Справа 598/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2016 року Барвінківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Чениха Є.А.

секретаря Левченко Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Барвінкове Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення 3 % річних та суми відповідно до індексу інфляції за несвоєчасне виконання грошового зобюов?язання,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на наступне.

Рішенням Барвінківського районного суду Харківської області від 14 квітня 2014 року з відповідача на користь позивача стягнуто заборгованість за договором позики в розмірі 50 000 грн.. Дане рішення суду виконується держаною виконавчою службою. Станом на липень місяць 2016 року рішення суду виконане відповідачем частково. На думку позивача за час виплати мало місце знецінення грошових коштів, що становлять суму боргу за договором позики. У зв'язку з цим він просить стягнути додатково з відповідача нараховані на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України грошові кошти, а саме: інфляційні нарахування за договором позики від 5 січня 2011 року, що склали 48675 грн. та три проценти річних у розмірі 7 533 грн..

В судове засідання позивач не з'явився, про місце та час розгляду справи повідомлена належним чином. Згідно поданої заяви просить розглядати справу за у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач, також, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, до суду не з?явився, подав заяву про слухання справи у його відсутність, проти задоволення позову заперечував.

Враховуючи що розгляд справи відбувся у відсутність сторін відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до ч.ч. 1,4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов?язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Доказування не може бути ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 64 ЦПК України, письмовими доказами є будь які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.

Згідно з п. 27 Постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» виходячи з принципу процесуального рівноправ?я сторін та враховуючи обов?язок кожної сторони довести ті обставини, на які посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.

Судом забезпечено усім учасникам можливість для реалізації їх прав для надання та витребування доказів, усі вони долучені до справи і досліджені.

При аналізі доказів суд керується положеннями ст. 60 ЦПК України про те, що обовязки доказування і подання доказів покладається на сторони, і виходить лише із тих доказів, які надані ними під час розгляду справи.

Оцінивши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатній і взаємний зв?язок наявних у справі доказів в їх сукупності, суд дійшов до наступного.

Судом встановлено, що відповідно до рішення Рішенням Барвінківського районного суду Харківської області від 14 квітня 2014 року з відповідача на користь позивача стягнуто заборгованість за договором позики в розмірі 50 000 грн..

Дане рішення суд набрало законної сили та звернуте до виконання.

Як вбачається з довідки Барвінківського районного відділу Державної виконавчої служби від 02.08.2016 року, у серпні - грудні місяці 2014 року з відповідача на користь позивача було утримано щомісячно по 568.14 грн; за січень грудень місяць 2015 року з відповідача утримано по 582.51 грн. щомісяця; у січні березні місяці 2016 року по 582.51 грн. а в квітні липні місяці 2016 року щомісяця по 584.65 грн. (а.с. 27).

Відповідно до наданої розписки, суму боргу відповідач зобов?язувався повернути до 1 липня 2011 року (а.с. 3).

Частиною першою статті 1048 ЦК України передбачено обов'язок позичальника повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Стаття 526 ЦК України визначає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Частиною першою статті 1050 ЦК визначено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не п овернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов?язаний сплатити неустойку відповідно до ст.. ст.. 549 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 625 ЦК, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом ст.. 1 Закону України від 3 липня 1991 року № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» індекс інфляції (індекс споживчих цін) це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого с поживання.

Отже, у разі неповернення позичальником суми позики своєчасно його борг складатиме: суму позики з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення грошового зобов?язання; проценти за позикою, якщо інше не встановлено договором або законом, нараховані в відповідно до договору позики або облікової ставки НБУ за весь строк користування позиченими коштами; три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлено договором або законом.

Така позиція висвітлена у постанові Верховного Суду України року (6-369 цс15) 2015 року.

Рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України .

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості, останнім здійснено нарахування інфляції та трьох процентів за період з часу укладення договору займу а не від дня коли кошти підлягали поверненню позикодавцю. Крім того, у наданих розрахунках, позивачем не враховано про часткове повернення відповідачем суми боргу, починаючи з серпня місяця 2014 року.

В цьому зв?язку, на думку суду, що стосується стягненню трьох процентів річних від простроченої суми, підлягають стягненню з 01.07.2011року по 01.08.2014 року з урахуванням суми заборгованості, яка склала 50 000 грн. - 4632.00 грн.; з 01.08.2014 року по 31.08.2014 року з урахуванням суми заборгованості, яка склала 49431.80 грн. 122.00 грн.; з 01.09.2014 року по 30.09.2014 року з урахуванням суми заборгованості, яка склала 48863.60 грн. 116.00 грн.; з 01.10.2014 року по 31.10.2014 року з урахуванням суми заборгованості, яка склала 48295.52 грн. 119.00 грн.; з 01.11.2014 року по 30.11.2014 року з урахуванням суми заборгованості, яка склала 47727.38 грн. 114.00 грн.; з 01.12.2014 року по 31.12.2014 року з урахуванням суми заборгованості, яка склала 47159.24 грн. 116.00 грн.; з 01.01.2015 року по 31.01.2015 року з урахуванням суми заборгованості, яка склала 46576.73 грн. 115.00 грн.; з 01.02.2015 року по 28.02.2015 року з урахуванням суми заборгованості, яка склала 45994.22 грн. 102.00 грн.; з 01.03.2015 року по 31.03.2015 року з урахуванням суми заборгованості, яка склала 45411.71 грн. 112.00 грн.; з 01.04.2015 року по 30.04.2015 року з урахуванням суми заборгованості, яка склала 44829.20 грн. 107.00 грн.; з 01.05.2015 року по 31.05.2015 року з урахуванням суми заборгованості, яка склала 44246.69 грн. 109.00 грн.; з 01.06.2015 року по 30.06.2015 року з урахуванням суми заборгованості, яка склала 43664.18 грн. 104.00 грн.; з 01.07.2015 року по 31.07.2015 року з урахуванням суми заборгованості, яка склала 43082.67 грн. 106.00 грн.; з 01.08.2015 року по 31.08.2015 року з урахуванням суми заборгованості, яка склала 42500.16 грн. 105.00 грн.; з 01.09.2015 року по 30.09.2015 року з урахуванням суми заборгованості, яка склала 41917.65 грн. 100.00 грн.; з 01.10.2015 року по 31.10.2015 року з урахуванням суми заборгованості, яка склала 41335.14 грн. 102.00 грн.; з 01.11.2015 року по 30.11.2015 року з урахуванням суми заборгованості, яка склала 40752.63 грн. 97.00 грн.; з 01.12.2015 року по 31.12.2015 року з урахуванням суми заборгованості, яка склала 40170.12 грн. 99.00 грн.; з 01.01.2016 року по 31.01.2016 року з урахуванням суми заборгованості, яка склала 39587.01 грн. 98.00 грн.; з 01.02.2016 року по 29.02.2016 року з урахуванням суми заборгованості, яка склала 39005.10 грн. 90.00 грн.; з 01.03.2016 року по 31.03.2016 року з урахуванням суми заборгованості, яка склала 38422.59 грн. 95.00 грн.; з 01.04.2016 року по 30.04.2016 року з урахуванням суми заборгованості, яка склала 37837.94 грн. 90.00 грн.; з 01.05.2016 року по 31.05.2016 року з урахуванням суми заборгованості, яка склала 37253.29 грн. 92.00 грн.; з 01.06.2016 року по 30.06.2016 року з урахуванням суми заборгованості, яка склала 36668.64 грн. 2.00 грн.; з 01.07.2016 року по 06.07.2016 року з урахуванням суми заборгованості, яка склала 36083.99 грн. 110.00 грн.;

А всього вказана сума, що підлягає відшкодуванню, складає 6940.00 грн..

Що стосується стягненню розміру втрат від інфляції, то ця сума складає, виходячи з наступного. З 01.07.2011 року по 01.08.2014 року з урахуванням суми заборгованості, яка склала 50 000 грн. 5883.23 грн.; з 01.09.2014 року по 30.09.2014 року з урахуванням суми заборгованості, яка склала 48863.66 - 1417.05 грн.; з 01.10.2014 року по 31.10.2014 року з урахуванням суми заборгованості, яка склала 48295.52 1159.09 грн.; з 01.11.2014 року по 30.11.2014 року з урахуванням суми заборгованості, яка склала 47727.39 906.82 грн.; з 01.12.2014 року по 31.12.2014 року з урахуванням суми заборгованості, яка склала 47159.24 1414.78 грн.; з 01.01.2015 року по 31.01.2015 року з урахуванням суми заборгованості, яка склала 46576.73 -1443.85 грн.; з 01.02.2015 року по 28.02.2015 року з урахуванням суми заборгованості, яка склала 45994.22 2437.59 грн.; з 01.03.2015 року по 31.03.2015 року з урахуванням суми заборгованості, яка склала 45411.71 4904.46 грн.; з 01.04.2015 року по 30.04.2015 року з урахуванням суми заборгованості, яка склала 44829.70 6276.09 грн.; з 01.05.2015 року по 31.05.2015 року з урахуванням суми заборгованості, яка склала 44246.69 973.43 грн.; з 01.06.2015 року по 30.06.2015 року з урахуванням суми заборгованості, яка склала 43664.18 174.66 грн.; з 01.09.2015 року по 30.09.2015 року з урахуванням суми заборгованості, яка склала 41917.65 964.11 грн.; з 01.11.2015 року по 30.11.2015 року з урахуванням суми заборгованості, яка склала 40752.63 815.09 грн.; з 01.12.2015 року по 31.12.2015 року з урахуванням суми заборгованості, яка склала 40170.12 281.19 грн.; з 01.03.2016 року по 31.03.2016 року з урахуванням суми заборгованості, яка склала 38422.59 384.23 грн.; з 01.05.2016 року по 31.05.2016 року з урахуванням суми заборгованості, яка склала 37253.29 37.25 грн.;

А всього вказана сума, що підлягає відшкодуванню, складає 29868.00 грн..

За таких обставин, враховуючи, що зобов'язання за договором позики відповідачем належним чином не виконуються, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача та стягнення з відповідача інфляційних втрат у розмірі 29868.00 грн., трьох процентів річних у розмірі 6940.00 грн.

В силу вимог статті 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Проте, сторони від сплати судового збору, як учасники наслідків ліквідації аварії на ЧАЕС, звільнені..

Керуючись ст.ст. 3, 14-16, 509, 525, 526, 530, 611, 612, 625, 1046-1050 ЦК України, ст.ст. 5, 6, 10-11, 57-58, 60, 88, 208-209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 3 % річних та суми відповідно до індексу інфляції за несвоєчасне виконання грошового зобов?язання задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суми трьох процентів річних від простроченої суми в розмірі 6940.00 грн.; суми відповідно до індексу інфляції за несвоєчасне виконання грошового зобов?язання у розмірі 29868.00 а всього 36808 (тридцять шість тисяч вісімсот вісім) грн..

Рішення сторонами може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлено 11 серпня 2016 року.

Суддя Є.А. Черних.