РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.08.2016 року Першотравневий районний суд Донецької області

У складі: головуючого -судді- ОСОБА_1

при секретарі - Орчелота І.С.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Мангуш справу за позовом

ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини із наступних підстав :

Сторони перебували у шлюбі від якого мають двох неповнолітніх дітей : ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

ОСОБА_5 мешкає разом з матір*ю та він сплачує на його утримання аліменти в розмірі 1/6 частки зі всіх видів заробітку.

Син ОСОБА_4 мешкає разом з ним та знаходиться на його утриманні а відповідачка не надає матеріальної допомоги на утримання вині ОСОБА_5.

Тому він вимушений звернутися до суду та просить суд : стягнути з відповідачки ОСОБА_3 на його користь на утримання сина ОСОБА_5,щомісячно,аліменти в розмірі 1/6 частки зі всіх видів заробітку/доходу/,але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просить суд : стягнути з відповідачки ОСОБА_3 на його користь на утримання сина ОСОБА_4,щомісячно,аліменти в розмірі 1/6 частки зі всіх видів заробітку/доходу/,але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.В обґрунтування свої вимог,позивач підтримав обставини,які зазначені в позовній заяві, додавши в суду наступне:що заяву про стягнення аліментів до відповідачки він подав принципово,так як вона стягнула з нього аліменти на утримання сина ОСОБА_6,то він в свою чергу теж хоче стягнути з неї аліменти ,як цього вимагає закон, хоча він і в змозі утримувати дитину сам.

Представник відповідачки ОСОБА_3,за довіреністю, ОСОБА_7, позовні вимоги визнала частково,а саме не заперечує проти стягнення аліментів в розмірі 300 гривень, пояснивши суду,що відповідачка не працює. Мешкає на допомогу від держави,яка сплачується їй та на аліменти,які стягнуті з позивача.Крім того,дитина перебуває на «Д» обліку в лікарні та потребує постійного лікування,а якщо з неї будуть стягнуті аліменти в більшому розмірі,дитина буде позбавлена належного догляду та лікування. Крім того ,треба врахувати,що позивач на зле відповідачці звернувся до суду з даним позовом,він сам може утримувати дитину,не потребуючи аліментів. Крім того позивач не надав доказів,що відповідачка працює.

У судовому засіданні були дослідженні: довідка про склад сім*ї/а.с. 2/,акт обстеження/а.с.3/, свідоцтва про народження/а.с. 4-5/,рішення про розірвання шлюбу/а.с. 6/,свідоцтво про шлюб/а.с. 10/,довідки про заробітну плату/а.с. 27-28/,довідка про стягнення розміру аліментів/а.с. 29/, довідка з УТСЗН/а.с. 31/,квитанції про переказ аліментів та лист з поштового відділення/а.с.33-36/.

Відповідно до ст.. 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.. 57 ЦПК України,доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до ст.. 58 ЦПК України,належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст.. 59 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України , батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст. 181 Сімейного Кодексу України , за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України:

При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. 2. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 183 Сімейного Кодексу України: частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ст. 184 Сімейного Кодексу України:

1. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

2. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

3. Якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Суд,заслухавши позивача,представника відповідача,з урахуванням у сукупності всіх доказів,які були дослідженні у судовому засіданні .приходить до наступного:

В судовому засіданні було встановлено,що сторони перебували у шлюбі,від якого мають двох неповнолітніх дітей. Одна дитина мешкає з матір*ю-відповідачкою, та з батька-позивача на утримання дитини ОСОБА_5 сплачуються аліменти в розмірі 1/6 частки заробітку /доходу/,але не менш 30 відсотків від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку,тобто стягування аліментів з батька проходить за його місцем роботи та за місцем отримання пенсії. Позивач працює та отримує пенсію та на його утриманні знаходиться син ОСОБА_8,на утримання якого, відповідачка періодично надсилає аліменти у розмірі 100 гривень.Відповідачка отримує державну допомогу на сина ОСОБА_6. Доказів того,що відповідачка працює,позивачем в судовому засіданні надано не було. Представник відповідачки наполягала на тому,що відповідачка не працює.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Конвенція ООН про права дитини (прийнята й відкрита для підписання, ратифікації та приєднання резолюцією 44/25 Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989 р., набула чинності для України з 27.09.1991 р.), визначає пріоритет у суспільстві інтересів дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей та фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Стаття 6 Конвенції містить принцип щодо необхідності забезпечення у максимально можливій мірі виживання та здорового розвитку дитини.

За приписами ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково шляхом стягнення з відповідача аліментів на користь позивача на утримання сина ОСОБА_4,визначивши у мінімальному розмірі,так як відповідачка не працює, одержує державну допомогу на утримання дитини, тому на думку суду такий розмір аліментів наразі з урахуванням розміру доходів батька буде достатнім, враховуючи, що обов'язок по утриманню власної неповнолітньої дитини покладається також і на батька, оскільки обов'язки обох батьків по відношенню до дитини є рівними. Таким чином загалом за умови надання матеріального утримання обома батьками дитині буде забезпечено утримання принаймні на рівні прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд також враховує, що відповідач сплачує аліменти на утримання сина ОСОБА_6 , який проживає разом з відповідачкою.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць, в силу ст.367 ЦПК України, підлягає негайному виконанню. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджується за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 10, 57-66,79-89, 60,212-215ЦПК України, ст.ст.180-184 Сімейного Кодексу України, суд,-,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 ,ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно ,аліменти в розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16 червня 2016 року і до повноліття дитини.

В задоволені позовних вимог про стягнення з ОСОБА_3 ,ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно ,аліменти в розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку /доходу/ , починаючи з 16 червня 2016 року і до повноліття дитини-відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 551/п*ятьсот п*ятьдесят днієї/ гривні 20 копійок.

Допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення.Особи,які брали участь у справі,але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення ,можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається Апеляційному суду Донецької області у м.Маріуполі через Першотравневий районний суд.

Суддя: Н.М.Топузова