Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.08.2016 Справа №607/19719/15-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі головуючого судді: Дзюбановського Ю.І.

за участю секретаря судового засідання: Борисевич І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства УкрСиббанк до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство УкрСиббанк, надалі позивач, звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, про солідарне стягнення заборгованості за договором кредиту від 30.10.2006р. №0 в сумі 79 869,78 шв. франків, пені 246,58 грн. та судових витрат в розмірі 28351,67 грн.

Згідно заяви представник позивача просить справу розглядати без його участі з підтриманням позовних вимог, в обґрунтування яких посилається на те, що відповідно до договору №0 від 30.10.2006 року відповідач ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 119571,00 швейцарських франків зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 7,99% річних за час фактичного користування кредитом з кінцевим терміном повернення 25.10.2027 року. Також, в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором 30.10.2006 року між АКІБ "Укрсиббанк" та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір поруки №1. Однак, позичальник і поручитель не виконують покладених умовами договору зобовязань в частині своєчасності сплати кредитних платежів, в результаті чого виникла заборгованість та право Банку на дострокове солідарне стягнення заборгованості, яка станом на 22.12.2015 року становить 79869,78 швейцарських франків, 246,58 грн. пені за несвоєчасне погашення заборгованості.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявлялася.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, його представник позовні вимоги в частині солідарного стягнення заборгованості із ОСОБА_2 не визнає, посилаючись на ті обставини, що оскільки в договорах поруки не вказано строку її припинення, Банк в порушення визначених ЦК України строків звернувся до суду, а тому порука є припиненою. Крім цього вказує, що Банком в односторонньому порядку збільшено розмір відсоткової ставки по кредитному договору, що є збільшення відповідальності і припиненням поруки.

Суд, заслухавши пояснення представника відповідача ОСОБА_2, дослідивши зібрані по справі докази та оцінивши норми чинного законодавства, прийшов до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, виходячи з наступного.

30 жовтня 2006 року між АКІБ "Укрсиббанк", правонаступником якого є ПАТ "Укрсиббанк" та ОСОБА_1 укладено кредитний договір про надання споживчого кредиту №0, згідно якого ОСОБА_1 отримала кредитні кошти в сумі 119571,00 швейцарських франків шляхом зарахування коштів на поточний рахунок відповідач, з кінцевим терміном повернення 25.10.2027 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту.

За користування кредитними коштами відповідач ОСОБА_1зобов'язалася сплатити проценти у розмірі 7,99% річних за час фактичного користування кредитом. Проценти нараховуються на суму кредитних коштів, фактично наданих банком позичальнику, за період з моменту фактичного надання коштів до повернення останнім коштів у власність банку, та сплачуються щомісячно у порядку передбаченому п. 1.3 Кредитного договору.

Відповідно до Кредитного договору надання кредиту здійснюється у термін до 25.10.2027 року, а відповідач ОСОБА_1 зобовязався повернути отриманий кредит, сплатити відсотки за користування кредитом і виконати свої зобовязання згідно з Договором у повному обсязі.

Згідно виписки за особовим рахунком від 30.10.2006 року по рахунку №2400, зараховано кошти на поточний рахунок відповідача ОСОБА_1 в розмірі 119571,00 швейцарських франків, що в гривневому еквіваленті становить 481328,76 грн.

У відповідності із п. 7.1 Кредитного договору, за порушення термінів повернення кредиту та сплати процентів за кредит, Позичальник сплачує Банку пеню у розмірі 0,2% від суми заборгованості за кожен день платежу, але в будь-якому випадку такий розмір не може перевищувати розмір встановлений чинним законодавством України.

Згідно з приписами ст. 1054 ЦК України, за Кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові, у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

З метою забезпечення виконання зобовязань за вказаним кредитним договором, 27.04.2007 року між АКІБ "Укрсиббанк", правонаступником якого є ПАТ "Укрсиббанк" та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір поруки, згідно з яким поручитель ОСОБА_2 поручився перед Банком за виконання ОСОБА_1 своїх зобов'язань по Кредитному договору.

Відповідно до п.п. 1.1.-1.2 Договору поруки, поручитель зобов'язується відповідати за виконання позичальником усіх його зобов'язань перед кредитором у повному обсязі, що виникли з кредитного договору, в тому числі за повернення суми боргу, відсотків за використання кредитних коштів, штрафних санкцій. Відповідальність поручителя і позичальника солідарною. Причини невиконання позичальником своїх зобовязань по кредитному договору ніяким-чином не можуть вплинути на виконання поручителем зобовязань по договору поруки.

Згідно п.1.3 Договору поруки, Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Пунктом 1.4 вищевказаного договору поруки передбачено, що Поручитель несе солідарну відповідальність з Позичальником перед Кредитором за порушення виконання зобов'язань по кредитному договору.

В силу ч. 1 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

У відповідності до ч. 1 ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцю позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо за договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 не виконує належним чином зобовязання за кредитним договором №0 від 30.10.2006 року, не сплачує в передбачених договором розмірах і порядку кредит та відсотки за його користування. Відповідач неналежним чином виконував взяті на себе зобовязання згідно кредитного договору, станом на 22.12.2015 року заборгованість по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом по Кредитному договору №0 від 30.10.2006 року, згідно розрахунку позивача становить 79869,78 швейцарських франків та заборгованість по пені у розмірі 246,58 грн. з яких: 72605,08 швейцарських франків заборгованість за кредитом, у тому числі прострочена заборгованість у розмірі 4752.40 швейцарських франків за строк з 25.03.2015 року по 22.12.2015 року; 7264,70 швейцарських франків - заборгованість за процентами, у тому числі прострочена заборгованість у розмірі 6737,72 швейцарських франків за строк з 01.09.2014 року по 30.11.2015 року; 83,54 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом за строк з 29.03.2015 року по 22.12.2015 року; 163,04 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за строк з 22.12.2014 року по 22.12.2015 року.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином та в строк зазначений в договорі, одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається.

Зважаючи на викладене суд прийшов до висновку, що права та інтереси Банку порушенні, наявність права на дострокове стягнення кредитної заборгованості, яке піддягає до захисту.

Разом з тим суд відзначає, що порука у поручителя ОСОБА_2, яка виникла по договору поруки від 30.10.2006р., укладеному в забезпечення належного виконання позичальником ОСОБА_1 кредитного договору від 30.10.2006р. №0 є припиненою, виходячи з наступного.

Згідно ч. 4 ст. 559 ЦК України - порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №5 від 30 березня 2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатись як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам ст. 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Крім того, із договорів поруки укладених для забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором між банком та відповідачами не вбачається встановлення строку, після якого припиняється порука, а умова договору про дію поруки до повного виконання боржником зобов'язання перед банком не може розглядатись як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам ст. 252 ЦК України.

Оскільки в договорі поруки не вказано строку його припинення, тому порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителів.

Із матеріалів справи вбачається, що Банк на адресу позичальника ОСОБА_1 та поручителя ОСОБА_2 19 червня 2016 року направив вимоги про дострокове стягнення кредитної заборгованості. Тому Банк, шляхом направлення вимоги про дострокове стягнення боргу, змінив порядок і строки погашення кредиту виконання основного зобовязання, а відтак зобовязаний був протягом шести місяців від дати направлення вимоги звернутися до суду про стягнення боргу, тобто до 19 грудня 2016 року.

Однак, ПАТ «УкрСиббанк» на поштове відділення направив конверт із позовною заявою 30 грудня 2015 року, яка отримала судом 31 грудня 2015 року.

За таких обставин, порука поручителя ОСОБА_2 припинена в силу прямої вказівки ст. 559 ЦК України. Тому, в задоволенні позовних вимог ПАТ «УкрСиббанк» в частині дострокового солідарного стягнення кредитної заборгованості із поручителя ОСОБА_2 слід відмовити.

Посилання представника ОСОБА_2 щодо тих обставин, що кредитор в односторонньому порядку збільшив відповідальність поручителя шляхом збільшення відсоткової ставки, а відтак і припинення поруки, до уваги не приймається, оскільки можливість Банку в односторонньому порядку збільшувати розмір відсоткової ставки передбачена пунктом 9 Кредитного договору від 30.1.2016р. №0, із яким сторонами були ознайомленні та Банком згідно пункту 9 Кредитного договору були виконанні всі необхідні для цього дії, що підтверджується долученими до матеріалів справи направленими вимогами на адресу позичальника ОСОБА_1 і поручителя ОСОБА_2 із повідомленнями про збільшення розміру процентної ставки по договору і дати дії нової відсоткової ставки.

Приймаючи вищенаведене суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк» підлягають до задоволення частково, а саме слід стягнути лише із позичальника ОСОБА_1 заборгованість за договором кредиту від 30.10.2006р. №0 в сумі 79 869,78 шв. франків, пені 246,58 грн., оскільки підтвердженні матеріалами справи, ґрунтуються на вимогах законодавства та не спростовані відповідачем ОСОБА_1

Згідно ст. 88 ЦПК України понесений позивачем судовий збір в сумі 28 351,67 грн. слід відшкодувати за рахунок відповідача ОСОБА_1

Керуючись ст.ст. 525, 526, 554, 559, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 4, 10, 60, 88, 212, 218, 223, 294 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов Публічного акціонерного товариства УкрСиббанк до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

2.Стягнути із ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2) на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (рахунок №0113 в AT «УкрСиббанк», МФО 351005 код 09807750, місцезнаходження - м. Харків, просп.Московський, 60) заборгованість за Кредитним договором №0 від 30.10.2006 року, по кредиту та процентах в розмірі 79869,78 швейцарських франків (сімдесят дев'ять тисяч вісімсот шістдесят дев'ять швейцарських франків 78 сантимів), по пені у розмірі 246,58 грн. (двісті сорок шість гривень 58 копійок), 28 351,67 грн. в повернення сплаченого судового збору.

3.В частині задоволення позовних вимог про стягнення солідарно із ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованості по кредиту та процентах в розмірі 79869,78 швейцарських франків, 246,58 грн. пені за Кредитним договором №0 від 30.10.2006 року відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційної скарги не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Дзюбановський Ю.І.