Справа № 462/6818/16-ц
УХВАЛА

30 грудня 2016 року Залізничний районний суд м.Львова в складі:

головуючого-судді Колодяжного С.Ю.

з участю секретаря Обертас Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м.Львові подання в.о. начальника Залізничного відділу державної виконавчої служби м.Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2,

встановив:

В.о. начальника Залізничного відділу державної виконавчої служби м.Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_1 звернувся в суд із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 до виконання нею своїх зобовязань по виконанню вимоги про сплату боргу №Ф-4070-23 У, виданої 04.11.2015 року Залізничною обєднаною податковою інспекцією ГУДФС у Львівській області про стягнення з ОСОБА_2 боргу в розмірі 7873,15 грн. на користь Залізничної ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області. Свою вимогу мотивує тим, що на виконанні у Залізничному ВДВС м.Львів ГТУЮ у Львівської області перебуває виконавче провадження №51681518 з лист виконання вимоги про сплату боргу №Ф-4070-23 У, виданої 04.11.2015 року Залізничною обєднаною податковою інспекцією ГУДФС у Львівській області про стягнення з ОСОБА_2 боргу в розмірі 7873,15 грн. на користь Залізничної ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області. Боржник в добровільному порядку вказане рішення не виконує, майна, на яке би могло бути звернено стягнення не виявлено.

Державний виконавець, який був належним чином повідомлений про час, день та місце розгляду подання, в судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив.

Дослідивши подання і додатні до такого документи, суд дійшов висновку, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до приписів ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» від 21.01.1994 року регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

У відповідності до ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» громадянинові України, який має паспорт, може бути відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього вимогою про сплату боргу.

Згідно з положеннями ст.2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно свою власну. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст.12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Згідно ст. 313 ЦК України фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

За приписами ч.1 ст.377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця або за місцезнаходженням виконавчого округу за поданням приватного виконавця.

Питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується при виконанні вимоги про сплати боргу у порядку, передбаченому ст.377-1 ЦПК України, зокрема, в разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

За приписами п.19 ч.2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Таким чином, основною і єдиною підставою для тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України є його ухилення від виконання зобов'язань.

За змістом ч.1 ст.31, ст. 47 Закону «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на час відкриття виконавчого провадження) боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Постанова про відкриття виконавчого провадження надсилається боржнику рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Зазначене дає підстави для висновку, що до подання державного виконавця мають бути долучені копії належним чином завіреного поштового повідомлення про вручення боржникові копії постанови державного виконавця про виконавче провадження, або конверта з копією цієї постанови, який повернувся на адресу державного виконавця з певною відміткою поштового відділення (адресат за цією адресою не проживає, не знайдений, по закінченні терміну зберігання тощо) та опис документів виконавчого провадження.

Однак, звертаючись до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2, в.о. начальника Залізничного ВДВС м.Львів ГТУЮ у Львівській області не надав суду доказів того, що боржник ухиляється від виконання зобовязань, покладених на неї вимогою про сплату боргу, та що вчинено всі дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», спрямовані на погашення боргу. В матеріалах подання відсутні докази того, що боржник ОСОБА_2 належним чином викликалася до відділу виконавчої служби, отримувала відповідні виклики і ухилялася від сплати боргу.

Хоча саме державний виконавець зобов'язаний довести суду з наданням відповідних матеріалів виконавчого провадження необхідність обмеження конституційного права боржника у виконавчому провадженні, проте на виконання вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України державним виконавцем не надано суду належних і допустимих доказів на підтвердження обставин, наведених у поданні, і вимоги про обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

Оскільки особа, яка має невиконані зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне, адже саме лише невиконання боржником зобов'язань не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на неї вимогою про сплату боргу обовязків, а достатніх доказів ухилення боржника від виконання покладених на неї вимогою про сплату боргу обовязків немає, а тому подання не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 208-210, 377-1 ЦПК України, суд

ухвалив:

В задоволенні подання в.о. начальника Залізничного відділу державної виконавчої служби м.Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м.Львова шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: (підпис)

З оригіналом згідно.

Суддя: С.Ю. Колодяжний