Справа № 415/2645/16-ц
Провадження № 2/415/1253/16
04.08.16 року м. Лисичанськ
Лисичанський міський суд Луганської області у складі:
головуючого судді - Калмикової Ю.О.,
при секретарі - Нескородовій Г.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лисичанську цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про надання дозволу на тимчасовий виїзд неповнолітньої дитини без дозволу батька, третя особа - Орган опіки та піклування Лисичанської міської ради в особі служби у справах дітей Лисичанської міської ради, -
ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Лисичанського міського суду із позовною заявою до ОСОБА_3 про надання дозволу на тимчасовий виїзд неповнолітньої дитини без дозволу батька, третя особа - Орган опіки та піклування Лисичанської міської ради в особі служби у справах дітей Лисичанської міської ради. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 17.07.2009 р. між нею та відповідачем укладено шлюб, від спільного подружнього життя мають неповнолітню доньку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Донька народилася хворою, з діагнозом - дитячий церебральних параліч, у зв'язку з чим донька є дитиною-інвалідом. 21.09.2012р. рішенням Алчевського міського суду Луганської області шлюб між подружжям було розірвано. Дитина проживає із позивачем за адресою АДРЕСА_1 та знаходиться на її утриманні. Вона піклується про здоров'я доньки, її фізичний, духовний та моральний розвиток. З часу припинення шлюбних відносин відповідач не приймає участі у вихованні та догляді за донькою, не цікавиться її розвитком, не надає матеріальної допомоги на утримання доньки. Відповідач відмовляється надати, у передбачений законодавством порядку, дозвіл на виїзд донька за кордон до Російської Федерації для оздоровлення, бо в м. Москва за адресою Сиреневий бульва, 69, к. 1 знаходиться безкоштовний центр лікування та реабілітації хворих ДЦП. Така відмова порушує права та свободу пересування їх доньки, не сприяє її повному та гармонійному розвитку. Задля вільного пересування по території України та через кордон України із дітьми позивач звернулась із відповідним позовом до суду. Після уточнення позовних вимог просила суд надати дозвіл неповнолітній громадянці України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на тимчасові виїзди та повернення до України до Російської Федерації для кругозору та оздоровлення (відвідування центр лікування та реабілітації хворих ДЦП, що знаходиться за адресою: м. Москва, Сиреневий бульвар 693, к.1) в супроводі її матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, без згоди батька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 на період з дати набрання відповідного рішення суду законної сили до 01 січня 2019 року, а також надати дозвіл неповнолітній громадянці України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на тимчасові виїзди в район проведення антитерористичної операції на неконтрольовану територію України через лінію зіткнення у межах Луганської області до м. Алчевськ для відвідування близьких і рідної оселі в супроводі її матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, без згоди батька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 на період з дати набрання відповідного рішення суду законної сили і до встановлення у м. Алчевську Луганської області контролю законної влади України.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, до суду надала письмову заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позов підтримала, проти заочного рішення не заперечувала.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином.
Представник третьої особи - Орган опіки та піклування Лисичанської міської ради в особі служби у справах дітей Лисичанської міської ради - ОСОБА_4, в судове засідання не з'явилась, до суду подала письмову заяву, у якій зазначила, що позов підтримує. Просила справу розглядати без її участі.
Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Позивача не заперечувала проти розгляду справи за відсутності відповідача. У зв'язку з наведеним, суд вважає за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього.
Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлені законом. Громадянин України не може бути позбавлений права в будь-який час повернутися в Україну.
Відповідно до ч. 2 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
Відповідно до ч. 3 ст. 313 ЦК України, фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.
Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.
Відповідно до п. 5.1.1 «Тимчасового порядку контролю за переміщенням осіб, транспортних засобів та вантажів (товарів) через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей» від 12 червня 2015 року № 415ог в'їзд на неконтрольовану територію дітей, які не досягли 16-річного віку, здійснюється з дотриманням вимог передбачених для таких осіб Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57.
Відповідно до Постанови КМУ «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України» від 27 січня 1995 року № 57, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється: за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску та без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.
Відповідно до Постанови КМУ «Про затвердження Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення» від 31 березня 1995 року № 231, оформлення паспорта / проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. Для дітей віком від 14 до 18 років у заяві зазначається відсутність обставин, що обмежують згідно із законодавством право їх виїзду за кордон.
В судовому засіданні було встановлено, що згідно з рішенням Алчевського міського суду Луганської області у справі №2-1355/12 від 25.09.2012р. розірвано шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Канівського районного управління РАЦС Краснодарського краю, актовий запис №265 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3.
Згідно з свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1, виданим 20.05.2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Алчевського міського управління юстиції у Луганській області, 26 квітня 2010 року народилась ОСОБА_2, батьком якого записаний ОСОБА_3, а матір'ю ОСОБА_1, про що зроблено відповідний актовий запис № 375.
Згідно з посвідченням серії НОМЕР_2 виданого управлінням праці та соціального захисту населення Алчевської міської ради ОСОБА_2 2010 року народження є дитиною інвалідом і до досягнення нею 18 років надається державна соціальна допомога законному представнику - ОСОБА_1, 1981 року народження.
Згідно з висновком ВКК обласної дитячої консультативної поліклініки №222 від 08.02.2013р. історія хвороби №1394 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, діагноз - дитячий церебральний параліч, висновок експертів - дитина - інвалід.
Згідно з довідкою № 091500224 від 31.10.2014 року, про облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції, населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення ОСОБА_1 разом із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 переміщені з АДРЕСА_1 до п. Краснореченськ, вул. Комсомольська, буд. № 3, Кремінський район, Луганської області.
З огляду на викладене діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду дитини, яка досягла шістнадцятирічного віку за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків.
Таким чином, оскільки у позивачки є складнощі в отриманні згоди відповідача на виїзд дитини за кордон, враховуючи інтереси дитини, яка має конституційне право на вільно залишити територію України, а відсутність письмової згоди батька позбавляє її цих прав, суд вважає, що виїзд неповнолітньої ОСОБА_2 до шістнадцятирічного віку за кордон України буде здійснений в інтересах дитини, буде сприяти його всебічному розвитку і не буде суперечити діючому законодавству.
За таких обставин, суд вважає позов ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про надання дозволу на тимчасовий виїзд неповнолітньої дитини без дозволу батька, третя особа - Орган опіки та піклування Лисичанської міської ради в особі служби у справах дітей Лисичанської міської ради підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 208, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст. 33 Конституції України, ст. 155 СК України, ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», Постанови КМУ «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України» суд -
Позов ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про надання дозволу на тимчасовий виїзд неповнолітньої дитини без дозволу батька, третя особа - Орган опіки та піклування Лисичанської міської ради в особі служби у справах дітей Лисичанської міської ради, задовольнити частково.
Надати дозвіл неповнолітній громадянці України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на тимчасові виїзди та повернення до України до Російської Федерації для кругозору та оздоровлення (відвідування центр лікування та реабілітації хворих ДЦП, що знаходиться за адресою: м. Москва, Сиреневий бульвар 693, к.1) в супроводі її матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, без згоди батька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 на період з дати набрання відповідного рішення суду законної сили до 01 січня 2019 року.
Надати дозвіл неповнолітній громадянці України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на тимчасові виїзди в район проведення антитерористичної операції на неконтрольовану територію України через лінію зіткнення у межах Луганської області до м. Алчевськ для відвідування близьких і рідної оселі в супроводі її матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, без згоди батька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 на період з дати набрання відповідного рішення суду законної сили і до досягнення дитиною 16 річного віку.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному суді Луганської області через Лисичанський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

СУДДЯ Ю.О. КАЛМИКОВА