Справа № 202/5750/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

01 лютого 2016 року Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська в складі головуючого судді Марченко Н.Ю. за участю секретаря судового засідання Шишляннікова О.В., представника позивача Сеннова О.А., представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпропетровську цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Звернувшись до суду, ПАТ КБ "ПриватБанк" зазначає, що відповідно до укладеного договору від 22.07.2005 року № DNU0GK00000013, банк зобов'язався надати відповідачу кредит у розмірі 26000 доларів США на термін до 22.07.2025 року, а відповідач зобов'язалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, що встановлені кредитним договором. Відповідач не виконує взяті на себе зобов'язання, у зв'язку з чим станом на 25 червня 2015 року має заборгованість у розмірі 70835,73 доларів США, яка складається з наступного: 24769,77 доларів США - заборгованість за кредитом; 17242,39 доларів США - заборгованість за процентам за користування кредитом; 2761,20 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом; 26062,37 доларів США - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором. Вказані суми ПАТ КБ "ПриватБанк" просить стягнути з відповідача на свою користь.

У судовому засіданні представник позивача Сеннов О.А. позов підтримав та наполягав на його задоволенні в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнав частково, просив застосувати позовну давність до вимог ПАТ КБ "ПриватБанк". Також пояснив, що останній платіж був здійснений відповідачем у 2011 році, відповідач не здійснювала погашення пені в 2013 році, як зазначено в розрахунку банку.

Суд, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позовні вимоги ПАТ КБ "ПриватБанк" підлягають частковому задоволенню за наступних підстав:

Судом встановлено, що 22.07.2005 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № DNU0GK00000013, відповідно до якого банк зобов'язався надати відповідачу кредит на строк до 22.07.2025 року у вигляді непоновлювальної кредитної лінії в розмірі 30680 доларів США (на покупку квартири 26000 доларів США та сплату страхових платежів 4680 доларів США) зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,92 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом і комісії за розрахункове-касове обслуговування у розмірі 0,18% від суми виданого кредиту щомісяця в період сплати. Щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку кошти (щомісячний платіж) у сумі 318,60 доларів США для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається з заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами банку. Згідно з пунктом 4.1 кредитного договору при порушенні позичальником зобов'язання банк має право нараховувати, а позичальник зобов'язується сплатити пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 грн. (або суми у валюті кредиту, еквівалентній 1 грн. за курсом НБУ на день сплати) за кожен день прострочки.

Відповідач взяті на себе зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує.

Як вбачається з наданого ПАТ КБ "ПриватБанк" розрахунку заборгованості, станом на 25.05.2015 року відповідач має заборгованість за тілом кредиту в розмірі 24769,77 доларів США, заборгованість за відсотками за користування кредитом 17242,39 доларів США, заборгованість по комісії за користування кредитом 2761,20 доларів США. Крім того, банком нарахована відповідачу пеня за несвоєчасне виконання зобов'язання в розмірі 26062,37 доларів США.

Також судом встановлено, що в 2011 році ПАТ КБ "ПриватБанк" звертався до суду з позовом до відповідача про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30 серпня 2011 року позовні вимоги ПАТ КБ "ПриватБанк" задоволено частково, звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_3, шляхом продажу вказаного предмета іпотеки ПАТ КБ "ПриватБанк" з укладенням від імені боржника договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою - покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також наданням ПАТ КБ "ПриватБанк" всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу.

Як зазначено сторонами в судовому засіданні, до сьогодні зазначене рішення суду не виконано, звернення стягнення на предмет іпотеки не відбулося, оскільки відповідач не виселяється з квартири, заборгованість за кредитним договором до теперішнього часу не погашена.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В силу статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Враховуючи, що відповідач взяті на себе зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує, суд вважає, що позов ПАТ КБ "ПриватБанк" у частині стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту, відсотками та комісією за користування кредитом підлягає задоволенню.

При цьому суд виходить з того, що подання позову про стягнення заборгованості з позичальника, коли вже є рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки для задоволення зобов'язань за тим самим кредитним договором, яке не виконано та кредитний борг не погашено, є правом кредитора, який може стягнути всю суму заборгованості із позичальника або задовольнити свої вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Суд не може повністю погодитися з доводами представника відповідача щодо пропуску ПАТ КБ "ПриватБанк" позовної давності, оскільки статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки, а частиною 1 статті 260 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Крім того, відповідно до статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

З матеріалів справи вбачається, що останній платіж за кредитним договором був здійснений відповідачем 27 серпня 2013 року.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що банком не пропущено позовну давність для звернення з вимогами щодо стягнення з відповідача заборгованості за кредитом та нарахованими відсотками і комісією.

Доводи представника відповідача про те, що відповідач не здійснювала оплати в рахунок погашення заборгованості за кредитом у 2013 році, в тому числі пені, не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки вони жодними доказами не підтверджені.

Щодо вимог ПАТ КБ "ПриватБанк" про стягнення з відповідача пені за несвоєчасне виконання зобов'язання, то суд виходить з наступного:

Згідно з розрахунком заборгованості ПАТ КБ "ПриватБанк" заявлено вимоги про стягнення з відповідача пені за несвоєчасне виконання зобов'язання за період з травня 2007 року по 25 червня 2015 року в розмірі 26062,37 доларів США.

В той же час відповідно до частини 2 статті 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік.

Враховуючи, що ПАТ КБ «ПриватБанк» із даним позовом звернулося до суду 6 липня 2015 року, а представником відповідача заявлено про застосування позовної давності до позовних вимог, пеня за несвоєчасне виконання відповідачем зобов'язань за договором має бути розрахована за період з 6 липня 2014 року по 6 липня 2015 року та складає 9496,33 доларів США.

Таким чином, з відповідача ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором № DNU0GK00000013 від 22.07.2005 року: 24769,77 доларів США - заборгованість за тілом кредиту; 17242,39 доларів США - заборгованість за процентами; 2761,20 доларів США - заборгованість з комісії; 9496,33 доларів США - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань, а всього в розмірі 54269,69 доларів США, що на день винесення рішення відповідно до офіційно встановленого НБУ курсу гривні до долара США еквівалентно 1 386 863, 50 грн. (54269,69 х 2555,5029/100).

Також згідно зі ст. 88 ЦПК України у зв'язку з частковим задоволенням позову з відповідача на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" підлягають стягненню понесені витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 2799,33 грн.

Керуючись ст. ст. 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором № DNU0GK00000013 від 22.07.2005 року в розмірі 54269 (п'ятдесят чотири тисячі двісті шістдесят дев'ять) доларів США 69 центів, яка складається з наступного: 24769,77 доларів США - заборгованість за тілом кредиту; 17242,39 доларів США - заборгованість за процентами; 2761,20 доларів США - заборгованість з комісії; 9496,33 доларів США - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань.

Стягнути ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" витрати по сплаті судового збору в розмірі 2799 (дві тисячі сімсот дев'яносто дев'ять) грн. 33 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги через Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н.Ю. Марченко