Категорія 22Доповідач Пащенко Л. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючого: Пащенко Л.В.

Суддів: Жданкіна В.В., Панасюка О.С.

При секретарі: Агеєвій Г.В.

За участю прокурора Сосницької І.В.

розглянувши у відкритому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 03 листопада 2015 року

по справі за позовом заступника прокурора м. Вінниці в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання договорів довічного утримання та визнання права власності на майно, -

ВСТАНОВИЛА:

В липні 2015 року заступник прокурора м. Вінниці в інтересах ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання договорів довічного утримання та визнання права власності на майно.

В заяві зазначав, що 29.10.2013 року між ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2 було укладено два договори довічного утримання (догляду). Згідно пунктів 1 цих договорів, посвідчених держнотаріусом Другої Вінницької державної нотаріальної контори, зареєстрованих в реєстрі, відповідно, за №1-839 та за №1-843, ОСОБА_3 передала у власність ОСОБА_2 житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по АДРЕСА_1 у місті Вінниці, а також земельну ділянку біля цього будинку площею 0,0608га, кадастровий номер НОМЕР_1. Взамін цього набувач ОСОБА_2 зобов'язалася забезпечувати відчужувача довічно утриманням та доглядом на умовах, встановлених у вищевказаних договорах.

Оскільки відповідач ОСОБА_2 не виконує свої обов'язки набувача, передбачені договорами довічного утримання, ні щодо матеріального забезпечення, ні щодо догляду за ОСОБА_3, то прокурор просив розірвати договіри довічного утримання (догляду), укладені 29.10.2013 року між ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, посвідчені держнотаріусом Другої Вінницької державної нотаріальної контори, зареєстровані в реєстрі, відповідно за №1-839 і №1-843 та визнати за ОСОБА_3 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами та на земельну ділянку площею 0,0608га, кадастровий номер НОМЕР_1, що розташовані по АДРЕСА_1 в м. Вінниці.

Рішенням Вінницького міського суду від 03 листопада 2015 року позовні вимоги заступника прокурора м. Вінниці в інтересах ОСОБА_3 повністю задоволено.

В апеляційній скарзі відповідач просить рішення суду, як постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права, скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення відповідача ОСОБА_2, її представників, прокурора Сосницької І.В., позивача ОСОБА_3 та показання свідків, допитаних за клопотанням відповідача, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення по слідуючих підставах.

Відповідно до ст.744 ЦК України за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов'язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно.

Згідно ст.749 ЦК України у договорі довічного утримання (догляду) можуть бути визначені всі види матеріального забезпечення, а також усі види догляду (опікування), якими набувач має забезпечувати відчужувача. Якщо обов'язки набувача не були конкретно визначені або у разі виникнення потреби забезпечувати відчужувача іншими видами матеріального забезпечення та догляду спір має вирішуватись відповідно до засад справедливості та розумності.

Судом встановлено, що 29.10.2013 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2укладено договір довічного утримання (догляду), посвідчений державним нотаріусом Другої Вінницької державної нотаріальної контори, зареєстрований в реєстрі за №1-839, згідно якого відчужувач передала у власність набувачеві, а набувач прийняла від відчужувача у власність житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами під АДРЕСА_1, взамін чого набувач зобов'язується забезпечувати відчужувача утриманням та доглядом довічно на умовах, встановлених даним договором (а.с.9-11).

Відповідно до п.6 даного договору набувач зобов'язана надавати відчужувану довічно матеріальне забезпечення, також усі види догляду (опікування). За згодою сторін грошова оцінка матеріального забезпечення, яке сплачується відчужувачу набувачем, складає 100 грн. на місяць. Дана сума повинна сплачуватися набувачем не пізніше 20-го числа кожного місяця за наступний місяць. Оцінка матеріального забезпечення підлягає індексації в порядку, визначеному законом. Догляд (опікування), що надається набувачем відчужувачу, включає в себе: забезпечення відчужувача харчуванням, необхідним одягом, медикаментами та лікарськими засобами; надання медичної допомоги шляхом залучення кваліфікованих медичних працівників (лікарів, медичних сестер, тощо); надання будь - якої іншої допомоги; вчинення всіх необхідних дій щодо забезпечення відчужувача всіма засобами, предметами домашнього вжитку, речами, літературою, тощо. До обов'язків набувача також входить виконання додаткових доручень відчужувача, необхідних для забезпечення останньої належним доглядом. Набувач зобов'язується безкоштовно забезпечувати відчужувача житлом у житловому будинку, який їй переданий за даним договором, довічно. Для проживання відчужувачу надається весь житловий будинок, який є предметом даного договору. Набувач зобов'язана у разі смерті відчужувача поховати її (а.с.9 зворот).

Згідно договору довічного утримання (догляду) від 29.10.2013 року, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, посвідченого державним нотаріусом Другої Вінницької державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за №1-843, відчужувач передала у власність набувачеві, а набувач прийняла від відчужувача у власність на умовах цього договору земельну ділянку площею 0,0608га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1, взамін чого зобов'язується на умовах цього договору забезпечувати відчужувача утриманням та доглядом довічно (а.с.6-8).

Відповідно до п.11 даного договору набувач зобов'язана надавати відчужувачу довічно матеріальне забезпечення, також усі види догляду (опікування). За згодою сторін грошова оцінка матеріального забезпечення, яке сплачується відчужувачу набувачем, складає 100 грн. на місяць. Дана сума повинна сплачуватися набувачем не пізніше 20-го числа кожного місяця за наступний місяць. Оцінка матеріального забезпечення підлягає індексації в порядку, визначеному законом. Догляд (опікування), що надається набувачем відчужувачу, включає в себе: забезпечення відчужувача харчуванням, необхідним одягом, медикаментами та лікарськими засобами; надання медичної допомоги шляхом залучення кваліфікованих медичних працівників (лікарів, медичних сестер, тощо); надання будь - якої іншої допомоги; вчинення всіх необхідних дій щодо забезпечення відчужувача всіма засобами, предметами домашнього вжитку, речами, літературою, тощо. До обов'язків набувача також входить виконання додаткових доручень відчужувача, необхідних для забезпечення останньої належним доглядом. Відчужувач має право постійно користуватися вищезазначеною земельною ділянкою. Набувач зобов'язана у разі смерті відчужувача поховати її (а.с.6 зворот).

Тобто, згідно з умовами спірних договорів у набувача, яким є відповідач, виник обов'язок утримувати відчужувача, взамін отриманого майна.

Згідно зі ст.755 ЦК України договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків, незалежно від його вини.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_3 в силу свого похилого віку (86 років) та стану здоров'я (інвалід 2 групи, обмежена в пересуванні) потребує необхідної допомоги та догляду.

З досліджених судом доказів, зокрема показів свідків, встановлено, що відповідач ОСОБА_2 не виконує належним чином свої обов'язки ні щодо матеріального забезпечення, ні щодо догляду за ОСОБА_3

Натомість, як видно з матеріалів справи, належних та допустимих доказів на підтвердження належного і повного виконання своїх обов'язків щодо майнового і немайнового утриманняОСОБА_3, згідно умов спірних договорів, відповідач суду першої інстанції не надала.

Відповідно до ч.1 ст.756 ЦК України у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв'язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов'язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення. У цьому разі витрати, зроблені набувачем на утримання та (або) догляду відчужувача, не підлягають поверненню.

Згідно ч.1 ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За правилами п.1 ч.1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема розірвання договору.

Задоволюючи позов, суд врахував вищевказані обставини і вимоги закону та виходив з того, що відповідач ОСОБА_2 неналежно виконувала свої обов'язки перед позивачем ОСОБА_3 за договорами довічного утримання, укладеними між ними 29.10.2013 року, що є підставою для їх розірвання. А, в силу вимог ч.1 ст.756 ЦК України, відповідно підлягає задоволенню і вимога про визнання за ОСОБА_3 права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 у м. Вінниці та на земельну ділянку площею 0,0608га, кадастровий номер НОМЕР_1, розташовану за цією ж адресою.

Рішення суду відповідає матеріалам справи та вимогам закону.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідачем було доведено належне виконання нею умов договорів довічного утримання, не можна вважати обґрунтованими, оскільки покази свідків, допитаних судом за клопотанням відповідача, включають в собі відомості загального характеру щодо предмету спору та не містять конкретних даних щодо виконання відповідачем кожного з пунктів спірних договорів довічного утримання.

Фактично такого ж змісту є покази свідків, допитаних судом апеляційної інстанції за клопотанням відповідача, а тому колегія суддів оцінює їх критично.

Що стосується доказів (ксерокопії чеків, товарних чеків, накладних, рахунків, тощо), доданих представником відповідача до письмових додаткових пояснень до апеляційної скарги (які, до речі були подані суду апеляційної інстанції поза межами строку апеляційного оскарження), то вони не можуть бути прийняті до уваги як належні і допустимі, оскільки фактично з них не вбачається хто саме поніс ті чи інші грошові витрати та з якою метою (для позивача, на виконання умов спірних договорів, чи для себе чи для будь-кого іншого).

Посилання представника відповідача на те, що заступник прокурора, пред'являючи до суду даний позов в інтересах ОСОБА_3, не мав на це законних повноважень, теж не приймається до уваги, так як остання письмовою заявою від 05.06.2015 року сама просила заступника прокурора захистити її порушені права (а.с.5) та особисто в судових засіданнях в судах першої і апеляційної інстанцій, як позивач, підтримала вимоги позову. Крім того, з факту наявності цього спору і з пояснень ОСОБА_3 вбачається, що між сторонами на даний час втрачено довірчі стосунки та існують конфліктні відносини.

Решта доводів апеляційної скарги також безпідставні, не обґрунтовані і висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 03 листопада 2015 рокузалишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку у Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Л.В. Пащенко

Судді: В.В. Жданкін

О.С. Панасюк

З оригіналом вірно: /підпис/