Справа № 628/3868/15-ц
Провадження №2/628/115/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2016 року суддя Купянського міськрайонного суду Харківської області

ОСОБА_1, розглянувши заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 заернулася до суду з позовом про відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої джерелом підвищеної небезпеки, до ОСОБА_3 і ОСОБА_4, у якому просить стягнути солідарно з вказаних осіб на її користь матеріальну шкоду в розмірі 35 897, 75 грн. та судові витрати в сумі 487, 20 грн..

Позивачка подала до суду заяву про забезпечення позову, у який вона просить накласти арешт на рухоме, нерухоме майно та/або грошові кошти, що належать ОСОБА_3 і ОСОБА_4, які знаходяться у них або в інших осіб в межах ціни позову - 35 897, 75 грн. .

В обґрунтування заяви позивачка зазначає, що вона має підстави вважати, що відповідачі можуть розпорядитися належним кожному з них майном та відчужити його на користь третіх осіб з метою ухилення від виконання рішення суду, що, у свою чергу, уруднить чи зробить неможливим виконання рішення суду.

При вирішенні клопотання суд надходить до наступного.

Згідно п.п. 1, 2 , 4 Постанови Пленуму Верховного Суду від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», за змістом ч. 1 ст. 151 Цивільного процесуального кодексу України , єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК України).. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Згідно ч. 2 ст. 151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обгрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Одним з видів забезпечення позову у відповідності до ст. 152 ЦПК України є накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб. Як зазначене у ч. 3 вказаної норми цивільно-процесуального закону, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Виходячи з положень вищевказаної Постанови Пленуму Верховного Суду, заява про забезпеячення позову повинна бути мотивованою, з наданням позивачем доказів на підтвердження своїх вимог

На думку суду, заява позивачки належним чином не мотивована, і носить формальний характер, оскільки не містить жодних доводів щодо того, яким чином невжиття зазначених у заяві заходів забезпечення позову може утруднити виконання рішення суду, що відповідачі можуть розпорядитися своїм майном шляхом відчуження на користь третіх осіб з метою уникнення примусового стягнення коштів за рахунок майна. Крім того, позивачкою не доведено, що відповідачам належать ті кошти , на які заявник просить накласти арешт , де саме, тобто на яких рахунках , в якій установі банку, у яких саме інших осіб вони знаходяться, чи дійсно вказане у заяві нерухоме майно належить на праві власності відповідачам по справі, і докази про це.

Крім того, суд вважає що заявлений захід забезпечення позову не є співмірним з заявленими позивачем позовними вимогами, а доказів іншого позивачкою суду не надано.

Таким чином, позивачка, посилаючись лише на загальні підстави для забезпечення позову, не надала обґрунтувань його необхідності, переконливих доводів щодо причин, у зв'язку з якими необхідно забезпечити позов, і інших відомостей, потрібних для забезпечення позову. Даних щодо дійсної і реальної загрози невиконання майбутнього рішення матеріали справи не містять, тому підстави для забезпечення позову відсутні.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що заява позивачкине підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

В задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області через Купянський міськрайонний суду Харківської області шляхом подачі в 5-денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.О. Волчек