Справа № 127/2094/15-ц Провадження № 22-ц/772/927/2016Головуючий в суді першої інстанції Луценко Л. В.
Категорія 27Доповідач Голота Л. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області в складі:

головуючого: Голоти Л. О.

суддів: Стадника І. М., Міхасішина І. В.,

з участю секретаря судових засідань: Торбасюк О.І.

та з участю представника апелянта ОСОБА_3,

представник позивача Сидоров О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_5 ОСОБА_3 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 03.02.2016 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк" до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості ,-

встановила:

05.02.2015 року Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» звернулось з позовом до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором, що станом на 29.12.2014 року становить 94 005 швейцарських франків, 85 сантимів, що в перерахунку на гривні за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку становить 1 506 283 грн. 87 к.

17.04.2015 року позивачем подано клопотання про уточнення позовних вимог у якому представник позивача просив стягнути з ОСОБА_5 суму заборгованості в розмірі 94 005 швейцарських франків 85 сантимів, без зазначення гривневого еквіваленту даної суми. /а.с. 63-64/

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 03.02.2016 року позов банку задоволено та стягнуто з ОСОБА_5 на користь ПАТ "Універсал Банк" заборгованість за кредитним договором № 037-2008-650 від 13.03.2008 року в сумі 94 005 швейцарських франків 85 сантимів, а також судовий збір в сумі 3 654 грн.

Не погодившись з таким рішенням суду, відповідач через свого представника ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріально та процесуального права, неповноту з»ясування обставни по справі, просив зазначене рішення скасувати та постановити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог позивача відмовити.

У судовому засіданні представник апелянта підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, звертала увагу колегії суддів на те, що фактично кредитування за кредитним договором № 037-2008-650 від 13.03.2008 року відбулось у гривнях в розмірі 566 685 грн. 03 к, а не у швейцарських франках, а тому наявні підстави для визнання даного кредитного договору недійсним у відповідності до положень ст. 230 ЦК України та ст. 19 Закону України « Про захист прав споживачів».

Представник позивача просив відхилити апеляційну скаргу ОСОБА_5, а рішення міського суду залишити без змін.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення повинно бути законним і обґрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності, тощо), що мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правовідносини випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Умовами обґрунтованості є повне і всебічне з'ясування обставин, що мають значення для справи, доведеність тих обставин, які суд вважає встановленими, відповідність висновків суду обставинам справи.

Рішення суду першої інстанції частково відповідає цим вимогам.

Судом встановлено наступні обставини.

13.03.2008 року між ВАТ « Універсал Банк» та ОСОБА_5 укладено кредитний договір № 037-2008-650./ а.с. 6 - 17/

Відповідно п. 1.1 Договору Кредитор зобов'язався надати Позичальнику на умовах цього Договору грошові кошти в сумі 114 680 швейцарських франків, а Позичальник зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути Кредит, а також сплатити проценти за користування Кредитом у розмірі 9, 95 % річних. Вказана сума кредиту дорівнює еквіваленту 566 685 грн 03 к за курсом НБУ на день укладення цього Договору, при цьому Сторони обумовили, що такий гривневий еквівалент має визначатись в цьому Договорі лише в разі, якщо сума кредиту виражена у іноземній валюті.

Відповідно п.1.2 Договору строк кредитування за цим Договором становить період: з дати надання Кредитором Кредиту Позичальнику по 10.03.2033 року включно.

Цільове призначення кредиту: на придбання майна, а саме земельної ділянки, що знаходиться за адресою :АДРЕСА_1./ п.1.3 Договору/

Погашення платежів за Кредитом здійснюється Позичальником у валюті кредиту./ п. 1.5 Договору/

Видача кредиту за цим договором проводиться на поточний рахунок Позичальника, відкритий згідно умов п. 2.1.3 даного Договору./ п.2.3 Договору/

Як вбачається з меморіального ордера № 0372914 CHF001839 від 13.03.2008 року на рахунок одержувача ОСОБА_5 були перераховані кошти в сумі 114 680 швейцарських франків, що у гривневому еквіваленті : 566 685 гривень 03 копійки. / а.с.21/

Станом на 29.12.2014 року заборгованість відповідача перед Банком, яка виникла у зв'язку з невиконанням умов Кредитного договору щодо сплати відсотків, становила 4 017 швейцарських франків 98 сантимів, а щодо сплати простроченої заборгованості по кредиту - 5 351 швейцарських франків 78 сантимів.

Відповідно до ст.ст. 1049,1050,1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Стаття 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Задовольняючи вимоги позивача, суд першої інстанції виходив з умов укладеного договору, які порушені відповідачем - допущено прострочення сплати кредиту та відсотків, а тому і стягнув суму заборгованості достроково у повному обсязі.

Посилання апелянта на ту обставину, що не зазначення у Договорі конкретної дати видачі кредиту у відповідності до положень ч.1 ст.19 Закону України « Про захист прав споживачів» ( в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) є нечесною підприємницькою практикою, оскільки вводить споживача в оману, колегія суддів вважає безпідставним з огляду на те, що відсутність у договорі дати видачі кредиту не перешкоджає вільному формуванню волі сторони, яка вчинила правочин та не призвела до порушення прав відповідача.

Згідно п.1.19-1 ст.1 Закону України « Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» ( в редакції , що діяла станом на 13.03.2008 року) меморіальний ордер - розрахунковий документ, який складається за ініціативою банку для оформлення операцій щодо списання коштів з рахунка платника і внутрішньобанківських операцій відповідно до цього Закону та нормативно-правових актів Національного банку України.

Відповідно п.6.1 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої Постановою Правління НБУ від 12.11.2003 року № 492 ОСОБА_5 12.03.2008 року була заповнена заява-підтвердження про відкриття поточного рахунку у швейцарських франках( GHF). /а.с. 158/

Поточними рахунками клієнта, згідно Плану рахунків у банках України, затвердженому Постановою правління НБУ № 280 від 17.06.2004 року та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 26.07.2004 року за № 919/9518 ( із змінами) є рахунки 2620, що призначені для обліку коштів клієнта, а рахунки 2900 - відображають кредиторську заборгованість за операціями з купівлі-продажу іноземної валюти.

Як вбачається з меморіального ордера № 037291CHF001839 13 березня 2008 року ПАТ «Універсал Банк» була проведена внутрішньобанківська операція - перерахування на поточний рахунок НОМЕР_1 клієнта суми безготівкового кредиту у валюті кредиту ( у даному випадку - в швейцарських франків) з рахунку Банку.

З виписки по особовому рахунку ОСОБА_5 вбачається, що 13.03.2008 року за дебетом рахунку НОМЕР_2 була проведена сума, що перерахована за операцією з купівлі-продажу іноземної валюти. ( п.17 Плану) .

Зазначення у меморіальному ордері суми кредиту як у іноземній валюті так і у еквіваленті відповідає п.1.1 Кредитного договору та не суперечить п.5.9 Постанови Правління НБУ № 254 від 18.06.2003 року «Про затвердження Положення про організацію операційної діяльності в банках України».

Дані обставини спростовують твердження апелянта про недоведеність факту надання кредиту в іноземній валюті.

Той факт, що 13.03.2008 року була проведена операція з конвертації валюти без відповідної про те заяви відповідача не є підставою для відмови у позові, оскільки дані обставини не пов'язані із порушенням вимог закону під час укладення кредитного договору.

Посилання апелянта, як на доказ на підтвердження факту відсутності у позивача на момент укладення кредитного договору коштів у сумі 114 680 швейцарських франків на лист Національного банку України № 40-01012/84338/БТ від 05.11.2015 року є безпідставним, оскільки відповідно змісту даного листа та додатку до нього ПАТ «Універсал банк» 13.03.2008 у статистичній звітності було відображено операцію з купівлі та продажу безготівкового швейцарського франка за гривню в сумі 112 тис.од.валюти./ а.с.164-168/

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що уклавши кредитний договір із банком шляхом його підписання, ОСОБА_5 отримав від банку кредитні кошти на свій поточний рахунок у розмірі 114 680 швейцарських франків шляхом їх перерахунку з балансових рахунків банку та розпорядився ними таким чином, що конвертував їх в іншу іноземну валюту - долари США.

Відповідно п.2 ч.2 ст.11 Закону України « Про захист прав споживачів» у договорі про надання споживчого кредиту, крім іншого зазначається детальний розпис загальної вартості кредиту для споживача.

Відповідно п.п.3 п.8.5 Договору уклавши цей Договір, Позичальник підтверджує, що до укладення ним цього Договору він був ознайомлений в письмовій формі з інформацією про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість кредиту у Кредитора, а саме орієнтовну сукупну вартість кредиту ( з урахуванням: процентної ставки за кредитом, вартості всіх супутніх послуг, а також інших фінансових зобов'язань споживача, які пов'язані з отриманням, обслуговуванням і погашенням кредиту ( у тому числі на користь третіх осіб - страховиків, оцінювачів, реєстраторів, нотаріусів тощо);варіантів погашення кредиту, включаючи кількість платежів, їх періодичність та обсяги, можливості та умов дострокового повернення кредиту) тощо. / а.с.11/

Дані обставини спростовують твердження апелянта про те, що ОСОБА_5 не було надано інформацію щодо такої істотної умови договору як сукупна вартість кредиту.

Процесуальні порушення, які на думку апелянта були допущені судом першої інстанції при розгляді справи, а саме щодо відмови у прийнятті зустрічного позову, постановлення даної ухвали без виходу до нарадчої кімнати, не оголошення судом про початок розгляду справи не є підставою для скасування рішення суду, оскільки у відповідності до п.3 ст. 309 ЦПК України не призвели до неправильного вирішення справи.

Зауваження щодо технічного запису судового засідання, на які вказує апелянт розглядаються в порядку передбаченому ст. 199 ЦПК України та не є самостійною підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

За змістом ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права; не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Частина 1 статті 303 ЦПК України передбачає, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду, а відтак не дають підстав для висновку про незаконність прийнятого судом першої інстанції рішення.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_5 ОСОБА_3 відхилити, а рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 03.02.2016 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк" до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді:

/підписи/

Згідно з оригіналом: