Справа №461/9791/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 березня 2016 року Галицький районний суд м. Львова

в складі :

головуючого судді Радченка В.Є

при секретарі Домашовець М.Ф.

з участю:

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Фортуна-банк» про стягнення процентів за користування коштами банківського вкладу та 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов`язання -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся з позовом в Галицький районний суд міста Львова до Публічного акціонерного товариства «Фортуна - банк», Публічного акціонерного товариства «Фортуна-банк» Західна регіональна дирекція. Просить стягнути з Відповідача на користь Позивача проценти за користування коштами банківського вкладу в розмірі 1 779,17 доларів США та 3% річних за прострочення виконання грошового зобов'язання в розмірі 447,12 доларів США.

Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві та письмових поясненнях.

Позивач покликається на те, що 03 вересня 2014 року між ним та відповідачем був укладений Договір банківського вкладу № 12м/840-793 (строковий банківський вклад на 375 днів в доларах США з щомісячною сплатою процентів. Згідно з умовами договору строк розміщення вкладу складав 375 днів з дня зарахування банком суми вкладу на депозитний рахунок, тобто з 3 вересня 2013 року по 12 вересня 2014 року.

08.09.2014 року та 12.09.2014 року позивач звертався до відповідача з вимогою про виплату вкладу та нарахованих процентів. Свої зобов'язання за договором банківського вкладу про вчасне повернення депозиту та нарахованих процентів Відповідач не виконав та причини відмови не повідомив. Внаслідок цього, позивач 15.10.2014 року звернувся з позовом в Галицький районний суд міста Львова, яким 23 червня 2015 року було ухвалено рішення у справі № 461/12299/14-ц. Даним рішенням позовні вимоги позивача були задоволені частково, а саме вирішено - розірвати договір банківського вкладу № 12м/840-793 укладений між ОСОБА_2 та ПАТ «Фортуна-банк» 03.09.2013 року; стягнути з ПАТ «Фортуна-банк» на користь ОСОБА_2 20 000,00 доларів США суму вкладу; стягнути з ПАТ «Фортуна-банк» на користь ОСОБА_2 81,35 доларів США невиплачених відсотків; стягнути з ПАТ «Фортуна-банк» на користь ОСОБА_2 54,25 доларів США 3% річних від простроченої суми вкладу; стягнути з ПАТ «Фортуна - банк» на користь ОСОБА_2 6000,00 гривень витрат на правову допомогу.

Рішення суду в частині повернення грошових коштів у розмірі 20 000,00 доларів США суми вкладу та 81,35 доларів США невиплачених відсотків було виконане 15.07.2015 року.

Позивач просить стягнути проценти за користування грошовими коштами за період з 12.09.2014 року по 15.07.2015 року та 3% річних на підставі ст. 625 ЦК України за період з 15.10.2014 року по 15.07.2015 року.

Відповідач ПАТ «Фортуна-банк» явку повноважного представника у судове засідання не забезпечив. Був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, надіслав на адресу суду відгук на позовну заяву.

В письмовому відзиві на позовну заяву покликається на правові позиції Верховного суду України висловлені в рішеннях при розгляді справ № 6-36цс15 та № 6-1891цс15. Вважає, що стягнення з банку процентів на підставі ст. 1061 ЦК України та ст. 625 ЦК України суперечитиме правовій позиції Верховного суду України.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 03 вересня 2014 року між позивачем та відповідачем був укладений договір банківського вкладу № 12м/840-739 строковий банківський вклад на 735 днів в доларах США з щомісячною сплатою процентів.

За умовами договору відповідач зобов'язувався зберігати на платній основі (під визначений процент) грошові кошти внесені позивачем. З цією метою відповідач відкрив позивачу депозитний рахунок № НОМЕР_1 в АТ «Фортуна - банк».

Згідно з п. 1.2. Договору, початковий строк розміщення вкладу складав 375 днів з дня зарахування банком суми вкладу на депозитний рахунок, тобто з 03 вересня 2013 року по 12 вересня 2014 року. Згідно з п. 1.5. Договору, розмір процентів за вкладом складав 10,5 процентів річних. Згідно з п. 2.1. Договору, банк зараховує проценти за вкладом, щомісячно за поточний календарний місяць. Проценти розраховуються банком за фактичний залишок грошових коштів на депозитному рахунку. При нарахуванні процентів застосовуються кількість днів у місяці та році - факт/360. Згідно з п. 2.2. договору, проценти за вкладом нараховуються від дня, наступного за днем зарахування банком суми вкладу до дня, який передує дню списанню вкладу з депозитного рахунку у зв'язку з його поверненням вкладникові або з інших підстав.

Внаслідок неналежного виконання банком зобов'язань за договором банківського вкладу, а саме неповернення у строк визначений договором строк вкладу та нарахованих процентів, вкладник 15.10.2014 року звернувся з позовом до відповідачів в Галицький районний суд міста Львова, який 23 червня 2015 року ухвалив рішення у справі № 461/12299/14-ц, яким позовні вимоги позивача були задоволені частково. Вирішено розірвати договір банківського вкладу № 12м/840-793 укладений між ОСОБА_2 та ПАТ «Фортуна-банк» 03.09.2013 року; стягнути з ПАТ «Фортуна-банк» на користь ОСОБА_2 20 000,00 доларів США суму вкладу; стягнути з ПАТ «Фортуна-банк» на користь ОСОБА_2 81,35 доларів США невиплачених відсотків; стягнути з ПАТ «Фортуна-банк» на користь ОСОБА_2 54,25 доларів США 3% річних від простроченої суми вкладу; стягнути з ПАТ «Фортуна - банк» на користь ОСОБА_2 6000,00 гривень витрат на правову допомогу.

Відповідач 15.07.2015 року здійснив часткове виконання вище згадуваного рішення, шляхом перерахування грошових коштів у розмірі 20 000,00 доларів США з депозитного рахунку Позивача на наданий позивачем поточний рахунок відкритий у ПАТ «Кредобанк».

Відповідно з моменту настання строку виконання зобов'язання, а саме 12.09.2014 р., щодо повернення грошових коштів за договором банківського вкладу до моменту реального виконання 15.07.2015 р. пройшло 305 днів.

Суд приходить до висновку, що внаслідок даних обставин з відповідача на користь позивача підлягають стягнення грошові кошти, а саме не нараховані проценти за фактичний час використання грошових коштів, тобто з 12.09.2014 р. по 15.07.2015 р. та на підставі ст. 625 ЦК України 3 % річних від простроченої суми, однак за період з 15.10.2014 р. по 15.07.2015 р. Питання щодо стягнення 3% річних на підставі ст. 625 ЦК України за період з 12.09.2014 р. по 15.10.2015 р. було вирішено під час розгляду справи № 461/12299/14-ц Галицьким районним судом міста Львова.

З відповідача на рахунок позивача підлягають стягненню ненараховані проценти за фактичний час використання вкладу у розмірі (20 000,00 доларів США*10,5%*305)/(360*100) = 1 779,17 доларів США та 3% річних від простроченої суми на підставі ст. 625 ЦК України (20 000 доларів США*3%*272/365/100)=447,12 доларів США.

Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклад (депозит) це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строку зберігання або зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з частиною першою статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до частини першої статті 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Відповідно до ст. 631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно зобов'язання сторін за договором припиняються з моменту їх належного виконання. Оскільки внесенні позивачем за договором банківського вкладу грошові кошти на його вимогу та у встановлений договором строк не були повернуті, це надає право позивачу на отримання процентів за користування коштами за вище згадувані періоди, а також на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним судом України при розгляді справи № 6-39цс13.

Згідно з ст. 360-7 ЦПК України, висновок Верховного суду України, щодо застосування норми права викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених п. 1,2. ч. 1 ст. 355 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Згідно з п.1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України, заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана виключно з підстав неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

При цьому, під судовим рішенням у подібних правовідносинах суд розуміє такі, де є тотожними предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Суд не бере до уваги посилання відповідача на правові позиції висловлені Верховним Судом України за наслідками розгляду справ № 6-36цс15 та № 6-1891цс15, оскільки вони висловлені Верховним Судом України у правовідносинах, які не є тотожними із правовідносинами, що є предметом розгляду даної справи.

У спірних правовідносинах, які є предметом розгляду даної справи, Позивач не уповноважував Відповідача перераховувати та обліковувати грошові кошти Позивача після закінчення строку вкладу на поточний рахунок, а вимагав здійснити виплату грошових коштів готівкою через касу банку. Вклад продовжував знаходитися на відкритому за договором банківського вкладу депозитному рахунку до його фактичного повернення Позивачу 15.07.2015 року. Повернення банківського вкладу здійснювалося з відкритого за договором банківського вкладу депозитного рахунку.

Договором банківського вкладу у п. 6.1. визначено, що договір діє протягом строку розміщення вкладу, встановленого договором, а п. 2.2. визначено, що проценти за вкладом нараховуються до дня, який передує дню списання вкладу з депозитного рахунку у зв'язку з його повернення вкладникові або з інших підстав. Договором визначено, що строк протягом якого нараховуються проценти на вклад спливає у зв'язку з поверненням банківського вкладу позивачеві, а не у зв'язку з закінченням строку дії договору або строку розміщення вкладу. У договорі банківського вкладу у даній справі встановлено розмір процентів, за користування грошовими коштами вкладу у разі неналежного виконання зобов'язань за договором після закінчення терміну його дії. Окрім цього, в договорі банківського вкладу відсутнє положення про закриття депозитного рахунку у зв'язку з закінченням строку дії договору.

На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати, а саме: 2226,29 доларів США х 26,49 (курс НБУ станом на день винесення рішення 09.03.2016р.)=58974,42:1%=589,74 грн. але не менше 1,5%, тобто 1218 грн.

Керуючись ст..ст. 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Фортуна-банк» про стягнення процентів за користування коштами банківського вкладу та 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов`язання - задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Фортуна-банк» на користь ОСОБА_2 1779,17 доларів США за користування коштами банківського вкладу та 447,12 доларів в якості 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов`язання.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Фортуна-банк» на користь держави судовий збір в розмірі 1218 грн.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено сторонами, іншими особами, які беруть участь у справі, а також особами, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки до Апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд м.Львова. Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Радченко В.Є.