АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження №22-ц/796/9758/2016 Головуючий в 1 інстанції -Чех Н.А.
Доповідач - Желепа О.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2016 року, колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого: Желепи О.В.

суддів: Рубан С.М., Іванченка М.М.

при секретарі: П'ятничук В.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 18 грудня 2014 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, третя особа Моторне страхове бюро України про відшкодування шкоди завданої внаслідок ДТП.

Заслухавши доповідь судді Желепи О.В., пояснення ОСОБА_1, представників сторін, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 18 грудня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, третя особа: Моторне (транспортне) страхове бюро України, про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо- транспортної пригоди - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 шкоду, заподіяну внаслідок ДТП у розмірі 30 347,82 грн., моральну шкоду в розмірі 3 000,00 грн. та судові витрати - 1 390,44 грн.

В частині позовних вимог до ОСОБА_3 - відмовлено.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 01 червня 2016 року відмовлено в перегляді заочного рішення.

Не погодившись з таким рішенням , відповідач подав апеляційну скаргу. В якій просив рішення змінити зменшивши суму стягнення до 10 961 грн. 33 коп.

В скарзі посилався на те, що суд безпідставно стягнув шкоду виходячи з вартості відновлювального ремонту транспортного засобу, не врахував знос вузлів та деталей, які підлягали заміні, та висновок спеціаліста, який був наявний у справі, відповідно до якого розмір матеріального збитку , завданого позивачу був визначений в сумі 21 986 грн. 13 коп., а з врахуванням суми, що була сплачена МТСБУ-11024,80 грн., різниця складає суму 10 961 грн. 33 коп.

В судовому засіданні апеляційного суду відповідач та його представник доводи скарги підтримали.

Представник позивача доводи скарги заперечувала.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого рішення в цій частині, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Стаття 1188 ЦК України визначає, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою;

Задовольняючи позов, суд вважав встановленими такі обставини.

07.11.2013 року о 17.40 годині в м. Києві, на вулиці Березняківській сталася ДТП. Учасниками даної події були: позивач на автомобілі «Volkswagen», державний номер НОМЕР_1, та водій ОСОБА_1 на автомобілі «Honda», державний номер НОМЕР_2.

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 26.11.2013 року винним у ДТП визнано ОСОБА_1

Згідно Висновку № 10/12-ТЗ від 13.12.2013 року, складеного експертом- оцінювачем ФОП ОСОБА_4, вартість матеріальних збитків, завданих в результаті пошкодження автомобіля складає 21 986,13 грн., а вартість відновлювального ремонту - 41 372,62 грн. Вартість самого висновку становить 950,00 грн.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 застрахована Полісом № АЕ/1029535, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 не застрахована.

Відповідно до ст. 1187 ЦК України, діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів є джерелом підвищеної небезпеки. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. З урахуванням обставин справи суд може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди, життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу страховик зобов'язаний відшкодувати витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством України.

Відповідно до ст. 41.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: а) транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі; Судом встановлено, що внаслідок дій відповідача ОСОБА_1 автомобілю позивача було завдано матеріальної шкоди. Вартість відновлювального ремонту становить 41 372,62 грн.

01.04.2014 року МТСБУ на підставі пп. "а" п. 41.1 ст. 41 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" перерахувало ОСОБА_2 страхове відшкодування в сумі 11 024,80 грн. Різниця між фактичним розміром шкоди і виплатою страхової компанії становить 30 347,82 грн. Дані кошти не відшкодовані.

Відповідно до ст. 1194 Цивільного кодексу України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

По даній справі перевірено та встановлено, що позивачу для відновлення (ремонту) автомобіля необхідно 41 372,62 грн. Як пояснила представник позивача, автомобіль до кінця не відремонтований. В рахунок відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП позивач отримав від страхової компанії страхове відшкодування в розмірі 11 024,80 грн. Сума коштів, яких не вистачає на відновлення автомобіля становить З0 347,82 грн., яка підлягає стягненню на користь позивача.

Вищенаведені обставини справи, які суд вважав встановленими є доведеними.

Висновки суду відповідають обставинам справи та нормам матеріального права, які вірно були застосовані судом.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивачу повинна відшкодовуватись різниця між розміром збитків обрахованих з урахуванням зносу деталей та отриманою сумою від МТСБУ, колегія не приймає виходячи з наступного.

У п.п. 14, 24 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» судам роз'яснено, що відповідно до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

При визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення ст. 1192 ЦК України. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоду майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ, тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має прав вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого вартості такого майна (у разі відшкодування збитків).

Отже, з урахуванням встановленої судом суми, необхідної позивачу для повного відновлення пошкодженого з вини відповідача транспортного засобу та отриманої позивачем суми від МТСБУ, суд вірно визначив різницю, яка підлягає стягненню з винної особи.

Інших доводів апеляційна скарга не містить, та в іншій частині рішення не оскаржувалось.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 18 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20-ти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Судді: