Провадження № 6/470/10/16
Справа № 2-п-121/2008р.
У Х В А Л А

08 серпня 2016 року смт Березнегувате

Березнегуватський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Міщенка Г.В.,

при секретарі Шелестюк І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання в.о. начальника Березнегуватського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1,

В С Т А Н О В И В:

05 серпня 2016 року в.о. начальника ВДВС звернулася до Березнегуватського районного суду Миколаївської області з вищевказаним поданням.

Із подання вбачається, що у ВДВС на примусовому виконанні знаходиться виконавчий лист № 2-П-121/2008р. від 03.03.2008 року, виданий Березнегуватським районним судом Миколаївської області про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісяця до досягнення дітьми повноліття. У ході проведення виконавчих дій встановлено, що боржник за місцем реєстрації не проживає та місце його перебування невідоме. Станом на 31.07.2016 року заборгованість по сплаті аліментів становить 5668,30 грн. Державний виконавець просить суд задовольнити подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1

У судове засідання в.о. начальника ВДВС надала заяву про розгляд справи без її участі, вимоги, викладені у поданні, підтримала у повному обсязі.

Розглянувши подання та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

03 березня 2008 року Березнегуватським районним судом Миколаївської області видано виконавчий лист № 2-П-121/2008р. про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісяця, починаючи з 10 грудня 2007 року до досягнення дітьми повноліття. (а.с.53-54). 28 січня 2016 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження на виконання вказаного виконавчого листа (а.с.52). 29 січня 2016 року боржнику направлено вимогу про необхідність явки до ВДВС для вирішення питання щодо сплати аліментів (а.с.55). Як вбачається із відповідей на запити, ОСОБА_1 як отримувач пенсії не значиться (а.с.61), відкриті рахунки на його ім'я у банках та фінансових установах відсутні (а.с.62), останнє місце його роботи невідомо (а.с.63), джерела отримання доходів також відсутні (а.с.64). Будь-яке нерухоме майно за ОСОБА_1 не зареєстровано (а.с.65-71).

Згідно ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, коли діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання, або він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням - до виконання зобов'язань.

Відповідно до ч.1 ст.377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

У відповідності з п."ґ" п.п.12.1.1 п.12.1 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 року № 512/5, подання повинно містити підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх зобо'вязань.

Однак, всупереч наведеним вимогам, подання та долучені до нього матеріали не містять даних на підтвердження ухилення ОСОБА_1 від сплати аліментів.

Крім того, в наданих матеріалах відсутні докази того, що боржник отримував постанову про відкриття виконавчого провадження, вимогу державного виконавця та інші документи провадження.

У відповідності до вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України, заявник подання, як сторона, яка приймає участь у справі, не довів суду ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, а саме - не довів факту ухилення ОСОБА_1 від виконання зобов'язань.

Зі змісту вищенаведених норм закону вбачається, що можливість тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України пов'язана саме з ухиленням останнього від виконання судового рішення.

На момент звернення з поданням, факт ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду обов'язків у виконавчому провадженні повинен бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Оскільки державним виконавцем не надано достовірних доказів того, що було вжито всіх можливих заходів для виконання рішення суду, а також доказів, які б свідчили на користь неможливості виконання не інакше, як шляхом тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, та за відсутності обставин, що свідчать про наявність фактів ухилення боржника від сплати аліментів, суд вважає, що достатніх підстав для задоволення подання немає.

Керуючись ст.ст.209, 377-1 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання в.о. начальника Березнегуватського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Березнегуватський районний суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання ухвали.

Суддя Г. В. Міщенко