УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 600/193/16-ц

Справа № 6/600/3/2016

11 березня 2016 року Козівський районний суд

Тернопільської області

в складі: судді Вирсти М.М.

при секретарі Фещак Г.М.

за участю:

представник відділу ДВС ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Козова подання відділу державної виконавчої служби Козівського районного управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України,-

В С Т А Н О В И В :

Відділ державної виконавчої служби Козівського районного управління юстиції звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи за межі України в якому вказує, що на виконанні у відділі ДВС Козівського РУЮ знаходиться виконавчий лист №2-170/11 від 18 листопада 2011 року про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на суму 59550 /пятдесят дев'ять тисяч пятсот пятдесят/ гривень.

Державним виконавцем у відповідності вимог Закону України «Про виконавче провадження» 26 жовтня 2015 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, про що повідомлено боржника 27 жовтня 2015 року за вих..№4366.

Боржником у строк, наданий для самостійного виконання, рішення не виконано.

Відповідно вимог ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» розпочато примусове виконання.

Державним виконавцем вжито заходи примусового виконання: надіслано запити в ДАІ, Козівську ОДПІ, РБТІ, Держтехнагляд, АВС-Реєстр, Держземагенство, РЦЗ; накладено арешт на все рухоме майно.

Згідно відповіді посольства Сполучених Штатів Америки від 21 грудня 2015 року №712, ОСОБА_2 17 квітня 2015 року отримала громадянство США.

Посилаючись на те, що рішення суду боржником в добровільному порядку не виконується, заборгованість згідно рішення суду, не сплачує, що свідчить про ухилення від виконання зобов'язань, покладених на ОСОБА_2 судовим рішенням, слід тимчасово обмежити боржника у праві виїзду за межі України до виконання нею своїх зобовязань по сплаті боргу на користь ОСОБА_3.

Представник ДВС за довіреністю від 11 березня 2016 року ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримала, просить подання задовольнити.

Заслухавши пояснення представника відділу ДВС, дослідивши матеріали справи суд прийшов до наступного.

Статтею 2 Протоколу № 4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного, хто законно перебуває на території будь-якої держави, в межах цієї території на свободу пересування і свободу вибору місця проживання. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включаючи свою власну.

Відповідно ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Заборона виїзду за кордон є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, так як пов'язаний з обмеженням конституційного права людини на вільне пересування та вибір місця проживання.

Згідно ст.80 Закону України «Про виконавче провадження», під час виконання рішень щодо іноземців, осіб без громадянства та іноземних юридичних осіб, які відповідно проживають (перебувають) чи зареєстровані на території України або мають на території України власне майно, яким володіють самостійно або разом з іншими особами, застосовуються положення цього Закону. У разі невиконання зазначеними в частині першій цієї статті особами рішень державний виконавець звертається до компетентних органів з поданням про заборону в'їзду в Україну чи видворення за межі України таких осіб відповідно до Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Відповідно ч.3 ст.22 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», виїзд з України іноземця або особи без громадянства може бути за рішенням суду тимчасово відкладено до виконання ним майнових зобов'язань перед фізичними та юридичними особами в Україні, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України.

Відповідно ч. 3 ст. 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Документальних чи інших даних, що ОСОБА_2 умисно ухиляється від виконання обовязку, покладеного на неї рішенням суду, відділ ДВС не надав. Суду не надано крім одного рапорту інспектора поліції Козівського ВП Бережанського ВП ГУНП в Тернопільській області від 18 лютого 2016 року інших доказів проведення розшуку боржника. Не наведено поважних причин невиконання примусового приводу боржника. Суду не подано доказів отримання боржником викликів до державного виконавця, відсутні відомості, що постанова про відкриття виконавчого провадження отримана боржником рекомендованим листом. Крім того не відібрано пояснення боржника та близьких родичів.

На підставі зазначеного, суд приходить до висновку, що подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон громадянина України ОСОБА_2 задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.377-1 ЦПК України, ст. 2 Протоколу № 4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 33 Конституції України, Законом України «Про виконавче провадження», Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні подання відділу державної виконавчої служби Козівського районного управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника, громадянина України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Тернопільської області через Козівський районний суд протягом пяти днів.

Суддя: підпис

З оригіналом: вірно