Провадження № 4с/331/9/2106
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.03.2016 р. м. Запоріжжя

Жовтневий районний м. Запоріжжя області у складі:

головуючого - судді Світлицької В.М.

за участю секретаря Богач А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Запоріжжя справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції , заінтересована особа Концерн «Міські теплові мережі», -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Жовтневого ВДВС Запорізького МУЮ ОСОБА_2, заінтересована особа Концерн «Міські теплові мережі».В обґрунтування скарги зазначено , що 16.01.2016 р. державним виконавцем Жовтневого ВДВС Запорізького МУЮ ОСОБА_2 було відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 на користь Концерну «МТМ» суми боргу у розмір 4178, 15 грн., судового збору у розмірі 243, 60 грн. Виконавче провадження відкрито з виконання виконавчого листа № 2/331/478/14 , виданого Жовтневим районним судом м. Запоріжжя. Вказану постанову про відкриття виконавчого провадження від 16.01.2016 р. вважає неправомірною, оскільки постанову від 16.01.2016 року отримано у поштовому відділенні 29.01.2016 року, відповідно до постанови боржнику надано строк для добровільного виконання рішення суду до 23.01.2016 р. , однак відповідно до дати на конверті про надіслання постанови про відкриття виконавчого провадження, вбачається, що її направили вже після строку на добровільне виконання, а саме 26.01.2016 р. , що позбавило боржника можливості добровільно виконати рішення суду, та 29.01.2016 р. розпочато примусове виконання рішення суду, накладено арешт на все майно боржника. Посилаючись на зазначені обставини , просить суд поновити строк ,скасувати постанови державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції ВП № 49805520 , ВП № 49805571 від 16.01.2016 р. про відкриття виконавчого провадження, скасувати застосовані державним виконавцем заходи забезпечення виконання рішення суду на підставі оскаржуваної постанови у вигляді арешту на рухоме майно боржника, заборони відчуження.

В судовому засідання представник скаржника вимоги скарги підтримав в повному обсязі, просить суд їх задовольнити.

Представник Жовтневого ВДВС Запорізького МУЮ ОСОБА_2 у судовому засіданні проти задоволення скарги, вважає, що дії державного виконавця відповідають нормам законодавства, а постанова про відкриття виконавчого провадження є обґрунтованою та законною, оскільки рішення суду є обовязковим до виконання органами ВДВС, просить суд відмовити в задоволенні скарги .

Заінтересована особа Концерн «Міські теплові мережі» в судове засідання не зявилися, про дату, час та місце судового засіданні повідомлені належним чином, причини неявки не відомі. Їх неявка не перешкоджає розгляду скарги по суті.

Суд, вислухавши думку осіб, які беруть участь у справі, розглянувши матеріали справи, вважає, що скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 10.12.2014 р. по цивільній справі № 2/331/1918/14 за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Концерну «Міські теплові мережі» заборгованість за послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води у розмірі 4178 грн. 15 коп., судовий збір у розмірі 243,60 грн. На підставі рішення Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 10.12.2014 р. по цивільній справі № 2/331/1918/14, за заявою Концерну «Міські теплові мережі» , судом було видано виконавчі листи .

Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалені судами іменем України є обов'язковими до виконання на всій території України, а виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено також статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

За нормами ст.14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади, установ, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Відповідно ч.3 ст.19, ч.2 ст. 25 Закону України „Про виконавче провадження" стягувач має право у заяві про відкриття виконавчого провадження щодо виконання рішення про майнове стягнення просити державного виконавця накласти арешт на майно боржника та оголосити заборону на його відчуження. За такою заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Відповідно до ст.2 ст.25 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Судом встановлено, що за заявою представника Концерну «Міські теплові мережі» про відкриття виконавчого провадження та накладення арешту на все майно боржника, на виконанні у Жовтневому ВДВС ЗМУЮ перебуває виконавче провадження № 49805520, № 49805571 з примусового виконання виконавчих листів № 2/331/1478/14 виданих 11.08.2015 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на користь Концерну «Міські теплові мережі» заборгованості за послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води у розмірі 4178 грн. 15 коп., судового збору у розмірі 243,60 грн.

Постановами державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 16.01.2016 року з примусового виконання виконавчого листа 2/331/1478/14, виданого 11.08.2015 року, відкрито виконавче провадження з виконання рішення Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 10.12.2014 р. по цивільній справі № 2/331/1918/14 та боржнику запропоновано самостійно виконати зазначене рішення суду до 23.01.2016 року.

Відповідно до ч.1 ст.27 Закону України «Про виконавче провадження» у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

В судовому засіданні представник скаржника зазначив, що ОСОБА_1 отримав постанови про відкриття виконавчого провадження 29.01.2016 року, тобто після наданого часу самостійно виконати рішення до 23.01.2016 року, що також підтверджується поштовим конвертом від 26.01.2016 р., який долучений до матеріалів справи.

Відповідно ч.1 ст.35 Закону України «Про виконавче провадження» , за наявності обставин, що перешкоджають провадженню виконавчих дій, або у разі несвоєчасного одержання сторонами документів виконавчого провадження, внаслідок чого вони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим Законом, державний виконавець може відкласти виконавчі дії за заявою стягувача чи боржника або з власної ініціативи на строк до десяти робочих днів. Про відкладення провадження виконавчих дій державний виконавець виносить відповідну постанову, про що повідомляє сторонам.

Відповідно до ч.1 ст.27 Закону України «Про виконавче провадження» , у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Як вбачається з матеріалів скарги, боржник ОСОБА_1 у звязку з несвоєчасним отриманням постанови про відкриття виконавчого провадження , відповідно до вимог ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження» із заявою про відкладення виконавчих дій не звертався до державного виконавця із заявою про відкладення виконавчих дій , тому державним виконавцем Єфімовою Ю. А. постанови про відкладення провадження виконавчих дій за виконавчим листом не виносилось. За таких обставин, боржник ОСОБА_1 з власної ініціативи з заявою про поновлення строку для самостійного виконання рішення у звязку з несвоєчасним отриманням постанови про відкриття виконавчого провадження, не звертався .

Суд критично ставиться до посилання заявника, що державним виконавцем не було надано часу для самостійного виконання рішення суду, оскільки дане посилання повністю спростовується матеріалами виконавчого провадження та поясненнями сторін в судовому засіданні.

Крім того, судом встановлено, що на час розгляду скарги, заявник добровільно не виконує рішення суду про стягнення заборгованості.

Відповідно до ч.1 ст.31 Закону копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Оскільки державним виконавцем не надано суду доказів щодо направлення боржнику копії постанови від 16.01.2016 року про відкриття виконавчого провадження , то у суду є усі правові підстави поновити скаржнику строк для оскарження дій державного виконавця щодо винесення цієї постанови.

Що стосується вимог заявника про скасування застосованих державним виконавцем заходів забезпечення виконання рішення суду на підставі оскаржуваної постанови, то ці вимоги не підлягають задоволенню, оскільки є похідними від вимог про скасування постанов про відкриття виконавчого провадження від 16.01.2016 р .

У відповідності до статей 383,386,387 ЦПК України оскарженню підлягають рішення, дія або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення; скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю заявника і державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дія чи бездіяльність якої оскаржуються. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Дослідивши матеріали наданих державним виконавцем виконавчих проваджень № № 49805520, № 49805571, вислухавши пояснення сторін, суд приходить до висновку, що державним виконавцем у процесі здійснення виконавчих проваджень виконані всі вимоги Закону України «Про виконавче провадження», порушень з боку державного виконавця не виявлено, підстав для задоволення скарги судом не встановлено.

За таких обставин, з матеріалів справи не вбачається порушення прав чи свобод скаржника діями та постановою про відкриття виконавчого провадження державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції ВП № 49805520 , ВП № 49805571 від 16.01.2016 р. з виконання вищезазначеного виконавчого листа, що не надає підстав для зобовязань щодо припинення виконавчих дій та документів, постановлених в рамках цього виконавчого провадження.

Керуючись ст.ст.209,210, 383 397 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Поновити строк для звернення до суду із скаргою.

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції , заінтересована особа Концерн «Міські теплові мережі» відмовити.

Ухвала може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня оголошення ухвали апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя В.М. Світлицька