Справа № 229/1718/16-ц
Провадження № 2-о/229/123/2016
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2016 р. Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Панової Т.Л.

за участю секретаря Костіної І.В.

заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дружківка цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту смерті,

заінтересована особа: відділ державної реєстрації актів цивільного стану Дружківського міського управління юстиції Донецької області,

ВСТАНОВИВ:

заявник звернулася до суду з заявою, в якій зазначає, що 08.01.2016 року помер її дідусь ОСОБА_2 через набряк легенів та атеросклеротичну хворобу серця.

Отримати свідоцтво про смерть ОСОБА_2 у відділі ДРАЦС неможливо оскільки факт смерті відбувася на тимчасово окупованій території у м.Донецьку по вул. Доненерго, 23а. Місце проживання померлого- м.Донецьк, Будьонівський р-н, вул. Арктики, 43-27.

Для отримання свідоцтва про смерть дідуся вона звернулась до відділу ДРАЦС Дружківського МУЮ, але в отриманні свідоцтва і реєстрації смерті їй було відмовлено і запропоновано звернутись до суду.

Встановлення факту смерті необхідно для отримання свідоцтва про смерть та отримання державної допомоги на поховання.

08.01.2016 року ОСОБА_2 помер. Вона зі своїм батьком 08.01.2016 року привезли померлого до лікарні енергетиків № 5, де лікар констатував смерть. Але цього не достатньо, щоб отримати свідоцтво про смерть в органі РАЦС.

Згідно договору- заказу № 20/20, яке видане "Ритуальна служба м.Донецька" ОСОБА_2 похований 10.01.2016 року на кладовищі 6 капітальна м.Донецька, вул. Доблесна, сектор 11.

Лікарське свідоцтво про смерть № 153 від 11.01.2015 ОСОБА_2 видане у м. Донецьку, на тимчасово непідконтрольній території України, і тому не створює правових наслідків.

Вона, як онука померлого, не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт смерті.

Просить встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, ур. ст.Регар Регарського району, Таджикістан, який був зареєстрований і проживав у ІНФОРМАЦІЯ_2, помер 08.01.2016 року у м.Донецьк.

В судовому заявник підтримав вимоги і просить їх задовольнити з підстав , викладених в заяві.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що заява підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України та п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом вони породжують юридичні наслідки.

Відповідно до п. 8 ч. 1ст. 256 ЦПК України,суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ст. 256 ЦПК України).

Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року « Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин.

Суд встановив, що заявник ОСОБА_1 є онукою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.9-13).

Судом встановлено, що ОСОБА_2, помер 08 січня 2016 року, у м. Донецьк, що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть № 153 від 11 січня 2016 року, виданим комунальним закладом охорони здоров'я "Донецьке обласне бюро судово-медичної експертизи". Поховали ОСОБА_2 на кладовищі 6капітальна, м.Донецьк (а.с.4,8)

Судом встановлено, що у реєстрації смерті ОСОБА_2 було відмовлено оскільки заявником для підтвердження факту смерті ОСОБА_2 предявлено документ форма якого не відповідає формі визначеній наказом Міністерства охорони здоровя України від 08.08.2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року № 1150/13024 (а.с5).

Згідно Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" від 15 квітня 2014року будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи створені у порядку не передбаченому законом. Будь-який акт (документ), виданий цими органами є недійсним і не створює правових наслідків.

Тобто лікарське свідоцтво про смерть ОСОБА_2, померлого 08 січня 2016 року, видане 11 січня 2016 року в місті Донецьк - на території тимчасово не підконтрольній Україні, не створює правових наслідків.

За встановлених обставин, встановлення факту смерті породжує юридичні наслідки, тобто від нього залежить виникнення особистих чи майнових прав заявника; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Заявик не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт смерті. Таким чином є всі підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 та встановлення факту смерті ОСОБА_2

Керуючись ст.ст. 209,212,214,215,223,256, 257-1, 259,367 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

заяву ОСОБА_1 про встановлення факту смерті, задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, Таджикістан, який зареєстрований і проживав у ІНФОРМАЦІЯ_5, і помер 08 січня 2016 року в м. Донецьк , Україна.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Донецької області шляхом подання апеляційної скарги через Дружківський міський суд протягом 10-ти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя: Т.Л.Панова