Справа № 361/1008/16-ц
Провадження № 2/361/1180/16
УХВАЛА

03 березня 2016 року Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Маценко Н.П. вивчивши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції, приватний нотаріус Броварського міського нотаріального округу ОСОБА_4, відділ громадянства паспортної та міграційної служб Броварського ГУ МВС про скасування державної реєстрації на ? частину квартири, скасування та визнання недійсним договору дарування, визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщення та зняття з реєстрації

в с т а н о в и в:

У лютому 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом про скасування державної реєстрації на ? частину квартири, скасування та визнання недійсним договору дарування, визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщення та зняття з реєстрації.

02.03.2016 року позивачка ОСОБА_1 подала заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на ? частину квартири та заборону будь-яким особам, у будь-який спосіб вчиняти дії щодо ? частини спірної квартири.

Відповідно до ч.1 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені ЦПК України, заходи забезпечення позову.

Частиною 3 цієї ж статті зазначено, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно із ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до роз'яснень Пленум Верховного Суду України п.4 постанови № 9 від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", відповідно до якої, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суддя має пересвідчитися в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Частиною 3 статті 152 ЦПК України імперативно встановлює, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Зважаючи на викладене та зміст заявлених позовних вимог, суд приходить до обґрунтованого висновку про те, що забезпечення вказаного позову шляхом накладення арешту на спірне нерухоме майно є співмірним із заявленими позовними вимогами.

Правових підстав для одночасного застосування двох видів забезпечення позову, а саме накладення арешту та заборони вчиняти будь-які дії щодо спірного майна, які є майже ідентичними за своєю природою, суд не вбачає.

Керуючись ст. ст. 151, 152, 153 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

заяву задовольнити частково.

Накласти арешт на ? частину квартири АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, яка проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2.

Виконання даної ухвали доручити відділу державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції.

В іншій частині заяви відмовити.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Строк предявлення ухвали до виконання один рік.

Ухвала може бути оскаржена протягом пяти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Броварський міськрайонний суд Київської області.

Суддя Н. П. Маценко