У Х В А Л А

пр. № 2-н/759/158/16

ун. № 759/9055/16-ц

16 серпня 2016 року м. Київ

Суддя Святошинського районного суду м. Києва Ключник А.С., розглянувши заяву ТОВ "Ліко-житлосервіс" про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 суми заборгованості за житлово-комунальні послуги,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу простягнення з ОСОБА_1 суми заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Дослідивши матеріали справи, суддя дійшов висновку за необхідне відмовити у прийнятті заяви про видачу судового наказу з наступних підстав.

Відповідно до ст. 97 ЦПК України, заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 109 ЦПК України, позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Відповідно до ч. 6 ст. 100 ЦПК України у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу, щодо якої відсутні підстави для її повернення чи відмови у видачі судового наказу, вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника. Інформація про місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника має бути надана протягом трьох днів з моменту отримання відповідним органом реєстрації місця проживання (перебування) особи відповідного звернення суду. У разі якщо за результатами розгляду отриманої судом інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника буде встановлено, що заява про видачу судового наказу не підсудна цьому суду, суд повертає стягувачу заяву про видачу судового наказу. У разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника, суд відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу.

Відповідно до ч. 6 ст. 100 ЦПК України, судом було здійснено запит до Відділу адресно-довідкової роботи ГУДМС в м. Києві щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання боржника та одержано відповідь, відповідно до якої немає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника, без зазначення дати народження, матеріали справи не містять даних, щодо дати народження боржника.

За таких обставин, у прийнятті заяви ТОВ "Ліко-житлосервіс" про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 суми заборгованості за житлово-комунальні послуги, слід відмовити.

При цьому, суд роз'яснює, що відповідно до ч. 2 ст. 101 ЦПК України, відмова у прийнятті заяви унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою, проте, заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 ЦПК України у разі відмови в прийнятті заяви про видачу судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред'явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу зараховується до суми судового збору, встановленої за позовну заяву.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 99, 100, 209-210, 223, 293, 294 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

Відмовити у прийнятті заяви ТОВ "Ліко-житлосервіс" про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 суми заборгованості за житлово-комунальні послуги, та повернути матеріали заявнику.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя А. Ключник