Справа № 127/5623/16-ц Провадження № 22-ц/772/2606/2016Головуючий в суді першої інстанції Луценко Л. В.
Категорія 49Доповідач Шемета Т. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області у складі:

головуючої: Шемети Т. М.,

суддів: Панасюка О. С., Зайцева А. Ю.

з участю секретаря судового засідання Кирилюк Л. М.,

позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 2 Апеляційного суду Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 08 липня 2016 року у справі,

в с т а н о в и л а :

У березні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3, в якому просила розірвати шлюб, зареєстрований 17 липня 2004 року у відділі РАЦС Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, оскільки сімейні стосунки у них не склалися через різні погляди на сімейне життя, відсутнє взаєморозуміння, повага один до одного, сімейні стосунки фактично припинилися. Вонидосягли згоди про те що діти: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 після розірвання шлюбу будуть проживати разом з матір'ю, а відповідач братиме участь у їх вихованні.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 08 липня 2016 року позов задоволено., шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, зареєстрований 17 липня 2004 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис №1043 - розірвано. Після розірвання шлюбу позивачу залишено для подальшого іменування прізвище «ОСОБА_2». Вирішено питання про судові витрати.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, відповідач ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить його скасувати і закрити провадження у справі. В обґрунтування апеляційної скарги вказав, що доводи позивача є надуманими та не відповідають дійсності, а рішення про розірвання шлюбу є нав'язливим. Крім того, наданого судом строку на примирення було недостатньо щоб виявити реальну причину та розібратись у стосунках.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб що зявилися, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що вона не підлягає задоволенню з таких міркувань.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до ухвали від 08 квітня 2016 року судом було надано сторонам строк для примирення, однак примирення між ними не відбулося, сім'я фактично припинила своє існування, подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, яка наполягає на розірванні шлюбу.

Такий висновок суду є вірним та ґрунтується на нормах закону, відповідає встановленим по справі обставинам.

При вирішенні питання про розірвання шлюбу суд, як зазначено в ст. 112 СК України, з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом установлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі (свідоцтво про одруження серії НОМЕР_1, видание міським відділом РАЦС Вінницького міського управління юстиції 17 липня 2004 року, актовий запис за № 1043 - а.с.13). В шлюбі у сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася донька ОСОБА_4 (а.с. 6) та ІНФОРМАЦІЯ_2 син ОСОБА_5 (а.с.5).

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 08 квітня 2016 року сторонам було надано строк на примирення протягом трьох місяців.

Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи наполягання позивача на розірвання шлюбу, те, що наданий судом строк на примирення не дав очікуваного результату та не змінив взаємовідносини сторін, - суд першої інстанції дійшов вірного висновку про неможливість збереження шлюбу та задовольнив позов ОСОБА_2.

Заперечення відповідача проти розірвання шлюбу вказують лише на його бажання зберегти сім'ю, однак жодних реальних дій для цього ним зроблено не було.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції повно та всебічно дослідив і оцінив фактичні обставини справи, надані сторонами докази, вірно визначився з характером правовідносин. Судом виконано вимоги ст. 212 ЦПК України, наведене в апеляційній скарзі висновків суду першої інстанції не спростовує, підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні, а тому оскаржуване рішення сілд залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 08 липня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуюча: /підпис/ Т. М. Шемета

Судді: /підпис/ О. С. Панасюк

/підпис/ А. Ю. Зайцев

Згідно з оригіналом: Т. М. Шемета