АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 604/202/16-цГоловуючий у 1-й інстанції Кузьменко І.О.
Провадження № 22-ц/789/1006/16 Доповідач - Хома М.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2016 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючої - Хоми М.В.

суддів - Козак І. О., Демкович Ю. Й.,

секретар - Танцюра О.В.

з участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія "Ваш Авто" на рішення Підволочиського районного суду Тернопільської області від 21 квітня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія "Ваш Авто" про захист прав споживачів та визнання договору недійсним,

ВСТАНОВИЛА:

В лютому 2016 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ТОВ "Лізингова компанія "Ваш Авто" про захист прав споживача, визнання договору фінансового лізингу недійсним, стягнення коштів та витрат на правову допомогу. Свої вимоги позивач обгрунтував тим, що оспорюваний договір укладений внаслідок введення його в оману, містить ряд несправедливих умов. Крім того, вказує про відсутність відповідної ліцензії у відповідача та нотаріального посвідчення договору.

Рішенням Підволочиського районного суду Тернопільської області позов задоволено частково. Визнано недійсним договір фінансового лізингу №002315 від 23.02.2016 року укладений між ТОВ "Лізингова компанія "Ваш Авто" та ОСОБА_1 Стягнуто з ТОВ "Лізингова компанія "Ваш Авто" на користь ОСОБА_1 кошти в розмірі 45000,00 грн. В задоволенні вимог про відшкодування понесених витрат на правову допомогу відмовлено. Стягнуто з ТОВ "Лізингова компанія "Ваш Авто" на користь держави судовий збір у розмірі 551,20 грн.

В апеляційній скарзі ТОВ "Лізингова компанія "Ваш Авто" просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити, а також стягнути з ОСОБА_1 сплачений судовий збір. Вказує, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки між сторонами було укладено цивільно-правовий договір з дотриманням усіх вимог, передбачених чинним законодавством України. Висновок суду щодо відсутності у відповідача ліцензії на здійснення фінансової послуги не відповідає вимогам законодавства, так як ТОВ "ЛК "Ваш Авто" взято на облік як установу, яка має право надавати послуги з фінансового лізингу, що підтверджується довідкою про взяття на облік юридичної особи серії НОМЕР_1, виданою 11 червня 2015 року Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері фінансових послуг. Необґрунтованим є висновок суду щодо обов'язкового нотаріального посвідчення договору фінансового лізингу транспортного засобу, оскільки Законом України "Про фінансовий лізинг" встановлена проста письмова форма укладення такого договору.

Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги та вважає рішення суду законним та обгрунтованим, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції дійшов висновку, що укладений між сторонами договір фінансового лізингу містить несправедливі умови і є недійсним з підстав, передбачених Законом України "Про захист прав споживачів". Крім того, станом на дату укладення договору фінансового лізингу відповідач не мав статусу фінансової установи, не мав ліцензії на здійснення діяльності з надання фінансових послуг. Також суд дійшов висновку, що під час укладення договору фінансового лізингу не було дотримано нотаріального посвідчення договору.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, оскільки він грунтується на вимогах чинного законодавства та належних і допустимих доказах.

Встановлено, що 23 лютого 2016 року між сторонами було укладено договір фінансового лізингу №002315, предметом якого є транспортний засіб KIA Cerato, комплектація - base, об'єм двигуна - 1.6 бензин, тип КПП - механіка, вартістю 437 000 грн. Відповідач взяв на себе зобов'язання придбати у свою власність предмет лізингу та передати позивачу у користування на строк та на умовах, передбачених договором.

Відповідно до п.4.1 Договору позивач сплатив адміністративний платіж у розмірі 45 000 грн. що підтверджено квитанцією банку від 23.02.2016 року.

Згідно із ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. 1 - 3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Ст. 18, 19 Закону України № 1023 від 12 травня 1991 року "Про захист прав споживачів" передбачає, що цей Закон містить самостійні підстави визнання угоди недійсною.

Так, якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним (ч. 5 ст. 18 ЗУ "Про захист прав споживачів").

У разі коли зміна положення або визнання його недійсним зумовлює зміну інших положень договору, на вимогу споживача: 1) такі положення також підлягають зміні; або 2) договір може бути визнаним недійсним у цілому (ч. 6 ст. 18 ЗУ "Про захист прав споживачів").

Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача (ч. 2 ст. 18 ЗУ "Про захист прав споживачів").

Відповідно до Постанови Верховного Суду України № 6-40цс13 від 11 вересня 2013 року для кваліфікації умов договору несправедливими необхідна наявність одночасно таких ознак: по-перше, умови договору порушують принцип добросовісності (п. 6 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 509 ЦК України); по-друге, умови договору призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов'язків сторін; по-третє, умови договору завдають шкоди споживачеві.

Відповідно до ст. 18 Закону України "Про захист прав споживачів" несправедливими є, зокрема, умови договору про: виключення або обмеження прав споживача стосовно продавця (виконавця, виробника) або третьої особи у разі повного або часткового невиконання чи неналежного виконання продавцем (виконавцем, виробником) договірних зобов'язань, включаючи умови про взаємозалік, зобов'язання споживача з оплати та його вимог у разі порушення договору з боку продавця (виконавця, виробника); встановлення жорстких обов'язків споживача, тоді як надання послуги обумовлене лише власним розсудом виконавця; (пункти 2,3 частини третьої статті 18 Закону «Про захист прав споживачів); надання можливості продавцю (виконавцю, виробнику) не повертати кошти на оплату, здійснену споживачем, у разі відмови споживача укласти або виконати договір, без встановлення права споживача на одержання відповідної компенсації від продавця (виконавця, виробника) у зв'язку з розірванням або невиконанням ним договору (пункт 4 частини третьої статті 18 Закону).

У даному випадку договір фінансового лізингу містить ряд умов, які є несправедливими, права однієї сторони не кореспондують обов"язкам другої; виключені або обмежені відповідальність лізингодавця за договором; лізингодержувач, який сплатив адміністративний платіж та не отримав транспортний засіб, має право розірвати договір за власним бажанням, при цьому адміністративний платіж поверненню не підлягає. Наявність цих обставин свідчить про те, що договір лізингу містить умови, які є несправедливими для позивача, а отже, є підстави для визнання його недійсним згідно із Законом України "Про захист прав споживачів".

Також, виходячи з аналізу норм чинного законодавства, договір лізингу за своєю правовою природою є змішаним договором та містить елементи договору оренди (найму) та договору купівлі-продажу транспортного засобу, що випливає зі змісту договору відповідно до ст. 628 ЦК України.

Згідно зі ст. 799 ЦК України договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі; договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідно до частини першої ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Це узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 16 грудня 2015 року № 6-2766цс15, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Варто зазначити, що відповідно до п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 6 листопада 2009 року вимога про встановлення нікчемності правочину підлягає розгляду у разі наявності відповідного спору. Такий позов може пред"являтися окремо, без застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. Вимога про застосування наслідків недійсності правочину може бути заявлена як одночасно з вимогою про визнання оспорюваного правочину недійсним, так і у вигляді самостійної вимоги в разі нікчемності правочину та наявності рішення суду про визнання правочину недійсним.

Вірним є висновок суду першої інстанції щодо відсутності ліцензії у відповідача для здійснення фінансової діяльності, оскільки відповідно до Постанови Верховного Суду України № 6-276цс15 від 16 грудня 2015 року згідно пункту 4 частини першої статті 34 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" діяльність з надання будь-яких фінансових послуг, що передбачають пряме або опосередковане залучення фінансових активів від фізичних осіб може здійснюватись лише фінансовими установами після отримання відповідної ліцензії.

Послуга з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах є фінансовою послугою (п. ст. 4 ЗУ "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг").

Відповідно до ч. 1 ст. 227 ЦК України правочин юридичної особи, вчинений нею без відповідного дозволу (ліцензії), може бути визнаний судом недійсним.

Судом встановлено, що у відповідача відсутня ліцензія для здійснення фінансових послуг щодо залучення фінансових активів від фізичних осіб.

Доводи апеляційної скарги про те, що на сьогоднішній день відсутні нормативно-правові акти, які встановлюють можливість отримання ліцензії для надання послуг з фінансового лізингу, ТОВ "Лізингова компанія "Ваш Авто" не є фінансовою установою та не надає будь-яких інших фінансових послуг, окрім фінансового лізингу, а тому за наявності Довідки про взяття на облік юридичної особи, виданої Держфінпослуг та/або Нацкомфінпослуг, може надавати послуги з фінансового лізингу, колегія суддів оцінює критично, оскільки відповідачем не враховано, що згідно п.4 ч.1 ст. 34 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" діяльність з надання будь-яких фінансових послуг, що передбачають пряме або опосередковане залучення фінансових активів від фізичних осіб може здійснюватися лише фінансовими установами та після отримання відповідної ліцензії.

Безпідставними є доводи апеляційної скарги про необгрунтованість висновку суду щодо необхідності нотаріального посвідчення договору фінансового лізингу, необхідність нотаріального посвідчення спірного договору обгрунтована у вищезазначених мотивах.

Необхідність отримання ліцензії для укладення договору фінансового лізингу та необхідність його нотаріального посвідчення висловлена також у правовій позиції Верховного Суду України у справі №6-2766цс15 (постанова від 16 грудня 2015 року), предметом спору у якій був саме договір фінансового лізингу.

Доводи апеляційної скарги про те, що у рішенні суду не наведено мотивів та належних досліджених доказів, з яких суд вважає, що умови договору порушують принцип добросовісності ; того, що умови договору призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов"язків; та того, що умови договору завдають якоїсь шкоди споживачеві, колегія суддів також оцінює критично. Аналіз змісту спірного договору фінансового лізингу від 23 лютого 2016 року, укладеного між сторонами, діє підстави для висновку, що в договорі виключені та обмежені права лізингоодержувача як споживача, одночасно значно розширені права лізингодавця, що суперечить вимогам чинного законодавства. У мотивувальній частині рішення суду першої інстанції обгрунтовано несправедливі умови договору, що є підставою для визнання його недійсним, зокрема, надання можливості продавцю (виконавцю, виробнику) не повертати кошти на оплату, здійснену споживачем, у разі відмови споживача укласти або виконати договір, без встановлення права споживача на одержання відповідної компенсації від продавця ( виконавця, виробника) у зв"язку з розірванням або невиконанням ним договору (п.4 ч.3 ст.18 Закону України "Про захист прав споживачів").

При таких обставинах колегія суддів вважає, що суд правильно задовольнив позов і визнав недійсним спірний договір фінансового лізингу. Підстав для скасування рішення суду колегія не вбачає.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія "Ваш Авто" - відхилити.

Рішення Підволочиського районного суду Тернопільської області від 21 квітня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуюча - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області М.В. Хома