Справа №751/6111/16-ц
Провадження №2/751/888/16
Рішення

Іменем України

28 липня 2016 року м. Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Овсієнко Ю. К.

при секретарі Талибова В. О.

за участю сторін: представника позивача ОСОБА_1, представника відповідачів ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання договору дарування недійсним, -

встановив:

09 червня 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, в якому просить визнати недійсним договір дарування житлового будинку № 549 від 04.12.2015 року, посвідчений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_6

Свої вимоги мотивує тим, що 04.12.2015 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 укладено договір дарування нерухомого майна, відповідно до умов якого ОСОБА_4 подарував ОСОБА_5 житловий будинок, що розташований за адресою: м. Чернігів, вул. Сєрікова, 19 загальною площею 127,4 кв.м. Вважає, що вищевказаний договір дарування житлового будинку має бути визнано судом недійсним, оскільки вчинений під впливом тяжких обставин та відповідає волевиявленню відповідачів. Пояснює, що 01.10.2015 року ОСОБА_4 отримав у борг від ОСОБА_3 грошові кошти в розмірі 369000,00 грн., які у встановлений строк не повернув. Згідно рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 21.03.2016 року заборгованість за розпискою було стягнуто з ОСОБА_4 Стверджує, що фактично ОСОБА_4 з метою ухилення від повернення коштів, отриманих у борг за розпискою та унеможливлення в подальшому виконання рішення суду про стягнення заборгованості, на вкрай невигідних умовах та під впливом тяжких обставин відчужив на користь свого сина, ОСОБА_5, житловий будинок, що розташований за адресою:м. Чернігів, вул. Сєрікова, 19.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити. В своїх поясненнях посилався на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідачів у судовому засіданні позов не визнав і в його задоволенні просив відмовити. Пояснив, що подружжя ОСОБА_5 набули будинок під час шлюбу і він є їхньою спільною сумісною власністю, вирішили подарувати своєму єдиному сину. Право на житло подружжя не втратили, залишились користувачами будинку. ОСОБА_4 не мав на момент укладання договору і на даний момент не має жодних тяжких хвороб, відсутні тяжкі обставини. Наявність заборгованості за позикою жодним чином не була підставою для вчинення вказаного правочину.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 04 грудня 2015 року було укладено договір дарування житлового будинку, згідно умов якого ОСОБА_4 передав у власність ОСОБА_5 житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в місті Чернігові по вулиці Сєрікова, будинок 19. Вказаний договір посвідчено ОСОБА_6, приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу. Договір зареєстрований в реєстрі за № 549 (а.с. 41-44). Згоду на укладення вказаного договору дарування житлового будинку, який був набутий у спільну сумісну власність подружжя у період перебування в зареєстрованому шлюбі, також було надано ОСОБА_7 дружиною ОСОБА_4 (а.с. 85).

Згідно ч. 1 ст. 233 ЦК України правочин, який вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, може бути визнаний судом недійсним незалежно від того, хто був ініціатором такого правочину.

Відповідно до положень ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Позивачем не доведено, що укладення оспорюваного договору дарування житлового будинку здійснено відповідачем ОСОБА_4 під впливом тяжкої обставини і на вкрай невигідних умовах, а тому суд приходить до висновку, що підстав для визнання недійсним оспорюваного договору дарування не має.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст.79 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, до яких належать і витрати на правову допомогу.

За ч. ч. 1, 2 ст. 84 ЦПК України витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом з тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України від 20 грудня 2011 року «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу.

Витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо повязаних із наданням правової допомоги у конкретній справі.

Із матеріалів справи вбачається що 30 червня 2016 року між ОСОБА_4 та адвокатом ОСОБА_2, а також між ОСОБА_5 та адвокатом ОСОБА_2, були укладені договори про надання адвокатських послуг (а.с. 26, 27). Предметами вказаних договорів є представлення адвокатом їхніх інтересів в Новозаводському районному суді м. Чернігова та Апеляційному суді Чернігівської області з метою захисту їхніх прав та інтересів.

Відповідно актів виконаних робіт від 06 липня 2016 року (а.с. 32, 34) до наданих адвокатом послуг входить усна консультація з вивченням документів з посиланням на норми права; моніторинг законодавства та вивчення судової практики по даній категорії справ (2 год.); представлення інтересів особи в суді (1 год.)

Згідно з оригіналом квитанції № 158254 від 06 липня 2016 року адвокат ОСОБА_2 прийняв від ОСОБА_4 1661,60 грн. на підставі договору про надання адвокатських послуг від 30.06.2016 року та акту від 06.07.2016 року (а.с. 31).

Згідно з оригіналом квитанції № 158254 від 06 липня 2016 року адвокат ОСОБА_2 прийняв від ОСОБА_5. 1661,60 грн. на підставі договору про надання адвокатських послуг від 30.06.2016 року та акту від 06.07.2016 року (а.с. 33).

Враховуючи зазначене, виходячи з обсягу виконаної представником відповідачів правової допомоги у справі, її характеру, що відповідачами понесені витрати у звязку із оплатою допомоги адвоката, яким фактично надавалась така допомога останнім, враховуючи відмову у задоволенні позовних вимог, суд вважає необхідним стягнути із позивача компенсацію витрат відповідачів на правову допомогу в сумі 1661 грн. 60 коп. кожному.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 57-61, 79, 88, 213, 215 ЦПК України, -

Вирішив:

В задоволенні позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 витрати на правову допомогу в сумі 1661 (одна тисяча шістсот шістдесят одна) гривня 60 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 витрати на правову допомогу в сумі 1661 (одна тисяча шістсот шістдесят одна) гривня 60 копійок.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Чернігівської області через Новозаводський районний суд м. Чернігова шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Ю. К. Овсієнко