Справа № 266/1919/16-ц
Провадження № 2/266/679/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2016 року м. Маріуполь

Приморський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі: головуючого - судді Дзюба М.В., з участю секретаря Петрухіної Т.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що квартира АДРЕСА_1 належала на праві власності ОСОБА_2, яка ІНФОРМАЦІЯ_4 померла. За життя ОСОБА_2 склала заповіт, яким заповіла все своє майно їй. Після смерті залишилася спадщина у вигляді вказаної квартири, яку вона прийняла, оскільки звернулася до приватного нотаріуса з відповідною заявою у встановлений законом строк. Однак нотаріус їй відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом з причини відсутності правовстановлюючих документів. Окрім неї спадкоємців більше немає. Просила визнати право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом.

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_3 в судове засідання не з'явились, надавши заяви про розгляд справи за їх відсутності, наполягали на задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Представник відповідач за довіреністю Карацюба В.Л. надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій не заперечував проти задоволення позовних вимог.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, щоза життя ОСОБА_2 у встановленому ЗакономУкраїни «Про приватизацію державного житлового фонду» порядку набула право власності на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 28,2 кв.м. про що свідчить засвідчена начальником відділу приватизації житлового фонду департаменту міського майна копія свідоцтва про право власності на житло НОМЕР_3 від 20.07.1994 р.(а.с.63).

Згідно висновку про реєстрацію домоволодіння МКП «Маріупольське БТІ» №36129 від 08.08.1994 р., право власності ОСОБА_2 на АДРЕСА_1 зареєстровано в Маріупольському бюро технічної інвентаризації ( а.с. 65).

Згідно відповіді начальника МКП "Маріупольське бюро технічної інвентаризації" квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності НОМЕР_3 від 20.07.1994 р., зареєстрованого в ДКП «Маріупольське БТІ» 08.08.1994 р. ( а.с. 8).

Згідно відомостей з технічного паспорту квартира АДРЕСА_1 має загальну площу 28,2 кв.м., житлову площу 13,39 кв.м. та складається з 1 кімнати житловою площею 13,39 кв.м., кухні площею 6,37 кв.м., вбиральні площею 2,61 кв. м., коридору площею 4,46 кв.м., вбудованої шафи площею 0,53 кв.м. обладнана балконом 0,8 кв.м. ( а.с. 9-10).

Відповідно до ст.128 ЦК України 1963р. право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Передачею визнається вручення речей набувачеві.

Згідно ч.5 ст.8 ЗУ "Про приватизацію державного житлового фонду" передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у власність громадян з доплатою, безоплатно чи з компенсацією відповідно до статті 5 цього Закону оформляється свідоцтвом про право власності на квартиру (будинок), житлове приміщення у гуртожитку, яке реєструється в органах приватизації і не потребує нотаріального посвідчення.

Згідно ст.12 ЗУ "Про приватизацію державного житлового фонду" власник приватизованого житла має право розпорядитися квартирою (будинком), кімнатою (кімнатами) у гуртожитку на свій розсуд: продати, подарувати, заповісти, здати в оренду, обміняти, закласти, укладати інші угоди, не заборонені законом. Порядок здійснення цих прав власником житла регулюється цивільним законодавством України.

Таким чином, ОСОБА_2 у встановленому законом порядку за життя набула у власність квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 28,2 кв.м., житловою площею 13,39 кв.м.

З копії свідоцтва про смерть НОМЕР_2, виданого Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби ММУЮ у Донецькій області 23.06.2015 року вбачається, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_4, про що зроблено відповідний актовий запис №598 (а.с. 38).

Як вбачається з копії особового рахунку НОМЕР_4, ОСОБА_2 була зареєстрована у АДРЕСА_1 з 08.02.1982 р. до 08.07.2015 р. знято з реєстрації у зв'язку із смертю, крім неї зареєстрованих в квартирі не мається ( а.с. 37).

Як встановлено зі спадкової справи №19/2015, заведеної приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Скалун Л.М. після смерті ОСОБА_2, остання за життя 27.01.2007р. склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Другої маріупольської державної нотаріальної контори, яким заповідала все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, та взагалі все те, що їй належатиме на день смерті і на що вона за законом має право, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 35)

Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру, (заповіти/спадкові договори) №42024933 від 05.11.2015 року, вищезазначений заповіт є чинним ( а.с. 43-44).

05.11.2015 року, у встановлений законом строк, позивач звернувся із заявою №42/02-14 до приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Скалун Л.М. про прийняття у спадок за заповітом всього майна що належало ОСОБА_2 (а.с.34).

Зі спадкової справи №19/2015, заведеної приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Скалун Л.М. після смерті ОСОБА_2, встановлено, що окрім ОСОБА_1 інших спадкоємців немає ( а.с. 33-48).

24.12.2015 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Скалун Л.М. із заявою за №51/02-14 про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом ( а.с. 47).

Постановою від 24.12.2015 року приватний нотаріус Маріупольського міського нотаріального округу Скалун Л.М. відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірну квартиру оскільки відсутній правовстановлюючий документ, що підтверджують належність майна спадкодавцеві (а.с. 48).

З абз. 3 п.23 Постанови ПВСУ №7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Таким чином приймаючи до уваги, що позовні вимоги не порушують право відповідача і нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно у вигляді квартири АДРЕСА_1, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 5-8, 10-15, 60, 107, 208-209, 212-215, 218 ЦПК України суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1, право власності на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 28,2 м.кв., житловою 13,39 м.кв., в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Донецької області в м. Маріуполі через Приморський районний суд міста Маріуполя Донецької області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Дзюба М. В.