ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/8002/15-ц
Провадження № 2/362/563/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

( З А О Ч Н Е )

03 березня 2016 року Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Ковбеля М.М.,

при секретарі Сілецькій М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові цивільну справу за позовом ТОВ "Грація плюс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, обґрунтовучи свої позовні вимоги тим, що 07 серпня 2015 року між позивачем та ОСОБА_1 було укладено договір №ПН 0408, відповідно до умов якого відповідач отримала комплекс товарів та послуг по догляду за волоссям та зобов'язувалася оплатити позивачу вартість послуг в розмірі 13 814,50 гривень протягом 14 місяців. На думку позивача, відповідач належним чином не виконує заборгованість, в зв'язку з чим виникла заборгованість в розмірі 5 209,61 гривень.

Представник позивача в судове засідання не зявився, просив справу слухати за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не зявилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином.

У звязку з зазначеним, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог статей 1 та 3 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, за захистом яких кожна особа має право звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 11 Цивільно-процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає цивільну справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Судом встановлено, що 07 серпня 2015 року між позивачем та ОСОБА_1 було укладено договір №ПН 0408, відповідно до умов якого відповідач отримала комплекс товарів та послуг по догляду за волоссям. Відповідно до укладеного договору, вартість товару складає 13 814,50 гривень та сплачується Клієнтом відповідно до п. 5.2.2. Договору у розстрочку наступним чином: перший платіж по договору складає 5 000,00 (пять тисяч) грн. 00 коп., залишок вартості товару в розмірі 8 814,50 (вісім тисяч вісімсот чотирнадцять) грн. 50 коп. сплачується Клієнтом Банку протягом 14 місяців. Оплата здійснюється не пізніше 07 числа кожного місяця. Клієнт повністю розраховується за Комплекс не пізніше 07 жовтня 2016 року.

Також, сторонами було укладено Додаткову угоду № ПН 0408 до Договору №ПН 0408 від 07 серпня 2015 року, згідно якої встановлено розстрочку на оплату першого внеску частинами по 1100,00 грн. щомісячно до 07 числа кожного місяця. Клієнт повністю розраховується за перший внесок не пізніше 07 грудня 2015 року.

Пунктом 2.1., 2.2. Договору №ПН 0408 cторони погодили, що право власності на Комплекс по догляду переходить від Сторони-1 (позивача) до Клієнта (відповідача), після підписання Акта приймання-передачі Товару. При передачі Комплексу по догляду, Сторони складають та підписують Акт приймання-передачі згідно Переліку № 1 (специфікації).

Відповідно до п.2.4. Договору №ПН 0408, зобовязання Сторони-1 по передачі Комплексу по догляду вважаються виконаними в момент його передачі в розпорядження Клієнта згідно Акту приймання-передачі та підписання даного Договору.

Позивач свої зобовязання перед відповідачем відповідно до укладеного Договору виконав в повному обсязі, що вбачається із Акту приймання-передачі товару від 07 серпня 2015 року, відповідно до якого відповідач отримав товар, претензій щодо отриманого товару та щодо виконання продавцем своїх обовязків за договором відповідач не мала, про що свідчить підпис останньої.

Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 23 листопада 2015 року за ОСОБА_1 наявна заборгованість в розмірі 5 209,61 гривень, в тому числі: основний борг - 4 400,00 гривень; пеня - 196,56 гривень; 3% річних - 13,05 гривень.

Як вбачається з положень ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утримуватися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Положеннями ст. 629 передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згыдно ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином згідно з умовами договору та вимогами цього Кодексу, а також інших актів цивільного законодавства, а в разі відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 530 ЦК України встановлює, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 610 ЦК України, порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За приписами ст. 625 ЦК Україниборжник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки, судом встановлено на підставі зібраних по справі доказів те, що відповідач взяті на себе зобов'язання за укладеним з позивачем договором купівлі - продажу щодо повернення отриманих коштів не виконує, суд дійшов висновку про задоволення позову та стягнення заборгованості за договором з боржника.

Позовні вимоги в частині відшкодування витрат сплати судового збору підлягають до задоволення, оскільки, згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтвердженні судові витрати.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 526, 530, 553, 554, 612, 625, 655 ЦК України, ст.10, 60, 88, 208, 209, 212-215, 218, 223, 224-230 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Грація Плюс" суму заборгованості в розмірі 5 209,61 гривень, в тому числі:

- основний борг - 4 400,00 гривень;

- пеня - 196,56 гривень;

- 3% річних - 13,05 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Грація Плюс" витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 218,00 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивачем рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Васильківський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Ковбель М.М.