Справа № 137/165/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

"10" березня 2016 р.

Літинський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Гопкіна П.В.,

при секретарі Івановій І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Літині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки,

ВСТАНОВИВ:

15.01.2016 р. ОСОБА_1 звернулася до Літинського районного суду Вінницької області з даним позовом, мотивуючи тим, що вона є матір'ю малолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка повністю перебуває на її утриманні і потребує матеріальної допомоги від батька. Батьком дитини є ОСОБА_2 - відповідач у справі.

Позивач в позовній заяві зазначає, що відповідач має можливість матеріально утримувати дитину, так як фізично здоровий, на його утриманні немає непрацездатних батьків, добровільно сплачує аліменти на двох дітей від попереднього шлюбу, має постійне місце роботи. Просить стягувати із відповідача аліменти щомісячно на утримання дитини в розмірі 1/4 частки від усіх його видів доходів, але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явилася, через канцелярію суду подала заяву, відповідно до якої просить розглянути справу у її відсутність. Позов підтримує та просить його задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с. 39).

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином (а.с. 35). Одночасно відповідач неодноразово не з'являвся до судових засідань призначених на 29.01.2016р, 12.02.2016 р. та 25.02.2016 р., надаючи 11.02.2016 р. та 24.02.2016 р. клопотання про перенесення розгляду справи оскільки, з його слів, у зазначені вище дні він не міг з'явитись у судові засідання адже знаходився на лікарняному та потребував стороннього догляду та домашнього режиму, долучаючи довідки лікаря хірурга з поліклінічного сектору медичного забезпечення УМВС України у Вінницькій області (а.с. 20-21, 28-29). Однак згідно відповіді на запит за № 33/22/1-33 від 03.03.2016 р. ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 звертався за медичною допомогою до лікаря хірурга де був оглянутий, встановлено діагноз та надані рекомендації щодо лікування. ОСОБА_2 не був звільнений від службових обов'язків і продовжував працювати. Довідки були видані лише про звернення та отримання медичної консультації. На момент огляду ОСОБА_2 домашнього режиму та стороннього догляду не потребував (а.с. 37).

Оскільки судом встановлено, що ОСОБА_2 мав змогу з'явитись у судові засідання на 12.02.2016 р. та 25.02.2016 р., однак проігнорував їх та навмисно затягував розгляд справи, а також враховуючи його належне повідомлення телефонограмою про судове засідання на 10.03.2016 р. (а.с. 35), керуючись ч.1 ст. 224 ЦПК України, суд, враховуючи думку позивача, ухвалив провести заочний розгляд справи.

Відповідно до ст. 197 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з'явилися у судове засідання.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно свідоцтва про народження НОМЕР_1, виданого 09.06.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 2137, батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, записані ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.5).

Відповідно до довідки, виданої Осолинською сільською радою Літинського району Вінницької області за № 9 від 11.01.2016 р., на утриманні позивача перебуває її дочка - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 6).

Декларація з прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, закріплює, що дитина повинна мати можливість користуватися благами соціального забезпечення, повинна бути забезпечена належним харчуванням, житлом, розвагами та медичним обслуговуванням. Найкраще забезпечення інтересів дитини повинно бути головним принципом, і відповідальність за це лежить перш за все на батьках дитини.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789XII, від 27.02.1991 р та набула чинності для України 27.09.1991 р., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України та п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 №3, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно з п. 17 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дітей той із них, з ким вони проживають, вправі звернутись до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, аліменти на дітей присуджуються у частці від заробітку (доходу) їх матері, батька або у твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно.

Ненадання відповідачем у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини є підставою для задоволення позову.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд ураховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, наявність у відповідача постійного місця роботи, відсутність підтверджених даних про наявність у відповідача інших дітей, непрацездатної дружини, батьків, тому суд приходить до висновку, що аліменти слід визначити в розмірі 1/4 частини від його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття. При цьому судом враховано, що прожитковий мінімум на дитину віком до 6 років становить: з 1 січня 2016 року - 1167 гривень, з 1 травня - 1228 гривень, з 1 грудня - 1313 гривень, тобто 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на день ухвалення рішення становить 350 грн. 10 коп.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає рішення до негайного виконання у частині стягнення розміру аліментів за один місяць.

Згідно зі ст.ст. 79, 88 ЦПК України, з ОСОБА_2 слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 551 грн 20 коп.

Керуючись ст.ст. 180-182, 184, 191 СК України, ст.ст. 10, 11, 58-60, 88, 212-215, 217, 218, п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, Декларацією з прав дитини Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1959 р.,ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р., суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, (паспорт НОМЕР_2, виданий Літинським РС УДМС у Вінницькій області 23.04.2015 р.), яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2), аліменти на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи їх стягнення з 15.01.2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення розміру аліментів за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя : Гопкін П. В.