Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.04.2016 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області

в складі: головуючого судді Леміш О.М.,

при секретарі Химинець О.Я.

з участю представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дата ОСОБА_3» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

ТОВ «Дата ОСОБА_3» звернулося до Ужгородського міськрайонного суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості.

Свої вимоги товариство обґрунтувало тим, що 30.09.2014р. і 08.12.2014р. між ПАТ «Альфа-Банк» і ТОВ «Дата ОСОБА_3» було укладено договір факторингу зі змінами і доповненнями згідно чого відбулася заміна кредитора, а саме ТОВ «Дата ОСОБА_3» набуло статусу нового кредитора за кредитним договором №500382266 від 14.06.2013р. укладеного між ПАТ «Альфа-Банк» і ОСОБА_4

Згідно умов цього кредитного договору ОСОБА_4 був наданий кредит у сумі 20 000 грн., де вона зобовязалася в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки й інші передбачені платежі в сумі, строки і на умовах визначені цим договором і додатком №1 до нього (Графіком погашення кредиту).

Проте, відповідач порушив умови кредитного договору, свої зобовязання належним чином не виконує в результаті чого станом на 09.12.2015р. має прострочену заборгованість у сумі 37 602, 17 грн., яка складається з: 16 726,32грн. тіла кредиту; 4 193грн. відсотків за користування кредитом; 4 200грн. штрафу; 12 482,85грн. комісії за обслуговування кредиту.

Просило стягнути на свою користь з ОСОБА_4 заборгованість у сумі 37 602,17грн. і судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 218грн.

Представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав до суду заперечення на позов, в яких вказував на безпідставність вимог щодо стягнення комісії і штрафів згідно рішень суддів, які набрали законної сили, на необґрунтованість вимоги по заборгованості відсотків після 29.10.2014р., які не сплачуються через прострочення кредитора, вказував на необхідність часткового припинення зобовязання шляхом зарахуванням зустрічних однорідних грошових вимог на суму 3 609грн. і зарахуванням незаконно сплачених банку ОСОБА_4 комісій на суму 4 466грн., та вирішити питання про понесенні по справі судові витрати на правову допомогу в сумі 3 031грн.

Представник ТОВ «Дата ОСОБА_3» в судове засідання не зявився повторно, хоча повідомлявся належним чином про час і місце розгляду справи, та від позивача надійшла до суду заява про розгляд справи без його участі, в якій позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнав частково на суму 10 531,78грн. з підстав наведених у письмових запереченнях.

Заслухавши пояснення представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність і допустимість доказів, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 30.09.2014р. між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Дата ОСОБА_3» укладено договір факторингу, де додатком №2 від 08.12.2014р. доповнено перелік кредитних договорів, серед яких є кредитний договір №500382266 від 14.06.2013р. з ОСОБА_4

14.06.2013р. між ПАТ «Альфа-Банк» і Фека (теперішнє прізвище ОСОБА_4) В.І. був укладений споживчий кредитний договір №500382266. Згідно умов цього договору і додатку №1 до нього, ОСОБА_4 отримала кредит у сумі 20 000грн. під 14,99% річних (пункти 2.1, 2.2 договору) із щомісячною сплатою протягом дії договору комісії в розмірі 3,19% /638грн./ від суми кредиту (пункт 2.8.1. договору), а в разі порушення позичальником своїх зобовязань передбачено відповідальність у вигляді щомісячних штрафів за кожен поспіль прострочений платіж (пункт 4 договору).

З матеріалів справи слідує, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 11.04.2014р., зміненим рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 29.10.2014р., які набрали законної сили, встановлено нікчемність пункту 2.8.1. кредитного договору №500382266 від 14.06.2013р. укладеного між ПАТ «Альфа-Банк» і ОСОБА_4, що передбачав нарахування щомісячної комісії протягом дії договору в розмірі 3,19% (638 грн.) від суми кредиту, а тому вимога ТОВ «Дата ОСОБА_3» про стягнення з ОСОБА_4 заборгованості по комісії за управління кредитом в розмірі 12 482,85грн. є безпідставною.

Як убачається з рішення Ужгородського міськрайонного суду від 29.10.2015р. та рішення апеляційного суду Закарпатської області від 01.02.2016р., які набрали законної сили, то ними визнано недійсним з часу укладення кредитного договору №500382266 від 14.06.2013р. між ПАТ «Альфа-Банк» і ОСОБА_4 пункт 4, який передбачав щомісячне нарахування штрафу за неналежне виконання позичальником своїх зобовязань, а тому безпідставною є також і вимога позивача про стягнення з ОСОБА_4 заборгованості у вигляді штрафу в сумі 4 200грн.

Із розрахунку заборгованості графа «Відсотки за користування кредитом» доданого до позову видно, що з часу укладення кредитного договору 14.06.2013р. по лютий 2014р. ОСОБА_4 сплачувала належним чином відсотки, а заборгованість по ним у розмірі 4 193грн. виникла за період з лютого 2014р. по грудень 2015р. Однак, 29.10.2014р. набрали законної сили вищенаведені рішення Ужгородського міськрайонного суду від 11.04.2014р. й апеляційного суду Закарпатської області від 29.10.2014р. про нікчемність нарахування щомісячної комісії за користування кредитом в сумі 638грн, чим саме суттєво майже наполовину змінено умови договору і зобовязання ОСОБА_1 по сплаті чергових щомісячних платежів з 1 331,21грн. на 693,21грн. (додаток №1 кредитного договору). Починаючи з 29.10.2014р. після змінення на підставі рішень судів умов кредитного договору і зобовязання ОСОБА_1, остання неодноразово зверталася до ПАТ «Альфа-Банк» (заяви від 31.10.2014р., від 15.01.2015р.) надати їй новий графік погашення кредиту з урахуванням рішень суддів, які набрали законної сили, однак отримувала формальну відписку і відмову з банку (листи від 04.12.2014р. вих.№111304-23.1-б/б, від 16.02.2015р. вих.№14536-23.1.-б/б), а банк незважаючи на це продовжував по старому нараховувати і зараховувати спочатку щомісячні комісії 638грн, щомісячні штрафи 350грн., відсотки і в останню чергу тіло кредиту, чим призвів до штучного створення умов для утворення заборгованості по щомісячним платежам ОСОБА_1, що також встановлено рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 01.02.2016р., яке набрало законної сили.

Частинами 1 і 4 ст.613 ЦК України передбачено, кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він, зокрема не вчинив дій, що встановлені договором чи випливають із суті зобовязання, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обовязку, та боржник за грошовим зобовязанням не сплачує проценти за час прострочення кредитора.

За таких обставин, починаючи з 29.10.2014р. має місце прострочення кредитора, де боржник не сплачує відсотки за грошовим зобовязанням за час прострочення кредитора.

З огляду на це, до стягнення з відповідача підлягають відсотки за період лютий-листопад 2014р. з розрахунку 208,94грн. на місяць, що складає 1 880,46грн.

З розрахунку заборгованості графа «Комісія за обслуговування кредиту» вбачається нарахування такої комісії в сумі 16 948,85грн., з яких 4 466грн. сплачено ОСОБА_4, тому залишок 12 482,85грн., однак зважаючи за вищенаведених підстав, що нараховані комісії є незаконними, тому сплачені ОСОБА_4 комісії в сумі 4 466грн. підлягають зарахуванню їй в основний борг.

У відповідності до вимог ст.601 ЦК України зобовязання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог.

З матеріалів справи вбачається, що у ОСОБА_4 є безспірна й доведена зустрічна однорідна грошова вимога до кредитора на суму 3 609грн., яка виникла внаслідок кредитного договору №500382266 від 14.06.2013р. згідно рішень суддів і виданих по ним виконавчих листів Ужгородського міськрайонного суду від 02.12.2015р., Новозаводського районного суду м.Чернігова від 09.12.2015р., які не виконані, тому на цю суму підлягає припинення зобовязання відповідача внаслідок зарахування зустрічних однорідних вимог.

Отже, із заявлених ТзОВ «Дата ОСОБА_3» до ОСОБА_4 вимог на суму 37 602,17 грн., доведеною є вимога по тілу кредиту на 16 726,32грн., частково доведеною є вимога по відсоткам за користування кредитом на 1 880,46грн. із 4 193грн. та повністю безпідставними є вимоги про стягнення заборгованості у вигляді штрафу 4 200грн. і комісій за управління кредитом 12 482,85грн. З урахуванням безспірної і доведеної зустрічної грошової вимоги ОСОБА_4 на 3 609 грн. та безпідставно сплачених нею банку комісій на суму 4 466грн., з ОСОБА_1 слід стягнути на користь ТОВ «Дата ОСОБА_3» заборгованість у розмірі 10 531,78 грн. (16 726,32грн. тіло кредиту + 1 880,46грн. відсотки = 18 606,78грн. 18 606,78грн 3 609грн. зустрічна вимога 4 466грн. безпідставно сплачених комісій = 10 531,78грн.).

Згідно ст.88 ЦПК України в разі часткового задоволення позову, суд пропорційно вирішує питання про судові витрати понесені сторонами по справі, а саме позивачу до частини задоволених вимог, відповідачу до частини відмовлених вимог.

Із заявлених позовних вимог на суму 37 602,17грн. задоволенню підлягає 10 531,78 грн., що складає 28% (37 602,17 / 100) = 376,02; 10 531,78 / 376,02 = 28%) для позивача по судовим витратам і 72% для відповідача по судовим витратам.

З платіжного доручення про сплату судового збору вбачається, що позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1 218 грн., тому з відповідача ОСОБА_1 слід стягнути на користь ТОВ «Дата ОСОБА_3» пропорційно понесені ці витрати в сумі 341,04грн. (1 218грн. х 0,28% = 341,04).

З договору про надання правової допомоги, банківської квитанції, заявки на поповнення рахунку слідує, що відповідачем сплачено судові витрати на правову допомогу в розмірі 3 031 грн., тому з позивача ТОВ «Дата ОСОБА_3» слід стягнути на користь ОСОБА_1 пропорційно понесені нею ці витрати в сумі 2 182,32грн. (3 031грн. х 0.72% = 2 182,32).

Керуючись вищенаведеним та ст.ст.10, 11, 58-60, 88, 212-215 ЦПК України, ст.ст.601, 613 ЦК України, суд,-

р і ш и в:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Дата ОСОБА_3» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дата ОСОБА_3» заборгованість в сумі 10 531, 78грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дата ОСОБА_3» понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 341,04грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Дата ОСОБА_3» на користь ОСОБА_1 понесені витрати на оплату правової допомоги в розмірі 2 182, 32грн.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_5