Справа № 148/1864/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2016 року м.Тульчин

Тульчинський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Карнауха А.П.

при секретарі Грабовській Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Тульчинського районного суду Вінницької області справу з позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області ( далі - ГУ Держгеокадастру), Тульчинської районної державної адміністрації ( далі Тульчинської РДА), ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування рішення Головного управління Держземагенства у Вінницькій області від 06.10.2014 року № 2-3056/15-14-СГ і визнання недійсним договору оренди земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Тульчинського районного суду із позовом до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області ( далі - ГУ Держгеокадастру), Тульчинської районної державної адміністрації ( далі Тульчинської РДА), ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування рішення ГУ Держземагенства у Вінницькій області від 06.10.2014 року № 2-3056/15-14-СГ і визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, мотивуючи свої позовні вимоги наступним.

06.10.2014 року ГУ Держземагенства у Вінницькій області прийняло рішення № 2-3056/15-14-СГ, на підставі якого було затверджено документацію із землеустрою та передано в оренду земельну ділянку площею 32,4322 га, що знаходиться на території Кирнасівської селищної ради Тульчинського району Вінницької області для ведення фермерського господарства. На підставі вказаного рішення ГУ Держземагенство уклало договір оренди №772 від 15.10.2014 року земельної ділянки площею 32.4322 га на території Кирнасівської селищної ради Тульчинського району Вінницької області із ОСОБА_2 На думку позивача наказ від 06.10.2014 року за № 2-3056/15-14-СГ ГУ Держземагенства прийнятий з порушенням вимог чинного законодавства України, а саме принципу рівності права власності на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави.

16.07.2014 року позивач звернувся із заявою до ГУ Держземаганства про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки в оренду на 49 років для ведення фермерського господарства. Однак відповіді на дане звернення ГУ Дерземагенства йому не надіслало. Лише згодом позивач дізнався про прийняття спірного рішення відповідачем, на підставі якого земельна ділянка передана в оренду ОСОБА_2 Не врахування факту подання заяви і звернення ОСОБА_1 з вищевказаним питанням ГУ Держземагенства без всяких на те причин, необґрунтованих пояснень та незрозумілих для позивача мотивів передало в оренду земельну ділянку іншій особі для ведення фермерського господарства, залишивши заяву позивача без задоволення.

Вказане рішення не відповідає загальним принципам земельного законодавства, визначених ст.5 ЗК України, ст.ст.21,24 Конституції України, ст.7 Загальної Декларації прав людини, оскільки за рівних умов ГУ Держземагенства було прийнято рішення про передачу в оренду земельної ділянки ОСОБА_2. ОСОБА_1 в цьому було відмовлено безпідставно.

Ст.134 ч.2 ЗК України передбачена можливість передачі земельної ділянки у власність або в користування без проведення земельних торгів у разі передачі громадянам земельних ділянок для ведення фермерського господарства, однак не передбачено права передачі таких ділянок за обставин надання переваги одному із претендентів і відмови іншому.

ГУ Держземагенства при прийнятті рішення від 06.10.2014 року було безпідставно надано пріоритет ОСОБА_2, порушено принцип рівності та справедливості у земельному законодавстві, чим порушені права позивача, передбачені ЗК України та Конституцією України. Також не враховано усіх обставин, що мають значення для прийняття вказаних рішень, не дотримано принципу рівності перед законом. Розсудливості, пропорційності, зокрема, з дотриманням балансу з будь-якими несприятливими для прав, свобод, інтересів особи і цілям на досягнення якого спрямоване це рішення.

При проведенні передбаченого ст.ст.135-139 ЗК України земельного аукціону щодо права оренди спірної земельної ділянки держава могла б отримати значно вищу орендну плату, а ніж за теперішніх умов.

Оскільки відповіді на звернення ОСОБА_1 від 16.07.2014 року отримано не було, а протягом цього часу відповідач затвердив документацію із землеустрою та прийняв рішення про передачу спірної земельної ділянки площею 32.4322 га без проведення аукціону іншій особі, позивачем це розцінюється як безпідставна та необґрунтована відмова. Орган місцевого самоврядування та державна адміністрація, укладаючи договір оренди без проведення аукціону виходить за межі наданої їм законодавством компетенції. Наявність наміру сторін договору вийти за межі закону призводить до незаконного користування землею. Така ситуація свідчить також про суперечність мети договору оренди інтересам держави й суспільства ( ч.3 ст.228 ЦК України).

Договір оренди землі підлягає укладенню після проведення аукціону, крім випадків, встановлених законодавством.

Просить суд визнати неправомірним та скасувати рішення ГУ Держземагенства від 06.10,2014 року № 2-3056/15-14-СГ « Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки в оренду» на підставі якого укладено договір оренди земельної ділянки №772 від 15.11.2014 року із ОСОБА_3 Зобов»язати ГУ Держгеокадастру організувати у відповідності до ст.ст.134-139 ЗК України аукціон щодо здобуття права оренди земельної ділянки площею 32.4322 га, яка розташована на території Кирнасівської селищної ради Тульчинського району Вінницької області, кадастровий номер :04:004;0107. Визнати договір оренди земельної ділянки, укладений між ГУ Держгеокадастру та ОСОБА_2 недійсним.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з»явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник позивача ОСОБА_4 в судовому засіданні позов підтримав, на його задоволенні наполягав. Пояснив суду, що позивач подавав заяву про надання дозволу на виготовлення документації із землеустрою до ГУ Держзеагенства, правонаступником якого стало ГУ Держгеокадастру, 16.07.2014 року. Тоді у ОСОБА_2 права на оренду земельної ділянки не було, бо було два інших претендента на оренду цієї ділянки. У ОСОБА_2 був відсутній висновок, передбачений ст.6 ОСОБА_5 України «Про фермерське господарство». Заяву ОСОБА_1 взагалі не розглядали. Відповіді йому не було. У ОСОБА_1 на час подання заяви до ГУ Держземагенства також такого висновку не було. ОСОБА_1 подавав заяву як фізична особа. ПСП «Кристал» також зверталось із заявою про надання в оренду цієї земельної ділянки. ОСОБА_2 подав таку заяву ще в березні 2014 року.

Фермерське господарство ОСОБА_1 не було зареєстроване. Відповіді із ГУ Держземагенства позивач не отримував. На час звернення позивача до ГУ Держземагенства ПСП «Кристал» використовувало цю земельну ділянку без будь-яких законних підстав. Договір оренди із ОСОБА_2 був укладений в жовтні 2014 року. На цей час земельну ділянку використовувало ПСП «Кристал».

Представник відповідача ГУ Держгеокадастру, ОСОБА_6 позов не визнала та пояснила суду наступне. ОСОБА_5 України «Про фермерське господарство» було виключено ст.6 ще 16.11.2011 року. Тому висновок про створення фермерського господарства ОСОБА_2 не повинен був надавати до ГУ. Йому було надано дозвіл на виготовлення документації із землеустрою на підставі ст.ст.123-131 ЗК України.

В жовтні 2014 року ним була надана така документація. ОСОБА_1 відповідь на заяву надавалась через місяць як встановлено законодавством. До суду ОСОБА_1 звернувся аж через рік.

Для ведення фермерського господарства земельна ділянка не продається, а передається в оренду, тому конкурсу проводити не потрібно.

В Тульчинському районі інвентаризація земельних ділянок сільськогосподарського призначення проводилась у 2012 році. Хто використовував на час укладення договору оренди у 2014 році цю земельну ділянку вона не знає. В 2012 році офіційно ніхто не використовував. 26.02.2014 року до ГУ Держземагенства надійшло клопотання ОСОБА_2 про надання дозволу на виготовлення документації для надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства. При цьому всі необхідні додатки до клопотання були надані. Обтяжень на цю земельну ділянку не було. Наказ ГУ Держземагенства був виданий у березні 2014 року. При видачі такого наказу міг бути лише один заявник. На заяві ОСОБА_1 відсутній вхідний номер. Є лише дата. Хто її приймав у ГУ не знає.

Відповідь про відмову ОСОБА_1 не оскаржував. А вона могла бути оскаржена на підставі ст.123 ЗК України.

Проведення аукціону для надання вказаної земельної ділянки на підставі ст.ст.134-139 ЗК України не передбачено.

Представник відповідача Тульчинської РДА, в судове засідання не з»явився, надав суду письмову про заперечення проти позову та розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_7 в судовому засіданні позову не визнав та пояснив суду, що відповідно до п.7ст.7 ОСОБА_5 України «Про фермерське господарство» встановлений місячний строк для розгляду клопотання ОСОБА_2 В цей строк ГУ Держземагенство вклалось. До подання заяви ОСОБА_1 вже було рішення Тульчинської РДА про затвердження технічної документації із землеустрою на цю земельну ділянку.

ОСОБА_2 до цього часу не зареєстроване фермерське господарство, бо тривають судові справи. Спочатку ПСП «Кристал» оскаржувало наказ ГУ Держземагенства та договір оренди до господарського суду Вінницької області, а потім ОСОБА_1 до Тульчинського районного суду. Тому до визнання судами законності договору оренди земельної ділянки ОСОБА_2 не реєстрував створення фермерського господарства, бо не міг фактично користуватись землею. Проте орендну плату він сплачував.

Із наданих суду письмових доказів вбачається наступне.

Рішенням господарського суду Вінницької області від 22.10.2015 року у задоволенні позову ПСП «Кристал» с.Ілляшівки Тростянецького району Вінницької області, вул..Сонячна,1 до ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області про визнання неправомірним та скасування рішень, визнання недійсним договору оренди відмовлено.

Згідно постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 09.12.2015 року рішення господарського суду Вінницької області від 22.10.2015 року за позовом ПСП «Кристал» с.Ілляшівки Тростянецького району Вінницької області, вул..Сонячна,1 до ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області про визнання неправомірним та скасування рішень, визнання недійсним договору оренди скасоване. Провадження у справі припинено.

Згідно договору оренди №772 від 15.10.2014 року, укладеного між ГУ Держземагенством у Вінницькій області та ОСОБА_2 орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення фермерського господарства із земель запасу Кирнасівської селищної ради ( за межами населеного пункту) Тульчинського району Вінницької області площею 32.4322 га ( рілля) нормативною грошовою оцінкою 512603 грн. строком на 25 років. В договору вказано, що на земельній ділянці відсутні об»єкти нерухомого майна, а також інші об»єкти інфраструктури.

Відповідно до акту передавання приймання від 15.10.2014 року ГУ Держземагенства у Вінницькій області передало,а ОСОБА_2 прийняв земельну ділянку в оренду площею 32.4322 га кадастровий номер :04:004;0107.

Згідно квитанції №83 від 11.08.2015 року ОСОБА_2 сплатив 20904 грн.12 коп. в якості орендної плати за землю за договором оренди №772 від 15.10.2014 року.

Згідно диплому бакалавра серії ВН №47549240, виданого 12.06.2014 року, ОСОБА_1 у 2014 році закінчив Вінницький національний аграрний університет за напрямком підготовки «Агрономія» та здобув кваліфікацію бакалавра-технолога агрономії.

Із заяви ОСОБА_1 на адресу начальника ГУ Держземагенства у Вінницькій області вбачається, що він із такою заявою звертався 16.07.2014 року. Згідно штампу ГУ на заяві вона прийнята 16.07.2014 року. Вхідний реєстраційний номер на заяві відсутній.

Згідно листа № 31-2-0.3-7110/2-14 від 08.08.2014 року ОСОБА_1 заступником начальника ГУ Держземагенства у Вінницькій області ОСОБА_8 надана відповідь на його звернення про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду площею 32.4322 га. Для ведення фермерського господарства на території Кирнасівської селищної ради Тульчинського району Вінницької області.

Із оглянутого в судовому засіданні клопотання ОСОБА_2 від 26.02.2014 року вбачається, що він звертався до ГУ Держземганетства у Вінницькій області про надання про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою на земельну ділянку для ведення фермерського господарства.

16.04.2014 року між ним та ДП «Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» укладений договір №1447 про виконання землевпорядних робіт на проведення нормативної грошової оцінки земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Кирнасівської селищної ради Тульчинського району Вінницької області.

За кошторисом №1 від 16.04.2014 року вартість робіт за договором становить 1606 грн.80 коп.

Згідно квитанції від 30.04.2014 року ця сума сплачена ОСОБА_2

Згідно рішення №536 26 сесії 6 скликання Тульчинської районної ради від 12.06.2014 року затверджена технічна документація із нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що надається в оренду ОСОБА_2 для ведення фермерського господарства за межами населеного пункту смт.Кирнасівки Тульчинського району Вінницької області на території Кирнасівської селищної ради загальною площею 32.4322 га.

Вислухавши пояснення представників сторін, вивчивши надані сторонами письмові докази, оцінюючи їх відповідно до ст.212 ЦПК України суд вважає, що позов не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.4 ст.121 ЗК України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Згідно ч.2 ст.123 ЗК України особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_2 звернувся до ГУ Дерземганства у Вінницькій області, правонаступником якого стало ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області, із клопотання про надання дозволу на виготовлення технічної документації на спірну земельну ділянку ще 26.02.2014 року, оскільки бажав отримати в оренду земельну ділянку сільськогосподарського призначення.

Такий дозвіл йому було надано відповідно до наказу ГУ Держземагенства від 03.03.2014 року і ним виготовлена технічна документація.

Надання дозволу відбулось на підставі ч.3 ст.123 ЗК України , відповідно до якого відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Місячний строк для розгляду заяви про надання земельної ділянки в оренду для ведення фермерського господарства передбачений також ст.7 ОСОБА_5 України «Про фермерське господарство».

Відповідно до абз.3 ч.3 ст.123 ЗК України умови і строки розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок визначаються договором, укладеним замовником з виконавцем цих робіт відповідно до типового договору. Типовий договір на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки затверджується Кабінетом Міністрів України.

16.04.2014 року відповідачем ОСОБА_2 був укладений відповідний договір.

На підставі ст.186 ЗК України розроблена технічна документація із нормативної грошової оцінки земельної ділянки була затверджена рішенням Тульчинської районної ради 12.06.2014 року.

Вказане рішення Тульчинської районної ради сторонами не оспорюється.

Вже після прийняття рішення Тульчинською районною радою 16.07.2014 року до ГУ Держземагенства у Вінницькій області звернувся позивач з аналогічним зверненням.

Таке ж звернення надійшло від іншого претендента на використання даної земельної ділянки ПСП «Кристал», яке без належних юридичних підстав використовувало земельну ділянку.

На час подання ними заяв ГУ Держземагенства вже було прийняте рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою ОСОБА_2 у встановлений ч.3 ст.123 ЗК України строк.

Розгляд заяв про надання такого дозволу іншим заявникам та надання такого дозволу через три місяці після прийняття рішення ГУ Держземагенства ЗК України не передбачено.

До того ж, в судовому засіданні встановлено, що заява ОСОБА_1 від 16.07.2014 року була розглянута і 08.08.2014 року йому направлена письмова відповідь заступником начальника ГУ Держземагенства у Вінницькій області ОСОБА_8

Цим спростовуються твердження позивача та його представника про не розгляд заяви ГУ Держземагенства.

Не відповідають вимогам закону також твердження представника позивача про необхідність проведення аукціону при наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою. Посилання представника позивача на вимоги глави 21 ЗК України не може братись до уваги, оскільки ці норми закону регулюють питання продажу земельних ділянок або прав на них.

Право оренди земельної ділянки, в тому числі сільськогосподарського призначення передбачено ст.93 ЗК України.

Порядок передачі в оренду земельних ділянок сільськогосподарського призначення встановлений ст.7 ОСОБА_5 України «Про фермерське господарство».

Відповідно до ч.2 ст.134 ЗК України. не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них у разі передачі громадянам земельних ділянок для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів, для сінокосіння і випасання худоби, для городництва.

За таких обставин суд не може взяти до уваги як підставу для задоволення позову твердження представника позивача про необхідність проведення аукціону для надання дозволу на розробку проекту землеустрою та укладення договору оренди земельної ділянки.

Не відповідає вимогам закону також аргументація позивача, що при зверненні до ГУ Держземагенства ОСОБА_2 не було зареєстроване фермерське господарство.

Відповідно до ст.8 ОСОБА_5 України «Про фермерське господарство» після одержання засновником державного акта на право власності на земельну ділянку або укладення договору оренди земельної ділянки та його державної реєстрації фермерське господарство підлягає державній реєстрації.

Отже, державна реєстрація фермерського господарства не є обов»язковою передумовою укладення договору оренди земельної ділянки.

Суд також не вважає, що при наданні ОСОБА_2 земельної ділянки в оренду для ведення фермерського господарства порушено принципи земельного законодавства, визначених ст.5 ЗК України, ст.ст.21,24 Конституції України, ст.7 Загальної Декларації прав людини. При наданні дозволу на розробку технічної документації із землеустрою ГУ Держземагенства, затвердження нормативної грошової оцінки земельної ділянки Тульчинською районною радою не були подані не могли розглядатись заяви ОСОБА_1 та інших претендентів на такий дозвіл. До того ж, згідно абз.2 ч.1 ст.5 ОСОБА_5 України «Про фермерське господарство» до заяви на отримання земельної ділянки в оренду додаються документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі. На час розгляду заяви ОСОБА_2 позивач ОСОБА_1 не мав документа, що підтверджує освіту, здобуту в аграрному навчальному закладі. Таку освіту він здобув лише 12.06.2014 року. Тому в березні 2014 року не міг бути конкурентом ОСОБА_2 при розгляді заяви про надання дозволу на розробку технічної документації.

Помилковими є також твердження представника позивача, що при поданні заяви ОСОБА_2 не надано передбачений ст.6 ОСОБА_5 України «Про фермерське господарство» висновок, оскільки відповідно до ОСОБА_5 України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України з питань створення та діяльності фермерських господарств» № 3513-УІ від 16.06.20111 року ст.6 виключена із ОСОБА_5 України «Про фермерське господарство».

Надуманими є також аргументи позивача, що при укладений договір оренди 15.10.2014 року суперечить інтересам держави та суспільства, тому повинен бути визнаний недійсним на підставі ст.228 ч.3 ЦК України. Цей договір укладений в повній відповідності до вимог земельного законодавства, що регулює порядок передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення в оренду для ведення фермерського господарства, тому не може суперечити інтересам держави та суспільства.

На підставі викладеного, керуючись ст.228 ЦК України, ст.ст.5,93,121,123,134,186 ЗК України, ст.5,7,8 ОСОБА_5 України «Про фермерське господарство», ст..ст.209-218 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення , а особою яка брала участь у розгляді справи,але не була присутня в судовому засіданні при проголошення рішення з дня отримання копії рішення, до апеляційного суду Вінницької області через Тульчинський районний суд .

Суддя: