26.05.2016 Справа № 756/6745/16-ц
Справа пр. №2/756/3929/16
ун. №756/6745/16-ц
У Х В А Л А

26 травня 2016 року м. Київ

Суддя Оболонського районного суду м. Києва Великохацька В.В., вирішуючи питання про відкриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління житлово-комунального господарства Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Охтень Тетяна Леонідівна, про визнання права власності на нерухоме майно, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача Управління житлово-комунального господарства Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Охтень Т.Л., про визнання права власності на нерухоме майно.

Суддя, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовну заяву слід залишити без руху з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожен має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Вимоги до форми та змісту позовної заяви встановлені ст.119 ЦПК України.

Відповідно до п.п.3,4,5,6 ч.2 ст.119 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог; ціну позову щодо вимог майнового характеру; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимог; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Однак ОСОБА_1 вимоги, передбачені вказаними законодавчими нормами, не виконані, зокрема, ним чітко не викладено зміст позовних вимог, зокрема, не зазначено, чому ним не було здійснено реєстрацію права вланості на спірну квартиру, не чітко викладені обставини, якими він обгрунтовує свої вимоги. Натомість обставини, зазначені у позові безсистемно та хаотично. Також позивачем не зазначено доказів на підтвердження кожної обставини чи наявність підстав для звільнення від доказування.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач заявляє вимоги про визнання за ним права власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 і визнання права власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті дружини, тобто дві вимоги майнового характеру та вказує ціну позову - 4,11 грн. Проте позивачем вказана ціна позову, що не відповідає дійсній ринковій вартості майна.

У відповідності до п.2 ч.1 ст.80 ЦПК України ціна позову у позовах про визнання права власності на майно або його витребування визначається вартістю цього майна, тобто його дійсною вартістю.

Підпунктом а) п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року №20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" визначено, що під дійсною вартістю майна розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.

Відповідно до п.1) ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, справляється у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати (551,20 грн.) та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати (6890,00 грн.).

ОСОБА_1 у своїй позовній заяві вказує, що вартість 1/6 спадкової частини квартири та 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 (відповідно до свідоцтва про право власності, виданого Управлінням житлово-комунального господарства Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації згідно з розпорядженням від 14.03.2013 року №927) становить 4,11 грн., проте позивачем не зазначено посилання на докази на підтвердження того, що на даний час вартість згаданої квартири є саме такою. Зокрема, ним не надано жодних доказів на підтвердження дійсної вартості спірного майна на даний час (наприклад, звіту про оцінку вартості нерухомого майна).

З огляду на викладене, ОСОБА_1 слід вказати ціну позову, виходячи з дійсної вартості нерухомого майна (на час подання позову до суду), право власності на яке позивач просить суд визнати за ним, з посиланням на відповідні письмові докази.

П.13 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" від 17.10.2014 року передбачено, що якщо в позовній заяві об'єднано кілька самостійних вимог майнового характеру, пов'язаних між собою, то, враховуючи, що об'єктом справляння судового збору є позовна заява, максимальний розмір судового збору має відповідати загальній сумі всіх вимог (пункт 10 частини першої статті 80 ЦПК). При цьому судовий збір може бути сплачено окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами.

ОСОБА_1 хоч і додає до позовної заяви квитанцію про сплату судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру у розмірі 551,20 грн., однак, судовий збір сплачений ним з порушенням вимог Закону України "Про судовий збір" та не в повному обсязі. Таким чином, позивачеві слід сплатити судовий збір окремо за кожну з вимог майнового характеру або загальною сумою за всі такі вимоги відповідно до ставок судового збору, які встановлені п.1) ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви майнового характеру, а також враховуючи ціну позову, визначену на підставі дійсної вартості нерухомого майна, право власності на яке позивач просить суд визнати за ним.

Також відповідно до п.2 ч.2 ст.119 ЦПК України позовна заява повинна містити ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі.

Однак ОСОБА_1 вимоги, передбачені вказаною законодавчою нормою, не виконані.

Відповідно до ст.392 ЦК України право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Належним відповідачем є особа - учасник цивільних правовідносин, яка не визнає або оспорює право власності спадкоємця на спадкове майно.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму інформаційному листі №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" вказує, що у спорах про визнаня права власності на спадкове майно в якості належного відповідача не може розглядатись нотаріус або орган державної реєстрації прав. Відповідачами у таких справах виступають органи влади (міська (сільська, селищна) рада, райдержадміністрація тощо), або інші особи (спадкоємці), які оспорюють чи не визнають право власності.

ОСОБА_1 у своїй позовній заяві відповідачем вказує Управління житлово-комунального господарства Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, яке не може бути належним відповідачем в даній категорії справ. Позивач жодним чином не обгрунтовує необхідність залучення до участі у розгляді справи в якості відповідача Управління житлово-комунального господарства Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, яким саме чином рішення у справі вплине на права, обов'язки чи законні інтереси Управління житлово-комунального господарства Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації. Отже, позивачеві слід визначитись з колом відповідачів у справі.

Крім того, ОСОБА_1 зазначає в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Охтень Т.Л., однак жодним чином не обгрунтовує необхідність її залучення до участі у розгляді справи, не вказує, яким саме чином рішення у справі вплине на права, обов'язки чи законні інтереси приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Охтень Т.Л.

Ч.1 ст.121 ЦПК України передбачає, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, передбачених ст.ст.119,120 ЦПК України, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення позовної заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

На виконання зазначеної ухвали позивачі повинен подати до суду позовну заяву в новій редакції відповідно до вимог ст.ст.119,120 ЦПК України, з урахуванням вимог про усунення недоліків, викладених в цій ухвалі.

Зважаючи на вищенаведене, керуючись ч.1 ст.121 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління житлово-комунального господарства Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Охтень Тетяна Леонідівна, про визнання права власності на нерухоме майно залишити без руху та надати позивачеві строк на усунення недоліків у термін до 03.06.2016 року, але не пізніше п'яти днів з дня отримання ним даної ухвали.

У випадку, якщо недоліки позовної заяви у визначений строк не будуть виправлені, позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Великохацька