Справа № 569/9394/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2016 року

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі головуючого-судді Бучко Т.М.

секретар Соломон О.М.

з участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Орган опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради, про визначення місця проживання дітей, припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача, в якому просить визначити місце проживання синів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з батьком, припинити стягнення з нього на користь відповідача аліментів на їх утримання, стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 500 грн. щомісячно на кожну дитину та судові витрати у справі.

В обгрунтування заявлених позовних вимог покликається на обставини, викладені в позовній заяві.

В судовому засіданні позивач зменшив позовні вимоги та просить визначити місце проживання сина ОСОБА_3 з ним, а сина ОСОБА_4 - з матір'ю, припинити стягнення з нього аліментів на утримання дітей. Від інших позовних вимог відмовився. Пояснив, що старший син ОСОБА_3 з 6 жовтня 2016 року проживає з ним, навчається у школі м.Рівне та бажає надалі залишатися з ним. Менший син хоче жити з матір'ю. З відповідачем дійшли згоди, що кожен з них буде самостійно утримувати дітей, які проживають з ними. Просить позов задовольнити.

Відповідач позов визнала та пояснила, що менший син ОСОБА_4 проживає з нею, вона має можливість його утримувати без допомоги позивача. Старший син ОСОБА_3 виявив бажання жити з батьком, бо йому там краще.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи повідомлений своєчасно на належним чином.

Суд, заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши обставини та дослідивши представлені у справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення.

Суд встановив, що сторони перебували у шлюбі, який розірвано рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 25 жовтня 2013 року. Від подружнього життя сторони мають спільних дітей - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Після розірвання шлюбу діти проживали з відповідачем. З жовтня 2016 року син ОСОБА_3 постійно проживає у позивача, що не заперечувалося сторонами в судовому засіданні.

Відповідно до ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

За правилами ст.160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Згідно із ч.1 ст.161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки і піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Позивач має на праві спільної сумісної власності квартиру АДРЕСА_1, де створені належні умови для проживання та навчання дитини; працює вантажником ФОП ОСОБА_5 та отримує 2030 грн. заробітної плати; за місцем проживання характеризується позитивно.

Як вбачається з висновку органу опіки та піклування № 08-2803 від 20 грудня 2016 року, питання про визначення місця проживання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 розглядалося на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при Рівненському міськвиконкомі в присутності батьків дітей, які дійшли згоди про те, щоб старший син ОСОБА_3 проживав з батьком, а менший син ОСОБА_4 - з матір'ю. Орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання ОСОБА_6 з батьком, а ОСОБА_7 з матір'ю.

За таких обставин суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги щодо визначення місця проживання малолітніх дітей.

Рішенням Острозького районного суду Рівненської області у справі № 567/1661/13ц з позивача на користь відповідача стягуються аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частки від заробітку ( доходу ) щомісячно.

Відповідно до положень ст.181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

Враховуючи, що сторони дійшли згоди щодо утримання дітей, які проживають з кожним з них, підлягає до задоволення позовна вимога про припинення стягнення з позивача аліментів на утримання дітей.

На підставі наведеного та керуючись ст.10, 60, 174, 212-215 ЦПК України, ст.141, 161, 181 СК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Орган опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради, про визначення місця проживання дітей, припинення стягнення аліментів - задовольнити.

Визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, з батьком ОСОБА_1.

Визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, з матір'ю ОСОБА_2.

Припинити стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_8 аліментів на утримання дітей - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, які стягуються на підставі рішення Острозького районного суду Рівненської області від 26 грудня 2013 року.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя :