копія У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 червня 2016 року Справа № 542/773/16-ц
Провадження № 2/542/503/16
Суддя Новосанжарського районного суду Полтавської області Стрельченко Т.Г., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Новосанжарського району Полтавської області, Новосанжарської державної нотаріальної контори, ОСОБА_3 про визнання недійсними заповіту та свідоцтва про право на спадщину,--
01 червня 2016 року позивач ОСОБА_1 звернулася з позовом до відповідачів ОСОБА_2 сільської ради Новосанжарського району Полтавської області, Новосанжарської державної нотаріальної контори, ОСОБА_3 про визнання недійсними заповіту та свідоцтва про право на спадщину.
Згідно ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Дослідивши матеріали позовної заяви, суддя вважає, що заява не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України, тому в порядку ст. 121 ЦПК України її слід залишити без руху для виправлення недоліків.
Як зазначає позивач 04.04.2013 року в с. Бредуни Новосанжарського району Полтавської області померла її рідна сестра ОСОБА_4 (дівоче прізвище Бредун), зазначивши про те, що родинні стосунки між ними, як рідними сестрами, підтверджуються.
На підтвердження родинних стосунків позивачем надано копію витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження ОСОБА_5, в якому в графі відомості про матір записано прізвище, імя, по-батькові матері ОСОБА_6, батько ОСОБА_7.
Згідно наданого позивачем до позовної заяви поновленого повторно запису про народження ОСОБА_8, яка народилась 10 грудня 1927 року, в графі мати записано прізвище, імя, по-батькові матері ОСОБА_9, батько ОСОБА_10.
За таких обставин позивачем не надано суду доказів, щодо доводів про родинні відносини, про які зазначено в позові, та не зазначено підстав звільнення від доказування.
Крім цього, в цій позовній заяві позивач прохає забезпечити позов по даній справі. Вимога мотивована тим, що позивач просить накласти арешт на заповідане майно, оскільки спадкоємиця не проживає у місці знаходження майна, та довідавшись про вимоги, може його відчужити.
Відповідно до розяснень Постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 року № 9 Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідного виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогами.
Суддя, розглянувши заяву про забезпечення позову, встановив, що відомостей, потрібних для забезпечення позову в заяві не має, тому в задоволенні заяви про забезпечення позову необхідно відмовити.
Відповідно до ч.3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.
У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.
Також вид забезпечення позову має бути співмірним із заявленими позивачем вимогами. Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову, але в заяві вони відсутні, як і будь які докази необхідності забезпечення позову, що унеможливлює накладення арешту на заповідальне майно.
У змісті ч.1 ст.152 ЦПК України вбачається, що накладення арешту на майно відповідача допускається лише за умови, що майно належить відповідачу, та є необхідність саме у цьому виді забезпечення позову.
Позивач не надав будь яких відомостей про майно, на яке він просить накласти арешт в якості забезпечення позову, про його належність спадкоємиці.
Відповідно до ч.8 ст. 153 ЦПК України, суд встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст. 151 цього кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.
Одночасно суд розяснює, що заявник не позбавлений можливості, усунувши вказані недоліки, звернутися до суду з заявою про забезпечення позову.
Крім того, подана позивачем копія посвідчення члена сімї загиблого належним чином не посвідчена, що унеможливлює в установленому законом порядку, вирішити питання про звільнення позивача від сплати судового збору.
Керуючись ст. 119, 151, 153, 208-210 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Новосанжарського району Полтавської області, Новосанжарської державної нотаріальної контори, ОСОБА_3 про визнання недійсними заповіту та свідоцтва про право на спадщину - залишити без руху, надавши строк не більше пяти днів з дня отримання позивачем копії ухвали про залишення позовної заяви без руху, для усунення зазначених недоліків.
У забезпеченні позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Новосанжарського району Полтавської області, Новосанжарської державної нотаріальної контори, ОСОБА_3 про визнання недійсними заповіту та свідоцтва про право на спадщину відмовити.
В разі невиконання вимог суду, позовна заява буде визнана неподаною та повернута позивачу.
Ухвала може бути оскаржена в частині відмови у забезпеченні позову до Апеляційного суду Полтавської області через Новосанжарський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя (підпис)

З оригіналом вірно

Голова Новосанжарського районного суду

Полтавської області ОСОБА_11