Справа №359/8736/13-ц
Провадження № 8/359/7/2016
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2016 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Муранової-Лесів І.В.,

при секретарі - Пустовіт А.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бориспіль Київської області заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06 лютого 2014 року по цивільній справі №358/8736/13-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 сільської ради, треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, Головне управління Держгеокадастру в Київській області та Управління Держгеокадастру у Бориспільському районі, про скасування рішень органу місцевого самоврядування та державного акту на право власності на земельну ділянку,-

В С Т А Н О В И В:

У травні 2012 року ОСОБА_2 звернулась до Бориспільського міськрайонного суду з указаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що у 2009 році ОСОБА_3 сільська рада Бориспільського району Київської області виділила їй земельну ділянку в с.Мартусівка Бориспільського району по вул.Бориспільській, право власності на яку підтверджується державним актом від 04 листопада 2011 року серія ЯЛ №250886. Однак сусід по межі ОСОБА_1 обгородив спірну ділянку парканом, навіз туди дошки, цеглу, зробив загін, в якому вирощує свиней, чим перешкоджає ОСОБА_2 використовувати земельну ділянку за призначенням, в звязку з чим вона змушена звернутися до суду з даним позовом.

Заперечуючи проти позову, в липні 2012 року ОСОБА_1 звернувся до суду з зустрічним позовом, в якому після уточнення позовних вимог просив скасувати рішення ОСОБА_3 сільської ради від 18 квітня 2008 року. В обґрунтування позову зазначив, що за ним в порядку спадкування за законом після ОСОБА_4 рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 лютого 2008 року визнано право власності на житловий будинок №28 по вул.Жовтневій у с.Мартусівка. Крім того, померлій ОСОБА_4 на праві власності належала земельна ділянки площею 0,40, на якій розташований будинок, що підтверджується даними земельно-шнурової книги с.Ревне за 1972-1979 року (реєстраційний номер №171), земельної шнурової книги с.Мартусівка за 1994-2000 року (реєстраційний номер №164) та іншими письмовими доказами.

Оскільки відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, то ОСОБА_1, як спадкоємець, успадкував право на земельну ділянку площею 0,40 га, що належала спадкодавцю ОСОБА_4 на момент відкриття спадщини.

З метою оформлення прав на земельну ділянку ОСОБА_5 звернувся до ОСОБА_3 сільської ради з відповідною заявою про передачу йому у власність ділянки площею 0,24 га, однак рішенням ОСОБА_3 сільської ради від 18 квітня 2008 року йому у власність для будівництва та обслуговування жилого будинку та ведення особистого селянського господарства було надано земельну ділянку площею 0,10 га, з чим ОСОБА_1 не погодився та просив на наступній сесії розглянути питання про надання йому земельної ділянки площею 0,4 га, яка належала його тітці ОСОБА_4

Не зважаючи на те, що ОСОБА_1 на законних підставах користувався земельною ділянкою, успадкованою після смерті ОСОБА_4, рішенням Марусівської сільської ради №47 від 11 січня 2011 року без попереднього вилучення у ОСОБА_1 ділянки у передбаченому законом порядку, частина земельної ділянки площею 0,085 га була передана у власність ОСОБА_2, яка на підставі цього рішенням 4 листопада 2011 отримала державний на право власності на земельну ділянку.

Оскільки сільська рада розпорядилась земельною ділянкою, яка належала інший особі без її влучення у порядку, встановленому земельним законодавством, ОСОБА_1 просив суд ухвалити рішенням про визнання незаконним та скасування рішення ОСОБА_3 сільської ради від 18 квітня 2008 року про надання йому земельної ділянки площею 0,10 га в с.Мартусівка Бориспільського району Київської області та рішення ОСОБА_3 сільської №47 3-ої сесії 4-го скликання від 11 січня 2011 року про надання у власність земельної ділянки площею 0,0850 га ОСОБА_2, а також скасування виданого на її імя державного акту на вищевказану земельну ділянку. При цьому у задоволенні позову ОСОБА_2 до нього про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки просив відмовити за необґрунтованістю вимог, викладених у ньому.

Дана справа неодноразово розглядалася судом першої інстанції, апеляційним та судом касаційної інстанції.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21 лютого 2013 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 18 квітня 2013 року, в задоволенні позову ОСОБА_2 було відмовлено, зустрічний позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано незаконним та скасовано рішення ОСОБА_3 сільської ради від 11 січня 2011 року №7 ІІІ сесії 4 скликання про надання у власність земельної ділянки площею 0,085 га у Бориспільському районі Київської області с.Мартусівка по вул.Бориспільській ОСОБА_2 Визнано недійсним державний акт на право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,085 га у Бориспільському районі Київської області ОСОБА_3 сільської ради с.Мартусівка по вул.Бориспільській, виданий на підставі рішення ОСОБА_3 сільської ради. Визнано незаконним та скасовано рішення ОСОБА_3 сільської ради Бориспільського району Київської області за №269-20-ІІІ від 18 квітня 2008 року про надання земельної ділянки у розмірі 0,10 га по вул.Жовтневій, 28 в с.Мартусівка Бориспільського району Київської області. Вирішено питання про розподіл судових витрат (т.1 а.с.205-208, 243-247).

Ухвалою колегії судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 серпня 2013 року рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21 лютого 2013 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 18 квітня 2013 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції (т. 2 а.с.30-32).

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06 лютого 2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 30 квітня 2014 року, позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою задоволено. Усунуто перешкоди в користуванні ОСОБА_2 земельною ділянкою, що їй належить на праві власності відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 250886 від 04 листопада 2011 року, розміром 0,085 га і знаходиться в с.Мартусівка Бориспільського району Київської області по вул.Бориспільській, кадастровий номер :02:004:0104. Зобовязано ОСОБА_1 власними силами та за власний рахунок знести паркан, прибрати контейнер, будівельні матеріали та всі інші предмети, що належать ОСОБА_1 і які знаходяться на частині земельної ділянки, що належить ОСОБА_2 в с.Мартусівка Бориспільського району Київської області по вул.Бориспільській. Вирішено питання судових витрат. В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 сільської ради Бориспільського району Київської області, треті особи - Головне управління Держземагентства України в Київській області, Управління Держземагентства України у Бориспільському районі Київської області, про визнання власником земельної ділянки, визнання рішень сільської ради та Державного акту на право власності на земельну ділянку недійсними відмовлено (т.2 а.с.167-173, 228-234).

Ухвалою колегії судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 вересня 2014 року касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилено. Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06 лютого 2014 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 30 квітня 2014 року залишено без змін (т. 3 а.с.38-40).

У травні 2015 ОСОБА_1 звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області із заявою про перегляд рішення Бориспільського міськрайонного суду від 06 лютого 2014 року у даній справі як таке, що не відповідає вимогам ст.116 ЗК України (т.3 а.с.99-103).

В обґрунтування заяви зазначав, що голова ОСОБА_3 сільської ради ОСОБА_6 приховав порушення закону зі свого боку та збоку ОСОБА_2 у тому, що депутат сільської ради ОСОБА_2 використала своє право на приватизацію землі вдруге, та що ОСОБА_2 отримувала по 0,20 га землі по вул.Заводській і по вул.Каштановій у с.Мартусівка. Про вказану раніше невідому йому обставину неодноразової приватизації землі ОСОБА_2, заявнику стало відомо 20 травня 2015 року після того, як він звернувся до голови земельного комітету ОСОБА_3 сільської ради ОСОБА_7, яка повідомила про її намір припинити корупційну діяльність голови ОСОБА_3 сільської ради ОСОБА_6, та яка за його зверненням зясувала, що ОСОБА_2 до створення ОСОБА_3 сільської ради у 2000 році за рішенням №23/7 від 02 грудня 1997 року отримала безкоштовно 0,20 га землі по вул.Каштановій (№363 у рішенні) та за даними господарської книги зазначено про рішення 1995 року про приватизацію 0,20 га землі по вул Заводській, 7.

Оскільки інформація про безкоштовне отримання ОСОБА_2 земельних ділянок у 1995 та 1997 роках ОСОБА_5 не була відома, він був позбавлений можливості довести недійсність рішення ОСОБА_3 сільської ради №47 від 11 січня 2011 року та Державного акту серії ЯЛ №250886 на право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку 0,085 га по вул.Бориспільській у с.Мартусівка.

Відповідач ОСОБА_1 зазначав, що порушення ОСОБА_3 сільською радою і особисто ОСОБА_2 вимог ч.4 ст.116 Земельного кодексу України, а саме, що передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян провадиться один раз, вплинуло на правильність ухваленого Бориспільським міськрайонним судом судового рішення від 06 лютого 2014 року по відмову про визнання недійсним рішення ОСОБА_3 сільської ради №47 від 11 січня 2011 року та Державного акту на право власності на земельну ділянку ОСОБА_2 серія ЯЛ № 250886.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 липня 2015 року заяву ОСОБА_1 про перегляд у звязку з нововиявленими обставинами рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06 лютого 2014 року було залишено без задоволення (т.3 а.с.116-117).

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області від 28 вересня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 було задоволено. Ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 липня 2015 року скасовано, питання передано на новий розгляд до суду першої інстанції (т.3 а.с.165-168).

В ході розгляду даної справи за нововиявленими обставинами 01 лютого 2016 року представниками відповідача ОСОБА_1 було подано заяву в порядку ст.ст.27,31,361,365 ЦПК України, в якій додатково зазначили, що на підставі звернення ОСОБА_1 до Бориспільського відділу РУ Національної поліції в Київській області з заявою про злочин за ст.214 КПК України (корупційна діяльність) голови ОСОБА_3 сільської ради Бориспільського району Київської області ОСОБА_6 та колишнього депутата сільської ради ОСОБА_2, вони отримали письмовий доказ на підтвердження нововиявленої обставини, яка , на думку заявника впливає на юридичну оцінку обставини, здійсненої судом у рішенні, яке переглядає суд.

А саме, зазначено, що листами №5/2114 та №7/3618 від 21 грудня 2015 року Бориспільський відділ ГУ Національної поліції повідомив про проведення досудового слідства і надав належним чином посвідчений лист №2/20067 від 25.09.2015 Управління Держгеокадастру у Бориспільському районі Київської області, з якого вбачається: отримання ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,20 га зі рішенням Ревненської сільської ради №23/7 від 02 грудня 1998 року з набуттям права власності, посвідченого Державним актом серії ІІ-КВ №003731 від 23 лютого 2001 року, цільовим призначенням земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку по вул.Каштановій у с.Мартусівка Бориспільського району; отримання ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,085 га за рішенням ОСОБА_3 сільської ради №47 від 11 січня 2011 року з набуттям права власності, посвідченого Державним актом серії ЯМ №250886, цільовим призначенням земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку по вул.Бориспільській в с.Мартусівка Бориспільського району (т.4 а.с.38-41).

В судовому засіданні представники заявника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_8 та ОСОБА_7 подану уточнену заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами повністю підтримали, вважають, що порушення відповідачами ст.116 ЗК України при приватизації позивачем ОСОБА_2 є підставою для скасування рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06 лютого 2014 року та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_2 та задоволення зустрічних позовних вимог відповідача ОСОБА_1.

Позивач ОСОБА_2, її представник ОСОБА_9, а також представник відповідача ОСОБА_3 сільської ради Бориспільського району Київської області та представники третіх осіб за зустрічним позовом, в судове засідання не зявились, про дату, час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином (т.4 а.с.128-зворот, 129-131).

Представником позивача ОСОБА_2, адвокатом ОСОБА_9 24.05.2016 року до суду подана заява, за змістом якої він просить дану справу розглянути без присутності ОСОБА_2 та її представника, за наслідками розгляду, просить відмовити ОСОБА_1 у задоволенні його заяви (т.4 а.с.118).

Від відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_3 сільської ради Бориспільського району Київської області, а також від третьої особи Управління Держгеокадастру у Бориспільському району Київської області до суду надійшли письмові клопотання про розгляд справи за відсутності їх представника (т.4 а.с.132-133)

Заслухавши думку та пояснення осіб, що беруть участь у справі, дослідивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку, що в задоволенні поданої заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами слід відмовити, виходячи з наступних підстав.

За змістом ч.1 ст.361 ЦПК України рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Вичерпний перелік підстав для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами, визначений ч.2 вказаної статті.

В тому числі відповідно до п.1 ч.2 ст.361 ЦПК України однією з підстав для перегляду рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

За змістом ч.1 ст.362 ЦПК України заяви про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами можуть бути подані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, протягом одного місяця з дня встановлення обставини, що є підставою для перегляду.

При цьому заява про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 361 цього Кодексу, може бути подана не пізніше трьох років з дня набрання судовим рішенням законної сили.

Як зазначено в п.3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року №4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у звязку з нововиявленими обставинами» нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК).

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Крім того, в п.6 зазначеної Постанови Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справи розяснив наступне.

При вирішенні питання про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами суд має виходити з визначених частиною другою статті 361 ЦПК підстав, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, та дотримання заявником умов, що містяться в статтях 362, 364 ЦПК.

Судове рішення не може переглядатись у зв'язку з нововиявленими обставинами у разі якщо обставини, передбачені частиною другою статті 361 ЦПК, відсутні, а є підстави для перегляду судового рішення в апеляційному чи касаційному порядку або Верховним Судом України, а також якщо обставини, визначені частиною другою статті 361 ЦПК, були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

Відповідно до розяснень, викладених в п.7 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, зазначено, що обставини, які відповідно до пункту 1 частини другої статті 361 ЦПК є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Згідно з частиною третьою статті 60 ЦПК доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі та щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виник спір, а тому підставою для скасування судового рішення є не всі невідомі на час розгляду справи обставини, а лише ті, які входять до предмета доказування у справі (стаття 179 ЦПК).

Встановлено, що 20 травня 2015 року від імені голови земельної комісії ОСОБА_3 сільської ради ОСОБА_10 на імя відповідача ОСОБА_1 надана письмова відповідь, за змістом якої на звернення ОСОБА_5 від 23.04.2015, йому повідомлено, про відому ОСОБА_7 реалізацію ОСОБА_2 права на приватизацію землі в 1995-1997 роках у селі Мартусівка 0,20га Бориспільського району Київської області, та що 17.04.2015 ОСОБА_7 звернулась до голови ОСОБА_3 сільської ради та 28.04.2015 до голови Ревненської сільської ради за отриманням рішень за 1995-1997 року про приватизацію 0,20га ОСОБА_2 в с.Мартусівка, та що листом 21.04.2015 голова ОСОБА_3 сільської ради повідомив, що в нього відсутня інформація, а 29.04.2015 голова Ревненської сільської ради так само їй відмовив, в звязку з чим ОСОБА_1 рекомендовано звернутись до Бориспільського міськрайонного суду з заявою про перегляд його справи за наданою нею інформацією про неоднократну приватизацію (т.3 а.с.104,105-106).

З дослідженого листа Управління Держгеокадастру у Бориспільському районі Київської області на №2/20067 від 25.09.2015 на імя начальника Бориспільського МВ ГУ МВС України в Київської області ОСОБА_11, засвідчена Бориспільським МВ ГУ МВС України у Київської області копія якого приєднана до матеріалів справи (т.4 а.с.20) та була оглянута в судовому засіданні, вбачається, що Управлінням Держгеокадастру повідомлено наступне: в архіві Управління перебуває на зберіганні Державний акт серії ЯЛ №250886, виданий на імя ОСОБА_2 (ІдН НОМЕР_1), зареєстрований 04.11.2011 року на підставі рішення ОСОБА_3 сільської ради №47 3 сесії 4 скликання від 11.01.2011 року, з цільовим призначенням земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд; державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-КВ №003731 від 23.02.2001 року, виданий на підставі рішення Ревненської сільської ради від 02.12.1998 року №23/7, зареєстровано за ОСОБА_2, цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку с.Мартусівка по вул.Каштановій, та на даний час не перебуває на зберіганні в архіві Управління.

Даючи оцінку дослідженим доказам та поясненням представників заявника відповідача ОСОБА_1, суд приходить до висновку, що зазначені в заяві обставини, щодо здійснення позивачем ОСОБА_2 приватизації земельної ділянки на підставі рішення Ревненської сільської ради від 02 грудня 1998 року №23/7, та порушення відповідачами за зустрічним позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 сільською радою Бориспільського району вимог ст.116 Земельного кодексу України при передачі у власність ОСОБА_2 спірної земельної ділянки у січні 2011 року площею 0,085 га у Бориспільському районі Київської області с.Мартусівка по вул.Бориспільській на підставі рішення ОСОБА_3 сільської ради Бориспільського району Київської області від 11 січня 2011 року №47 ІІІ сесії 4 скликання, хоч існувала на час розгляду справи Бориспільським міськрайонним судом та не була і не могла бути відома відповідачу ОСОБА_1, не є істотною обставиною та не могла вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06 лютого 2014 року.

Так, при ухваленні рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06 лютого 2014 року суд, на підставі досліджених в судовому засіданні доказів та встановлених фактичних обставин справи прийшов до висновку, що земельна ділянка площею, 0,25 га в с.Мартусівка Бориспільського району, як така, що не є обєктом приватної власності спадкодавця ОСОБА_4, не може входити до складу спадкового майна після смерті останньої, і як наслідок успадковуватись відповідачем ОСОБА_1. Тому, суд не вбачав підстав для визнання за відповідачем ОСОБА_1 права власності на земельну ділянку площею 0,25 га, скасування спірних рішень та державного акту на право приватної власності, виданого на імя позивача ОСОБА_2, оскільки жодне право відповідача внаслідок винесення сільрадою рішення про передачу позивачу земельної ділянки у власність та видачі на її імя державного акту, а також внаслідок винесення рішення про виділення відповідачу ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,10 га, ніяким чином не порушується (т.2 а.с.172).

Дані висновки суду були зроблені в тому числі і на підставі оцінки досліджених в судовому засіданні наданих представником відповідача копії довідки № 552 від 14.08.2007 року, копіі витягу із журналу обліку розмноження шифр телеграм, копії витягу із земельної шнурової книги, а також витребуваних судом за клопотанням представника відповідача оригіналів погосподарської книги № 10 Ревненської сільської ОСОБА_11 народних депутатів за період 1997-2000р.р. та копії витягу з неї з відомостями по житловому будинку, що розташований по вул.Жовтневій, 28, викопіювання з генерального плану с.Мартусівка, розробленого в 1974 р., копії витягу з будівельного паспорту суміжного землекористувача ОСОБА_12 та викопіювання із схеми планування території ОСОБА_3 сільської ради, схема розданих земельних ділянок у спорі ОСОБА_1, які суд оцінив критично, як неналежні та не допустимі, що не є земельно-кадастровою документацією в розумінні п.7 Положення про порядок ведення державного земельного кадастру, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 15 від 12.01.1993р.(в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин), за яким до такої документації належать: кадастрові карти та плани (графічні і цифрові), схеми, графіки, текстові та інші матеріали, що містять відомості, в т.ч. про межі земельних ділянок власників землі, а також Книга реєстрації державних актів на право колективної, приватної власності на землю, право постійного користування землею, договорів на тимчасове користування землі, в т.ч. на умовах оренди, а тому не можуть підтверджувати факт належності ОСОБА_4 земельної ділянки площею 0,25 га на праві приватної власності (т.2 а.с.170).

Ці висновки суду першої інстанції були предметом розгляду в судах апеляційної та касаційної інстанції і рішення суду було залишено в силі. В порядку, визначеному ст.ст. 353-360-2 ЦПК України Верховним Судом України судові рішення у даній справі не переглядалась, та, як розяснив Вищий спеціалізований суд України, наявність таких підстав не може бути підставою для перегляду рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами.

З урахуванням викладеного, оскільки відповідач ОСОБА_1 не довів тієї обставини, що оспорюваними ним рішеннями ОСОБА_3 сільської ради та Державним актом на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,085га по вул.Бориспільській в с.Мартусівка Бориспільського району Київської області, виданим на імя позивача ОСОБА_2, порушені його права та законні інтереси, і повідомлені суду обставини щодо приватизації ОСОБА_2 земельної ділянки в с. Мартусівка Бориспільського району у 1998 році, ці обставини не спростовують, підстави для скасування рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06 лютого 2014 року у даній справі відсутні, в звязку з чим у задоволенні заяви слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.361, 365 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06 лютого 2014 року по цивільній справі №358/8736/13-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 сільської ради, треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, Головне управління Держгеокадастру в Київській області та Управління Держгеокадастру у Бориспільському районі, про скасування рішень органу місцевого самоврядування та державного акту на право власності на земельну ділянку відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляція до Апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд Київської області протягом пяти днів з моменту її проголошення, для осіб, які не були присутні при оголошенні протягом пяти днів з моменту отримання копії ухвали.

Суддя: І.В.Муранова-Лесів