Справа № 297/225/16-ц
14 березня 2016 року м. Берегово
Берегівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого Драб В. І., при секретарі Гарані О. А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Берегово справу за позовом Берегівського медичного коледжа до ОСОБА_1 про стягнення плати за навчання,
Берегівський медичний коледж звернувся до Берегівського районного суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення плати за навчання.
Позов мотивований тим, що Згідно наказу № 109 від 03 серпня 2010 року Берегівського медичного коледжу (далі БМК) ОСОБА_1 (далі Студент) була зарахована до числа студентів зі спеціальності «Лікувальна справа» за державним замовленням, як така, що успішно витримала вступні іспити.
Між Берегівським медичним коледжем в особі директора коледжу ОСОБА_2 та студенткою ОСОБА_1 була підписана угода № 283 від 2010 року про підготовку фахівця з вищою освітою (напрям підготовки 1201 Медицина спеціальність 5.12010101 «Лікувальна справа»). Згідно угоди, БМК надав студентці якісну теоретичну і практичну підготовку фахівця з вищою освітою згідно навчальними планами та програмами і вимогами кваліфікаційних характеристик фахівця та направив по місцю працевлаштування в державному секторі медицини, де вона повинна відпрацювати не менше трьох років. Студентка, згідно Угоди № 283 від 01.09.2010 року, оволоділа теоретичними знаннями та практичними навичками, що передбачені вимогами відповідної кваліфікаційної характеристиками за напрямом підготовки, напрям підготовки 1201. Медицина, спеціальність 5.12010101 «Лікувальна справа», успішно склала випускні іспити. Після складання випускних іспитів Студентка отримала диплом з кваліфікації: фельдшер. Отримала також направлення для працевлаштування в державному секторі медицини.
Берегівський медичний коледж отримав повідомлення про працевлаштування ОСОБА_1 за № 35 від 01.04.2014 року на посаду операційної медичної сестри операційного блоку пологового відділення.
Згідно отриманого листа Берегівської ЦРЛ від 15.06.2015 р. № 355, звільнена з посади операційної медичної сестри операційного блоку пологового відділення з 31.05.2015 року по п. 4 ст. 40 КЗпП України за невихід на роботу без поважних причин.
Дирекцією коледжу було надіслано ОСОБА_1 листа з повідомленням за № 438 від 31.12.2015 року про надання інформації про її місце працевлаштування. Відповіді не отримали.
В судове засідання представник позивача не зявився, однак подали лист, у якому просили розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримали.
Відповідачка у судове засідання повторно не зявилася, хоча була повідомлена належним чином, своєчасно про час та місце розгляду справи, згідно ст. 74 ЦПК; причину неявки суду не повідомила, заяв про розгляд справи у її відсутності чи про відкладення розгляду справи не подавала, тому на підставі ст. 169 ч. 4, ст. 224 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, про що не заперечує представник позивача.
Дослідивши письмові докази по справі, оцінивши всі обставини, що мають значення для правильного її вирішення, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 52 ЗУ «Про освіту» у редакції станом на 01.09.2010 року, випускники вищих навчальних закладів, які здобули освіту за кошти державного або місцевого бюджетів, направляються на роботу і зобов'язані відпрацювати за направленням і в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Крім цього, між Берегівським медичним коледжем в особі директора коледжу ОСОБА_2 та студенткою ОСОБА_1 була підписана угода № 283 від 01.09.2010 року про підготовку фахівця з вищою освітою (напрям підготовки 1201 Медицина спеціальність 5.12010101 «Лікувальна справа»). Угода набула чинності з моменту підписання і діє до 01.04.2017 року. Факт отримання примірника угоди Студенткою зареєстрований в журналі «Реєстрації угод та підтверджень про працевлаштування студентів БМК». Згідно угоди БМК направив Студентку по місцю працевлаштування в державному секторі медицини, де вона повинна відпрацювати не менше трьох років.
Так, Берегівський медичний коледж отримав повідомлення про працевлаштування ОСОБА_1 за № 35 від 01.04.2014 року на посаду операційної медичної сестри операційного блоку пологового відділення.
Однак, у порушення умов договору та зазначеного положення закону, ОСОБА_1 звільнена з посади операційної медичної сестри операційного блоку пологового відділення з 31.05.2015 року по п. 4 ст. 40 КЗпП України за невихід на роботу без поважних причин, згідно отриманого листа Берегівської ЦРЛ від 15.06.2015 р. № 355.
Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.
Однієї з поважних умов розірвання угоди, визначених п. 9 Постанови КМУ від 22 серпня 1996 р. N 992 «Про Порядок працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням», у даному випадку не вбачається.
Виходячи із змісту п. 14 зазначеної Постанови, у разі неприбуття молодого фахівця за направленням або відмови без поважної причини приступити до роботи за призначенням, звільнення його з ініціативи адміністрації за порушення трудової дисципліни, звільнення за власним бажанням, звільнення із служби за контрактом військовослужбовців ... протягом трьох років випускник зобов'язаний відшкодувати у встановленому порядку до державного бюджету вартість навчання та компенсувати замовникові всі витрати.
За таких обставин, слід стягнути з відповідачки на користь позивача плату за повний термін навчання відповідно до проведеної калькуляції, а також сплачений судовий збір.
На підставі наведеного, керуючись п. 14 Постанови КМУ від 22 серпня 1996 р. N 992 «Про Порядок працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням», ч. 2 ст. 52 ЗУ «Про освіту» у редакції станом на 01.09.2010 року, ст. 526, 625, 629 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212, 214 ЦПК України, -
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя Драб В. І.