Справа№592/1533/16-ц
Провадження №2/592/895/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2016 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючої - судді Труханової Л.М.,

за участю секретаря - Сахненко О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Сумижитло» Сумської міської ради про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації середнього заробітку за весь час затримки,-

В С Т А Н О В И В:

15 лютого 2016 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Комунального підприємства «Сумижитло» Сумської міської ради про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації середнього заробітку за весь час затримки.

Свої вимоги мотивує тим, що з 01.07.2014р. по 31.12.2015р., включно, перебував у трудових відносинах з КП «Сумижитло» Сумської міської ради, працюючи начальником відділу газового господарства, і був звільнений 31.12.2015р.наказом №337-К від 25.12.2015р., за власним бажанням у звязку з порушенням КП «Сумижитло» СМР законодавства про працю, згідно ч.3 ст.38 КЗпП України.

У відповідності до ст.47,116 КЗпП України, КП «Сумижитло» Сумської міської ради був зобов'язаний в день звільнення видати позивачу належним чином заповнену трудову книжку та провести остаточний розрахунок з усіх належних їй грошових сум.

Однак відповідач на день звільнення не сплатив належної розрахункової суми .

Станом на 10.02.2015 року, згідно з довідкою від 10.02.2015 року №78, підприємство має заборгованість перед позивачем по заробітній платі 32236 грн. 61 коп.

В порушення вимог ст. 116 КЗпП України, якою передбачено, що «При звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум», Відповідач розрахунки з позивачем не провів та не сплатив 32236,61 грн. (тридцять дві тисячі двісті тридцять шість гривень 61 коп.) належних при звільнення виплат. Спір про розмір вказаних виплат між сторонами відсутній, а тому зазначена сума підлягає стягненню в судовому порядку.

Крім того, відповідно до статті 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. У зв'язку з цим позивач просить також стягнути з відповідача належні їй кошти згідно з ст. 117 КЗпП України з розрахунку, що середній місячний заробіток ОСОБА_1 на підприємстві становив 331 грн. 51 коп., що підтверджується довідкою про середню заробітну плату №86/15.01 -05 від 12.02.2016р.

В судове засідання позивач не зявився, але надав суду письмову заяву, згідно якої просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, надав заяву про часткове визнання позовних вимог, де зазначає, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по заробітній платі в сумі 32236 грн. 61 коп. визнає в повному обсязі. Щодо позовних вимог в частині стягнення середнього заробітку покладається на розсуд суду, однак зазначає, що підставою стягнення середнього заробітку є невиплата заробітної плати з вини підприємства, однак постановою ВДВС від 03.12.2015 року накладено арешт на всі рахунки КП «Сумижитло» СМР і саме тому підприємство не мало змоги виплатити відповідні грошові суми при звільненні позивача, отже вина підприємства відсутня.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін з урахуванням доказів, що є у справі.

Перевіривши матеріали справи і оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню із слідуючих підстав.

Приписами ст.43 Конституції України встановлено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає; право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Згідно ч.1 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Судом встановлено, що позивач перебував у трудових відносинах з КП «Сумижитло» Сумської міської ради з 01.07.2014р. по 31.12.2015р працюючи начальником відділу газового господарства.( а. с.13-14)

Судом встановлено, що в день звільнення позивачу в порушення ст.116 КЗпП України не виплачені належні суми заробітної плати, що є підставою для стягнення на користь позивача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Відповідно до довідки №78/15.01-11 від 10 лютого 2016 року, виданої КП «Сумижитло» СМР за жовтень-грудень 2015р., позивачу було нараховано, але не виплачено 32236 грн.61 (тридцять дві тисячі двісті тридцять шість грн. 61 коп.)

Обчислюючи розмір середньої заробітної плати, яка підлягає стягненню, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

При цьому, суд не знаходить підстав для звільнення відповідача від сплати середнього заробітку за час затримки розрахунку, оскільки відповідач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження відсутності його вини у невиплаті належних позивачу сум в день звільнення. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Відповідно до п.21 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» №13 від 24.12.1999р. при визначенні середньої заробітної плати слід виходити з того, що в усіх випадках, коли за чинним законодавством вона зберігається за працівником, це слід робити відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ №100 від 08.02.1995р.

Відповідно до абзацу 3 пункту 2 Порядку №100 ,середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарних місяці роботи, що передують події , з якої пов"язана відповідна виплата.

Згідно п.8 Порядку , нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Отже, відповідно до довідки №78/15.01-11 від 10 лютого 2016 року, виданої КП «Сумижитло» СМР заробітна плата позивача за жовтень і листопада 2015 року склала по 3914,95 грн., загальна сума заробітної за даний період склала 7829,90 грн.. У жовтніта у листопаді 2015 року позивач відпрацював по 21 дню , а всього за даний період 42 дня. Враховуючи загальну суму заробітної плати позивача за два останніх місяці перед звільненням , та кількість відпрацьованих ним днів за цей період , середньоденна заробітна плата становить 186,426 грн..(7829,90 грн. : 42 дні) За період з 01 січня 2015 року по день ухвалення судом рішення позивач мав би відпрацювати 53 дні. Розмір середнього заробітку позивача за час затримки розрахунку становить 9880,59 грн. ( 186,426 х 53дні).

Враховуючи наведене , суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по заробітній платі в сумі 32236,61 грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку в сумі 9880,59 грн. .

Відповідно до ст.88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволених вимог, що дорівнює 551,20 грн.

Керуючись ст.116,117 Кодексу законів про працю України, ст.ст.3,10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Сумижитло» Сумської міської ради про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації середнього заробітку за весь час затримки задовольнити.

Стягнути з Комунального підприємства «Сумижитло» Сумської міської ради ( 40030, м. Суми, вул.. Петропавлівська,70, , МФО 351005,р/р 0800 АТ «УкрСиббанк») на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку в сумі 9880,59 грн. та заборгованість по заробітній платі в сумі 32236,61 грн., а всього 42117 ( сорок дві тисячі сто сімнадцять) грн. 20 коп. без урахування податків , які підлягають стягненню в обов»язковому порядку.

Стягнути з Комунального підприємства «Сумижитло» Сумської міської ради ( 40030, м. Суми, вул.. Петропавлівська,70, , МФО 351005,р/р 0800 АТ «УкрСиббанк») на користь держави судовий збір в розмірі 551.20 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський райсуд м. Суми

Суддя Л.М. Труханова