Справа №539/2009/16-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.08.2016 Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

в складі: головуючого судді - Гудкова С. В.

при секретарі Яценко Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Лубни цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Прокуратури Львівської області, Головного управління Національної поліції у Львівській області, Залізничного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, Регіонального сервісного центру в Полтавській області про звільнення майна з-під арешту та усунення перешкод у здійсненні права власності , -

В С Т А Н О В И В :

Під час проведення судового розгляду по вищезазначеній цивільній справі представник прокуратури Львівської області ОСОБА_2 заявила клопотання про закриття провадження у справі, мотивуючи тим, що відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03.06.2016 року "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна", особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов"язків чи законних інтересів в порядку, передбаченому ст.ст.174, 539 КПК України до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.

Представники позивача в особі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 заперечували щодо закриття провадження у справі, обґрунтовуючи тим, що по існуючому кримінальному провадженню ОСОБА_1 не є ні підозрюваним, ні обвинуваченим, ні цивільним відповідачем. В постанові ВСУ по справі № 6-26цс13 від 15.05.2013 року, в якій міститься правова позиція про те, що право власності особи, яка не є учасником кримінального провадження, має захищатися шляхом звільнення цього майна з-під арешту, тобто законодавство про захист права власності поширюється на ці правовідносини. З посиланням саме на таку правову позицію, суди приходять до висновків про задоволення позовних вимог по аналогічних справах, розглянутих саме в порядку ЦПК України.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши докази, матеріали справи, вважає, що клопотання прокурора про закриття кримінального провадження у справі підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Позивач у своєму позові прохає зняти заборону на проведення реєстраційних дій з належним йому автомобілем "MERCEDES-BENZ", модель 1520, вантажний рефрижератор - С, кузов WDВ0086, 1992 року випуску, білого кольору; днз. ВI 7592 ВС, накладену постановою слідчого СВ прокуратури Львівської області ОСОБА_5 від 23.05.2011 по кримінальній справі № 181- 0311 та зобов"язати Регіональний сервісний центр в Полтавській області звільнити --під арешту та скасувати заборону на проведення реєстраційних операцій щодо вищезазначеного автомобіля.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є власником вищевказаного транспортного засобу з 29.08.2009 року. При предявленні цивільного позову позивач посилається на норми ст.ст. 316, 319, 321,391 ЦК України і правову позицію Верховного Суду України, зазначену в постанові від 15.05.2013 у справі 6-26 цс-13.

Так, дійсно, відповідно до правових позицій Верховного Суду України, зазначених в межах розгляду справи № 6-26 цс-13, з метою захисту свого порушеного права особа, яка не є учасником кримінального права, та якщо майно, відносно якого застосовано обтяження у межах кримінального провадження, вправі звернутись до суду в порядку цивільного судочинства. Вказана судова практика застосовувалась судами при розгляді аналогічних категорій справ протягом 2013-2016 років.

Водночас, з метою впорядкування порядку розгляду судами спорів, повязаних із звільненням майна з-під арешту та інших обмежень, застосованих в межах кримінальних проваджень, Пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 03.06.2016 видано постанову № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна».

Згідно абз. 3 ч. 1 вказаної постанови визначено, що за наявності кримінального провадження, з метою захисту свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності, власник чи інший володілець вправі звернутись до суду в загальному порядку (цивільного судочинства), та після підтвердження цього права, така особа як і титульний власник майна, в тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обовязків чи законних інтересів в порядку передбаченому ст.ст. 174, 539 КПК України до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.

Відповідно до положень ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю або частково за клопотанням, поданим як підозрюваним, обвинуваченим, захисником, законним представником, так і іншим власником або володільцем майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт.

При цьому вказаною нормою визначено, що таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим - суддею, а судового розгляді - судом.

Вищевказане свідчить про те, що у разі якщо потреби в підтвердженні права власності на майно немає, то питання щодо звільнення такого майна з-під арешту повинно вирішуватись в порядку кримінального судочинства.

Крім цього, судом встановлено, що за результатами розслідування кримінальної справи № 181-0311 (в порядку КПК 1960 р.) 20.02.2012 слідчим СВ прокуратури Львівської області ОСОБА_5 винесено постанову якою, з матеріалів кримінальної справи № 181-0311 виділено в окреме провадження кримінальну справу за фактом шахрайства, вчиненого невстановленими особами в особливо великих розмірах, підроблення документів та використання невстановленими особами завідомо підроблених документів за ознаками ст. 190 ч. 4, ст. 358 частин 1,3 КК України, якій присвоєно номер № 181-0062.

За виділеними матеріалами з кримінальних справ № 181-0311 та № 181- 0062 в провадженні слідчої СВ Залізничного відділ поліції м. Львова ГУ НП у Львівській області з 2012 року по даний час перебуває кримінальне провадження № 0001639, яке зареєстроване за фактом підробки квитанцій про сплату фізичними особами, на яких проводилась первинна реєстрація, податку з власників транспортних засобів та незаконної реєстрації службовими особами ВРЕР УДАІ ГУ МВС України у Львівській області цих транспортних засобів.

Слід зазначити, що відповідно до приписів ст. 9 Перехідних положень КПК України, вирішення питання щодо запобіжного заходу, арешту майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом. Отже, суд вважає, що питання щодо скасування арешту, накладеного на майно в межах Кримінально-процесуального кодексу України, може бути розглянуто лише в порядку кримінально-процесуального судочинства.

Враховуючи вищезазначені обставини, суд вважає, що позов ОСОБА_1 про звільнення майна з-під арешту та усунення перешкод у здійсненні права власності не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України, -

УХ В А Л И В:

Провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Прокуратури Львівської області, Головного управління Національної поліції у Львівській області, Залізничного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, Регіонального сервісного центру в Полтавській області про звільнення майна з-під арешту та усунення перешкод у здійсненні права власності - закрити.

На ухвалу може бути подана апеляція до апеляційного суду Полтавської області протягом 7 діб з дня її оголошення.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_6 С. В.