АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_________________________
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2016 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Саліхова В.В.

суддів - Музичко С.Г., Прокопчук Н.О.

при секретарі: П'ятничук В.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Мега-Поліс» на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 14 грудня 2015 року в справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Мега-Поліс» до ОСОБА_1, третя особа Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «К'Ю БІ І Україна» про стягнення страхового відшкодування,

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2014 року ПАТ СК «Мега-Поліс» звернулося до суду з вищевказаним позовом та з урахуванням зменшених позовних вимог просив стягнути з ОСОБА_1 несплачену вартість відновлюваного ремонту транспортного засобу та вартість автотоварознавчого дослідження транспортного засобу у розмірі 1 197, 26 грн. та судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 14.12.2015 у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ СК «Мега-Поліс» просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог. Посилається на те, що рішення є незаконним, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. В обґрунтування своїх доводів вказує, що сума виплат, яка підлягає стягненню з ПАТ «СК «К'Ю БІ І Україна» з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу становить 19 498,74 грн., а тому положення договору добровільного страхування, укладеного між останньою та відповідачем не можуть застосовуватись, а тому різниця між заявленим страховим відшкодуванням та отриманим розміром такого відшкодування з урахуванням зносу у сумі 1 197,26 грн. підлягає стягненню з відповідача.

Сторони в судове засідання не з'явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце слухання справи. На підставі викладеного та враховуючи вимоги ч. 2 ст. 305 ЦПК України, колегія суддів ухвалила розглянути справу у їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши наведені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, враховуючи наступне.

Справа № 761/37664/14-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/2523/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Осаулов А.А.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Саліхов В.В.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що розмір завданих збитків майну Страхувальника внаслідок понесених позивачем витрат на відновлювальний ремонт, не перевищує ліміту відповідальності, а третьою особою позивачу було виплачено страхове відшкодування відповідно до Звіту № 828 від 11.12.2013 та оплачено витрати на проведення позивачем автотоварознавчої експертизи.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів повністю погодитись не може.

З матеріалів справи вбачається, що 28.11.2013 приблизно о 18:25 по вул. Дегтярівська в м. Києві ОСОБА_1, керуючи автомобілем «Мітсубісі»д.н.з. НОМЕР_1 під час розвороту не надав перевагу в русі автомобілю «Ніссан»д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4, який рухався в зустрічному напрямку, внаслідок чого сталося зіткнення, що призвело до пошкодження транспортних засобів (а. с. 39). Відповідно до постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 23.12.2013 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосовано до останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу (а. с. 9-12). Автомобіль «Ніссан» д.н.з. НОМЕР_2 внаслідок вищевказаної ДТП отримав значні механічні пошкодження згідно з довідкою Відділу ДАІ Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві (а. с. 38). Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 в момент вчинення вищевказаної ДТП була застрахована в ПАТ СК «Мега-Поліс» відповідно до договору добровільного страхування наземного транспортного засобу №9131-10 від 26.02.2013 (а. с. 4-7). 02.12.2013 ОСОБА_4 звернулась до позивача із повідомленням про настання страхового випадку (а. с. 8). Відповідно до Звіту № 828 з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Ніссан» д.н.з. НОМЕР_2, складеного 11.12.2013 ТОВ «Незалежна експертно-асистуюча компанія», вартість відновлювального ремонту вказаного автомобіля складає 22 348, 27 грн., вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля, яка визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складових КТЗ та величини ВТВ, становить 19 498, 74 грн. (а. с. 13-16). Відповідно до Рахунку-фактури № 346 від 11.12.2013 наданого ФОП ОСОБА_5 вартість відновлювального ремонту становить 20 696 грн. (а. с. 32). 20.12.2013 позивачем було складено Страховий акт № 5825/9131-10 до Договору «Добровільного страхування наземного транспорту» № 9131-10 від 26.02.2013, відповідно до якого булоприйнято рішення щодо виплати страхового відшкодування в розмірі 20 696 грн. (а. с. 33). Вказана грошова сума була перерахована на рахунок ФОП ОСОБА_5 відповідно до платіжного доручення № 281 від 25.12.2013 (а. с. 35). ПАТ СК «Мега-Поліс» також було витрачено 570 грн. на проведення автотоварознавчої експертизи, що підтверджується рахунком №828 від 11.12.2013 та платіжним дорученням № 270 від 25.12.2013 (а. с. 36-37). Цивільно-правова відповідальність винної особи ОСОБА_1, власника автомобіля «Мітсубісі» д.н.з. НОМЕР_1 в момент вчинення ДТП була застрахована в ПАТ «СК «К'Ю БІ І Україна» відповідно до полісу АС № 5245205 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а. с. 79). Також 15.07.2013 між відповідачем та третьою особою було укладено договір добровільного страхування автотранспорту «Базові умови» страхування цивільної відповідальності, водія та пасажирів від нещасних випадків МО №004660, відповідно до умов якого страхова сума за розділом Цивільна відповідальність становить 550 000 грн., франшиза 0, 00 грн. (а. с. 81). Страхова компанія винної особи сплатила позивачу страхове відшкодування в порядку регресу в розмірі 1 000 грн. та 19 068, 74 грн. відповідно до Звіту по рахунку з (а. с. 92). Позивач звертався до ПАТ «СК «К'Ю БІ І Україна» з вимогою сплатити різницю між фактично виплаченим розміром страхового відшкодування та заявленим, яка становить 1 197, 26 грн.відповідно до листа за вих. № 26397 від 19.06.2015 (а. с. 93). Проте листом за вих. № 0149 від 25.06.2015 ПАТ «СК «К'Ю БІ І Україна» повідомила позивача, що здійснила виплату відповідно до Звіту № 828 від 11.12.2013, наданого позивачем, в сумі 19 498, 74 грн. - вартість відновлювального ремонту та 570 грн. - витрати, понесені позивачем у зв'язку із проведенням автотоварознавчої експертизи (а. с. 94). 03.09.2015 за вих. №26655 ПАТ СК «Мега-Поліс» повторно звернувся до третьої особи з вимогою сплатити вище зазначену різницю, так як останньому стало відомо, що між відповідачем та третьою особою було також укладено Договір добровільного страхування, тому позивачу повинна бути відшкодована пряма шкода (а. с. 121). У листі за вих. № 0232 від 09.10.2015 адресованому позивачу, третя особа пояснила, що вказані суми були виплачені наступним чином: 19 068, 74 грн. - за Полісом АС № 5245205 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів з вирахуванням франшизи в розмірі 1 000 грн. та 1 000 грн. - по полісу МО №004429 від 26.07.2012 (а. с. 122).

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до пп. 3.2.1. Умов страхування автотранспорту, які є невід'ємною частиною Договору добровільного страхування автотранспорту «Базові умови» страхування цивільної відповідальності, водія та пасажирів від нещасних випадків МО 004660 (далі по тексту - Умови), страховому відшкодуванню підлягає пряма шкода, заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди з вини Страхувальника (чи Застрахованої особи) особі або її майну, а також шкода, заподіяна юридичній особі в межах Страхової суми, визначеної у Базових умовах. Згідно з пп. 3.2.5. умов, у разі наявності на момент настання страхового випадку чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страховому відшкодуванню за цим Розділом підлягатиме шкода у розмірі, що перевищує розмір шкоди, який підлягає відшкодуванню за таким договором (а. с. 107-112).

Згідно із частинами другою, п'ятою ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до частини першої ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

З огляду на вищенаведене, сторонами договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам внаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу.

Завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди породжує деліктне зобов'язання, в якому право потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується відповідний обов'язок боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така дорожньо-транспортна пригода слугує підставою для виникнення договірного зобов'язання згідно з договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника - в договірному зобов'язанні ним є страховик.

Разом із тим, зазначені зобов'язання не виключають одне одного. Деліктне зобов'язання - первісне, основне зобов'язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування - виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, в результаті якої завдана шкода, буде кваліфікована як страховий випадок. Одержання потерпілим страхового відшкодування за договором не обов'язково припиняє деліктне зобов'язання, оскільки страхового відшкодування може бути недостатньо для повного покриття шкоди, й особа, яка завдала шкоди, залишається зобов'язаною. При цьому, потерпілий стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не є, але наділяється правами за договором: на його, третьої особи, користь страховик зобов'язаний виконати обов'язок зі здійснення страхового відшкодування.

Особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд (частина перша статті 12 ЦК України). Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї (частина друга статті 14 ЦК України).

З огляду на вищенаведене, право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоду, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов'язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов'язанні.

Таким чином, потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов'язань, деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав. (Постанова ВСУ від 20.01.2016 справа № 6-2808цс15).

Матеріали справи свідчать, що відповідно до рахунку-фактури № 346 від 11.12.2013 наданого ФОП ОСОБА_5 вартість відновлювального ремонту автомобіля «Ніссан» д.н.з. НОМЕР_2 - потерпілої особи становить 20 696 грн. (а. с. 32). 20.12.2013 позивачем було складено Страховий акт № 5825/9131-10 до Договору «Добровільного страхування наземного транспорту» № 9131-10 від 26.02.2013, відповідно до якого було прийнято рішення щодо виплати страхового відшкодування в розмірі 20 696 грн. (а. с. 33) та вказана грошова сума була перерахована на рахунок ФОП ОСОБА_5 відповідно до платіжного доручення № 281 від 25.12.2013 (а. с. 35). Страхова компанія винної особи - ПАТ «СК «К'Ю БІ І Україна» сплатила позивачу страхове відшкодування в порядку регресу в розмірі 20 068,74 грн. (1 000 грн. + 19 068, 74 грн.)відповідно до Звіту по рахунку з 18.06.2015 по 18.06.2015 (а. с. 92). Третьою особою листом за вих. № 0149 від 25.06.2015 було повідомлено позивача, що здійснено виплату страхового відшкодування за вартість відновлювального ремонту та витрати, понесені позивачем, у зв'язку із проведенням автотоварознавчої експертизи.

Таким чином, з ОСОБА_1 - винної особи підлягає стягненню матеріальна шкода недоплачена страховою компанією в розмірі 627, 26 грн., як різниця між заявленим страховим відшкодуванням та отриманим розміром такого відшкодування.

На вищевикладене суд першої інстанції уваги не звернув, у зв'язку з чим дійшов невірних висновків.

Таким чином, вимоги ПАТ СК «Мега-Поліс» знайшли своє часткове підтвердження при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні вимоги позивача про відшкодування з винної особи вартості на проведення автотоварознавчої експертизи в сумі 570 грн., оскільки матеріали справи свідчать про те, що такі витрати були компенсовані позивачу іншою страховою компанією (а. с. 92).

Враховуючи наведені обставини та вимоги п. 3 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, апеляційний суд скасовує рішення суду першої інстанції та ухвалює нове, якщо висновки суду не відповідають обставинам справи.

У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України на користь страхової компанії підлягають стягненню з відповідача у дольовому порядку судові витрати, пов'язані з оплатою судового збору за подачу позовної заяви та апеляційної скарги, в розмірі 511,56 грн.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313-318 ЦК України колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційні скарги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Мега-Поліс» задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 14 грудня 2015 року скасувати в частині стягнення вартості відновлювального ремонту транспортного засобу.

Ухвалити в цій частині нове рішення.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Мега-Поліс» несплачену вартість відновлювального ремонту транспортного засобу в розмірі 627 (шістсот двадцять сім) гривень 26 (двадцять шість) коаійок.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Мега-Поліс» судовий збір в розмірі 511 (п'ятсот одинадцять) гривень 56 (п'ятдесят шість) копійок.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий: В.В. Саліхов

Судді: С.Г. Музичко

Н.О. Прокопчук