Номер провадження: 22-ц/785/735/16Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Ващенко Л. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.08.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого Ващенко Л.Г.

суддів Вадовської Л.М., Плавич Н.Д.

при секретарі Сібовій А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 10 лютого 2015 року у цивільній справі за позовом Об'єднання співвласників багатоквартирного будинка Лари до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИЛА:

26.08.2014 року, Об'єднання співвласників багатоквартирного будинка Лари (далі-ОСББ) звернулось із позовом про стягнення з відповідачки витрат по ремонту сходів і прилеглої тротуарної плитки, витрат на матеріали й соціального внеску з тих підстав, що відповідачка, як власник нежитлового приміщення №7 по вул. Авдєєва-Чорноморського,2 Б у м. Одесі, самочинно збудувала сходи до нежилого приміщення на прилеглій прибудинковій території, які тривалий час /декілька років/ знаходились у неналежному технічному стані. Внаслідок опадів і відсутності догляду за сходами вода попадала через глибинні тріщини на сходи і підмивала фундамент будинка, що призвело до просідання будинка /еркера/, а також призводило до систематичного затоплення підземного паркінгу, а у подальшому призвело до аварійного стану сходів і тротуарної плитки.

З метою запобігти подальшому руйнуванню будинка, позивач, за кошти мешканців будинка, здійснив капітальний ремонт сходів та прилеглої території.

Посилаючись на те, що витрати на капітальний ремонт сходів і прилеглої тротуарної плитки понесені з вини відповідачки, позивач просив позов задовольнити.

Представник відповідача позов не визнав.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 10.02.2015 року позов задоволено: суд стягнув з відповідачки на користь позивача: витрати на ремонт сходів та прилеглої тротуарної плитки у сумі 7 735 гривень; витрати на матеріали у сумі 3 358 гривень і витрати на оплату соціального внеску у сумі 2 684,05 гривень. З відповідачки на користь позивача суд стягнув суму судового збору.

В апеляційній скарзі представник відповідачки просить рішення суду скасувати, постановити нове рішення про відмову у позові, посилаючись на незаконність рішення суду, невідповідність висновків суду обставинам справи і вимогам Закону України Про Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку, Закону України Про житлово-комунальні послуги.

У засіданні колегії суддів: представник відповідачки скаргу підтримав; представники позивача скаргу не визнали.

Рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення на підставі ст. 309 ч.1 п.п.3,4 ЦПК України. За змістом ст. 309 ч.1 п.п.3,4 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду і ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Позивач просив стягнути з відповідачки грошові кошти за проведення ремонтних робіт сходів та прилеглої тротуарної плитки, за придбання матеріалів для ремонту, витрати на оплату соціального внеску, а також витрати на проведення дослідження спеціаліста з тих підстав, що внаслідок самовільно збудованих відповідачкою сходів до нежитлового приміщення, яке належить відповідачці і розташовані у будинку, що обслуговуюється позивачем, сходи і прилегла тротуарна плитка тривалий час знаходились в неналежному та аварівному стані.

Між сторонами виникли правовідносини з відшкодування шкоди, які ругелюються ЦК України, Законом України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку від 29.11.2001 року (далі-Закон від 29.11.2001 року), Законом України Про житлово-комунальні послуги (далі-Закон від 24.06.2004 року) і Статутом ОСББ.

Встановлено, що ОСББ, зокрема, здійснює належне утримання житлового комплексу житлового будинку по вул. Авдєєва-Чорноморського,2 Б у м. Одесі (а.с.37-44).

Відповідачка, на підставі свідоцтва про право власності на нежиле приміщення офісу від 26.12.2003 року, є власником нежилого приміщення 1-го поверху загальною площею 123,3 м2, відоображеного у технічному паспорті від 19.12.2003 року (а.с.7-11 т.1).

30.04.2014 року складено акт виконаних робіт, згідно якого виконано ремонтні роботи у будинку по вул. Авдєєва-Чорноморського,2 Б 2 м. Одесі по ремонту тротуарної плитки та сходів, а саме: демонтовано тротуарну плитку на площі 35 м2; демонтовано цеглові сходи на площі 12 м2; вкопано землі під фундамент 4 м3; змонтовано опалубку під залиття монолітного бетону 3,5 м3; зварено арматурний каркас під еркер; вирівняно фундамент під тротуарну плитку на площі 35 м2; вивезено будівельне сміття у кількості 5 т.; змонтовано тротуарну плитку на площі 35 м2; змонтовано сходи до еркера; покрито тротуарну плитку пісочно-цементною сумішшю на площі 35 м2, оздоблено сходи і загальна вартість цих робіт склала 7 735 гривень. Крім того, згідно акту від 25.04.2014 року, ОСББ витратило 3 358 гривень на придбання матеріалу для проведення ремонтних робіт і 2 684,05 гривень сплатило на рахунок податкової інспекції (а.с.25,28,29,32 т.1).

Позивач стверджує, що сходи до нежитлогово приміщення, що є власністю відповідачки і розташовані на прилеглій прибудинковій території будинку є самовільно збудованими, у зв'язку з чим тривалий час /декілька років/ знаходились в аварійному стані, що у подальшому призвело до осідання будинку /еркеру/ та систематичного затоплення підземного паркінгу.

Відповідачка заперечує факт самочинного будівництва сходів до нежилого приміщення офісу, посилаючись на технічний паспорт і свідоцтво про право власності.

Колегія суддів дійшла висновку про відмову у позові зважаючи на наступне.

Майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала (ст. 1166 ч.1 ЦК України).

Для покладення на особу обов'язку відшкодувати шкоду слід довести: наявність шкоди, протиправність дій заподіювача шкоди, причинний зв'язок між шкодою і протиправними діями заподіювача шкоди, вину у заподіянні шкоди.

Відсутність хоча б однієї зазначеної складової відповідальності за шкоду є підставою для відмови у її відшкодуванні.

Житловий комплекс єдиний комплекс нерухомого майна, що утворений земельною ділянкою в установлених межах, розміщеним на ній жилим багатоквартирним будинком або його частиною разом із спорудами та інженерними мережами, які утворюють цілісний майновий комплекс. Конструктивні елементи багатоквартирного будинку частини споруди, які забезпечують її ціліність та необхідні технічні умови фукнціонування /фундамент, несучі стіни, міжповерхові перекриття, сходові марші, конструкції даху, покрівля, в'їзна група тощо/. Прибудинкова територія територія навколо багатоквратирного будинку, визначена актом на право власності чи користування земельною ділянкою і призначена для обслуговування багатоквартирного будинку (ст. 1 ч.1 п.п.3,5,9 Закону від 29.11.2001 року). Управління неподільним та загальним майном житлового комплексу здійснює управитель шляхом: належної експлуатації житлового комплексу та забезпечення відповідних умов користування власним, неподільним та загальним майном власників; накопичення необхідних коштів на проведення поточних та капітальних ремонтів (ст. 12 ч.1 п.п.1,2 Закону від 29.11.2001 року).

Спільне майно співвласників багатоквартирного будинку складається із неподільного та загального майна. Частка у загальному обсязі обов'язкових платежів на утримання і ремонт неподільного майна у багатоквратирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі приміщень, що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб (ст. ст. 19 ч.1, 20 ч.1 Закону від 29.11.2001 року).

Власник приміщення зобов'язаний забезпечити використання, утримання, реконструкцію, реставрацію та капітальний ремонт приміщень або їх частин без завдання шкоди майну і порушення прав та інтересів інших власників. Видатки на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об'єднання та договором про їх використання (ст. 23 ч.2,3 Закону від 29.11.2001 року).

З матеріалів справи вбачається, що 01.01.2006 року, між ОСББ і відповідачкою, відповідно до ст. 13 Закону від 29.11.2001 року, укладено договір відносин власника нежитлового приміщення та управителя, за умовами якого, зокрема, ОСББ зобов'язався надавати житлово-комунальні послуги, забезпечувати відповідні умови користування неподільним та загальним майном безпосередньо або із залученням третіх осіб для надання послуг власникам приміщень з управління неподільним та загальним майном житлового комплексу. Відповідачка зобов'язалась брати участь у витратах на виконання зазначених робіт. Пунктом 5 договору визначено перелік послуг, вартість кожної послуги та загальну вартість щомісячного платежу, при цьому вартість послуги встановлюєтся на загальних зборах, а розмір плати за надані послуги встановлюється за тарифами (а.с.65-69 т.1).

Утримання будинків і прибудинкової території визначається як господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної або юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів та споруд, а також утримання прилеглої до них прибудинкової території, відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Управитель зобов'язаний забезпечувати здійснення профілактичних, поточних, капітальних та аварійних ремонтів відповідно до встановлених стандарами, нормативами, нормами і правилами вимог щодо строків та регламентів (ст. 1 ч.1 п.15, ст. 25 ч.2 п.8 Закону України від 24.06.2004 року).

Постановою КМУ від 01.06.2011 року № 869 Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги, якою затверджено Порядок формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, а також Перелік послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (далі-Порядок і Перелік). Зокрема, до таких послуг відноситься поточний ремонт конструктивних елементів, технічних пристроїв будинків і елементів зовнішнього упорядження, що розміщені на закріпленій у встановленому порядку прибудинковій території /в тому числі спортивних, дитячих та інших майданчиків/, п. 18 Порядку.

Зважаючи на викладене, слід дійти висновку про те, що здійснення профілактичного, поточного та аварійного ремонтів конструктивних елементів багатоквартирного будинку і прилеглої території є обов'язком ОСББ.

Такий ремонт позивач повинен здійснювати відповідно до Статуту (п .2.6. Статуту) і договору між сторонами відносин власника нежитлового приміщення та управителя від 01.01.2006 року, а відповідач покриває відповідні затрати позивача на проведення таких ремонтів шляхом оплати послуг з утримання будинку відповідно до договору.

Позивач вважає, що приміщення №10 площею 4,0м2, що входить до нежитлого приміщення офісу, яке належить на праві власності відповідачці, збудовано самочинно, з порушенням будівельних норм, а тому відповідачка повинна відшкодувати заподіяну шкоду.

Відповідачка у свою чергу заперечує факт самочинного будівництва і стверджує, що еркер, фундамент, сходи та прилеглий тротуар, які знаходяться поза межами офісного приміщення відповідача, є елементами багатоквартирного будинку та прилеглої території.

За висновком судової будівельно-технічної експертизи №156/2015 від 09.03.2016 року, площа приміщення №10 площею 4,0 м2 зарахована у загальну площу офісу №7 по вул. Авдєєва-Чорноморського,2 Б у м. Одесі, яка зазначена у свідоцтві про право власності від 26.12.2003 року на ім'я ОСОБА_3

Разом з тим, конструктивні елементи, які визначені як пошкоджені, а саме: зовнішні конструкції вхідної фасадної віранди офісного приміщення №7 та прилеглої тротуарної території (а.с.20 зворот,21 т.1), відносяться до спільного майна багатоквартирного будинку по вул. Авдєєва-Чорноморського,2 Б у м. Одесі (а.с.84-91 т.2).

Оскільки площа приміщення №10 площею 4,0 м2 /приміщення віранди/ зараховано до загальної площі офісу №7, у встановленому законом порядку видано свідоцтво про право власності відповідачки на спірне нежиле приміщення офісу, відсутні правові підстави для ствердження про те, що приміщення №10 площею 4,0 м2 збудовано самочинно.

Зовнішні конструкції віранди офісного приміщення, а також прилегла тротуарна територія, у тому числі сходи, - є конструктивними елементами та прилеглою прибудинковою територією і відносяться до спільного майна багатоквартирного будинку по вул. Авдєєва-Чорноморського,2Б у м. Одесі, а тому профілактичний, поточний або аварійний ремонт зазначеного майна є обов'язком ОСББ.

Зважаючи на викладене, колегія суддів відмовляє у позові за недоведеністю вимог.

Заперечення представників позивачів на скаргу із посиланням на лист інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області та висновок спеціаліста від 30.12.2013 року про те, що приміщення віранди офісу під №10 збудовано відповідачкою самочинно і з порушенням будівельних норм (а.с.12,17021 т.1) не заслуговують на увагу, оскільки встановлено, що приміщення №10 нежилого приміщення офісу площею 4,0 м2 включено до загальної площі офісу №7, яка зазначена у свідоцтві про право власності на нежиле приміщення офісу від 19.12.2003 року.

У встановленому законом порядку свідоцтво про право власності на нежиле приміщення офісу від 19.12.2003 року на ім'я ОСОБА_3 не скасовано і не визнано недійсним.

Приймаючи до уваги, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про задоволення позову, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у позові.

Керуючись ст. ст. 303 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п.п.3,4, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргшу представника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 10 лютого 2015 року скасувати.

Відмовити об'єднанню співвласників багатоквартирного будинку Лари у позові до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів у вигляді витрат на ремонт, витрат на придбання матеріалів і витрат на сплату соціального внеска.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення.

Рішення апеляційного суду може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справи протягом двадцяти днів з дня набрання рішенням законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської області Л.Г. Ващенко

ОСОБА_4

ОСОБА_5