади справляння судового збору та звільнення від сплати судового збору.

Частиною 1 статті 3 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством. Частиною 2 цієї ж статті визначено випадки, коли судовий збір не справляється, а стаття 5 Закону України "Про судовий збір" встановлює перелік категорій осіб, які звільняються від сплати судового збору. Зазначені переліки є вичерпними і розширеному тлумаченню не підлягають. Крім того, що Закон України "Про судовий збір" є спеціальним правовим актом, що регулює питання оплати судового збору, то цей закон є ще й таким, що прийнятий у часі пізніше, порівняно із нормою статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів», а тому підлягають застосуванню норми Закону України "Про судовий збір".

Таким чином, зустрічний позов, поданий без додержання вимог, викладених у статті 119 Цивільного процесуального кодексу України, а відтак підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків, як то передбачено статтею 121 та частиною 2 статті 124 Цивільного процесуального кодексу України .

На підставі викладеного, керуючись частиною 1 статті 121, частиною 2 статті 124 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви відповідача про звільнення від сплати судового збору, відмовити.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_1, до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», про визнання недійними договорів та зобовязання вчинити певні дії, залишити без руху.

Надати відповідачеві строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання копії ухвали про залишення зустрічної позовної заяви без руху.

Запропонувати відповідачеві сплатити судовий збір в розмірах встановлених Законом України «Про судовий збір» за пять позовних вимог немайнового характеру.

Банківські реквізити для зарахування судового збору: Одержувач коштів: УДКС України у м. Кіровограді Кіровоградської області; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38037409; банк отримувача - ГУ ДКСУ України у Кіровоградській області; МФО: 823016; р/р 0003; код класифікації доходів бюджету: 22030001.

Роз'яснити, якщо відповідач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, зустрічна позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда Л. Д. Кулінка