Р І Ш Е Н Н Я

ІМ Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2016 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Луценко О.М.,

при секретарі Бублієві Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Київської міської ради, третя особа Головне управління юстиції у м. Києві про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В

Позивачі звернулись до суду із позовною заявою до Київської міської ради, третя особа Головне управління юстиції у м. Києві про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом по1/8 частки квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом.

Позов обґрунтовували тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_3, яка являлася матір'ю позивачів після смерті якої відкрилася спадщина, яка складається з ? частини квартири АДРЕСА_1 загальною площею 68,20кв. м., яка належала їй на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого державним комунальним управлінням житлового господарства Мінського району м. Києва від 13.01.1998 року, згідно з розпорядженням № 1026. Право приватної власності на іншу ? частку спірної квартири належало померлій на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 03.04.2008р. Інша 1/2частки квартири належить на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Державним комунальним управлінням житлового господарства Мінського району м. Києва 13.01.1998року, згідно розпорядження № 1026 від 13.01.1998р, належать позивачам в рівних частках по ? частини кожній.Позивачі зазначали, що своєчасно звернулися до нотаріуса із заявою про відкриття спадщини, та 30.01.2014р. на частку спадкового майна. А саме на ? частку квартири АДРЕСА_1 що належала померлій на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого державним комунальним управлінням житлового господарства Мінського району м. Києва 13.01.1998 року, згідно з розпорядженням № 1026 від 13.01.1998р., державний нотаріус Одинадцятої київської державної нотаріальної контори видав: ОСОБА_1, свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/8 частку квартири НОМЕР_2, зареєстровано в реєстрі за № 10-76; ОСОБА_2, свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/8 частку квартири НОМЕР_2, зареєстровано в реєстрі за № 10-79, однак оформити спадкові права на іншу ? частину квартиру АДРЕСА_1, не може, оскільки в них відсутня у встановленому законом порядку державної реєстрації права власності на дану частку. У зв'язку з відсутністю у встановленому законом порядку державної реєстрації права власності на дану частку, в оформленні свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану ? частину квартири нотаріусом було відмовлено та запропоновано звернутись до суду з позовом про визнання права власності на таке майно в порядку спадкування.

До судового засідання представник позивача надав заяву з проханням розглядати справу без його участі, оскільки позовні вимоги підтримує з підстав зазначених в позовній заяві та просив суд постановити рішення, яким позов задовольнити.

Відповідач до судового засідання не з'явився про дату, місце та час повідомлений належним чином до початку судового засідання надали заяви з проханням розглядати справу без їхньої участі, та надали письмові пояснення.

Третя особа до судового засідання не з'явився про дату, місце та час повідомлений належним чином до початку судового засідання надали заяви з проханням розглядати справу без їхньої участі, та надали письмові пояснення.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Так, ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1, яке видане ІНФОРМАЦІЯ_1 Відділом реєстрації смерті у м. Києві.

Після смерті якої відкрилася спадщина, яка складається з ? частини квартири АДРЕСА_1 загальною площею 68,20кв. м., яка належала їй на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого державним комунальним управлінням житлового господарства Мінського району м. Києва від 13.01.1998 року, згідно з розпорядженням № 1026. Право приватної власності на іншу ? частку спірної квартири належало померлій на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 03.04.2008р. Інша 1/2частки квартири належить на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Державним комунальним управлінням житлового господарства Мінського району м. Києва 13.01.1998року, згідно розпорядження № 1026 від 13.01.1998р, належать позивачам в рівних частках по ? частини кожній.

Як вбачається з спадкової справи № 185/2013, зареєстрованої 19.04.2013 року, наданої Одинадцятою київською нотаріальною контори м. Києва, спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_3 є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за законом, своєчасно звернулись до нотаріуса із заявою про відкриття спадщини, яку було приєднано до спадкової справи.

Таким чином, позивачі є єдиними спадкоємцями за законом на майно, яке належить ОСОБА_3

Державний нотаріус Одинадцятої київської державної нотаріальної контори видав: ОСОБА_1, свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/8 частку квартири НОМЕР_2, зареєстровано в реєстрі за № 10-76; ОСОБА_2, свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/8 частку квартири НОМЕР_2, зареєстровано в реєстрі за № 10-79, однак оформити спадкові права на іншу ? частину квартиру АДРЕСА_1, не може, оскільки в них відсутня у встановленому законом порядку державної реєстрації права власності на дану частку.

Відповідно до ст. 1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом та за законом. Дії, що свідчать про намір спадкоємця прийняти спадщину, повинні бути вчиненні протягом шести місяців з дня відкриття спадщини (ст.1270 Цивільного кодексу України). Таким чином, спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 66 Закону України «Про нотаріат» на майно, що переходить за правом спадкоємства до спадкоємців або держави, державним нотаріусом за місцем відкриття спадщини видається свідоцтво про право на спадщину. Видача свідоцтва провадиться у строки, встановлені цивільним законодавством України.

Згідно ч. 1 ст. 68 Закону України «Про нотаріат» нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, та склад спадкового майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Частиною 3 ст. 1296 ЦК України передбачено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до п. п. 4.15, 4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться лише за заявою власника, який реєструє право власності на своє майно.

Аналізуючи викладене суд приходить до висновку, що для отримання свідоцтва про право на спадщину на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 нормами чинного законодавства встановлена необхідність наявності витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на квартиру за спадкодавцем, що в даному випадку є неможливим у зв'язку з відсутністю у встановленому законом порядку державної реєстрації права власності на дану частку.

Згідно із ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує право власності.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Таким чином, враховуючи ту обставину, що позивачами фактично прийнято спадщину після смерті матері, але оформити спадкові права на ? частину квартири АДРЕСА_1 не виявляється можливим через відсутність у позивачів у зв'язку з відсутністю у встановленому законом порядку державної реєстрації права власності на дану частку, доведеними та приходить до висновку про їх задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 15, 328, 392, 1258, 1261, 1270, 1278, 1296, 1297 Цивільного кодексу України, ст. ст. 10, 57 -61, 88, 208 - 209, 212 - 215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на 1/8 частку квартири АДРЕСА_1, загальною площею 68,20 кв.м., житловою 41,70кв.м. після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за законом на 1/8 частку квартири АДРЕСА_1, загальною площею 68,20 кв.м., житловою 41,70кв.м. після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подано Апеляційному суду м. Києва, через Оболонський районний суд м. Києва протягом 10 днів, з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів після отримання копії рішення суду стороною, яка не була присутня при його оголошені.

Суддя О.М. Луценко