Семенівський районний суд Полтавської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №547/1406/15-ц

Провадження №2/547/46/16

10 березня 2016 року смт. Семенівка

Семенівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Литвина М. М.,

при секретарі Сінельник С. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Семенівка Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «АРТЕМВУГІЛЛЯ» про стягнення заборгованості із заробітної плати, середнього заробітку за затримку розрахунку та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Семенівського районного суду Полтавської області із зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що він з 05.04.2002 року по 13.11.2014 рік працював на посаді проходчика 5-го розряду на ДП «Артемвугілля». 13 листопада 2015 року ОСОБА_1 був звільнений з ДП «Артемвугілля» за ст.38 КЗпП України за власним бажанням, у звязку з виходом на пенсію, з виплатою одночасної грошової допомоги у розмірі трьох середньомісячних заробітків. На даний час відповідач не провів з позивачем повного розрахунку по заробітній платі, а саме не виплатив нараховану грошову допомогу у розмірі трьох середньомісячних заробітків. Позивач прохав суд зобовязати відповідача виплатити йому заборгованість із вихідної грошової допомоги у розмірі трьох середньомісячних заробітків, середній заробіток за весь час затримки розрахунку, а також моральну шкоду в сумі 10 000, 00 грн., завдану внаслідок несвоєчасного повного розрахунку.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, прохав суд задовольнити позов.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, надіслав до суду заперечення, в яких просив відмовити в задоволенні позову, а справу розглядати без його участі.

Суд, заслухавши позивача, вивчивши позовні вимоги, розглянувши матеріали справи та оцінивши їх в своїй сукупності,вважає, що у позові слід відмовити, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, наказом №31к від 05.04.2002 року прийнятий на посаду підземного проходчика 5-го розряду з повним робочим днем в шахті імені ОСОБА_2, яка 26.02.2007 року була реорганізована в ДП «Артемвугілля».(а.с.6)

Наказом №974к від 13.11.2014 року ОСОБА_1 звільнений за ст.38 КЗпП України за власним бажанням у звязку з виходом на пенсію з виплатою одночасної допомоги в розмірі трьох середньомісячних заробітних плат, що підтверджується записами в копії трудової книжки БТ-І №7537685.(а.с.6)

Жодних інших доказів про існування заборгованості із заробітної плати державного підприємства «Артемвугілля» перед ОСОБА_1, а також не проведення повного розрахунку з позивачем при звільненні до позову не додано, натомість було заявлене клопотання про витребування вказаних доказів у відповідача.

Ухвалою суду від 28 грудня 2015 року задоволено вказане клопотання позивача та зобовязано відповідача надати суду довідку про розмір заборгованості по заробітній платі перед ОСОБА_1 та довідку-розрахунок середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні ОСОБА_1.

На виконання даної ухвали позивачем на електронну адресу суду надіслано заперечення проти позову, в яких відповідач вказував, що внаслідок захоплення території міста Горлівки Донецької області незаконними озброєними формуваннями, Державне підприємство «Артемвугілля» з 28 листопада 2014р. на підставі наказу №1 повністю припинило виробничу та фінансово-господарську діяльність як власну, так і діяльність структурних підрозділів на території міста Горлівки Донецької області. Оскільки печатки, штампи, бланки підприємства та структурних підрозділів залишилися на непідконтрольній території, пунктом 3 вказаного наказу встановлено, що будь-які документи, видані (складені, підписані, скріплені печаткою тощо) від імені Державного підприємства «Артемвугілля» або його структурних підрозділів у місті Горлівці Донецької області під час дії цього наказу слід вважати недійсними та такими, що не спричиняють правових наслідків для підприємства.

Крім того, за період роботи з дати державної реєстрації (19 лютого 2003р.) до зміни місцезнаходження підприємства (10 грудня 2014р.) місцезнаходження документів (як на паперових, так і на електронних носіях) ДП «Артемвугілля» не встановлено, вільний доступ до них неможливий.

У тому числі, але не виключно, відсутні: первинні документи, документи фінансово-господарської звітності, документи про трудові правовідносини, у тому числі про умови та періоди роботи, оплату праці, проведення розрахунків, про встановлення тимчасової або стійкої втрати працездатності, про розслідування нещасних випадків та професійних захворювань на виробництві, документи, які були підставою для здійснення бухгалтерського та податкового обліку, технічні, гірничі, експертні документи, правовстановлюючі документи на нерухоме та рухоме майно, документи, які були підставою виникнення, зміни чи припинення прав та обовязків підприємства, документи щодо взаємодії підприємства з органами державної влади, місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами. Печатки, штампи, бланки, які використовувалися у зазначений період, також відсутні.

Вказані документи знаходилися на зберіганні та у роботі в приміщенні ДП «Артемвугілля» за адресою: м. Горлівка, пр. Леніна, 13. Доступ до приміщення неможливий у звязку з проведенням на території місто Горлівки антитерористичної операції.

Отже, враховуючи те, що адміністративні та виробничі будівлі (приміщення) підприємства захоплені та утримуються незаконними озброєними формуваннями, Державне підприємство «Артемвугілля» не має можливості на даний час надати відомості по заборгованості по заробітній платі перед ОСОБА_1.

Відповідно до статті 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог та на підставі доданих доказів.

Обовязок доказування відповідно до статті 10 ЦПК України, покладений на сторони у справі.

Крім того, відповідно до статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до статті 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому їх дослідженні.

Частина перша ст. 47 КЗпП України зазначає, що власник або уповноважений ним орган зобовязаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені у ст. 116 КЗпП України.

Відповідно до ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Відповідно до п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.12.1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», непроведення розрахунку з працівником у день звільнення або, якщо в цей день він не був на роботі, наступного дня після його звернення з вимогою про розрахунок є підставою для застосування відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП.

Згідно зі ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст. 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Таким чином, статтею 117 КЗпП України передбачається відповідальність власника або уповноваженого ним органу за невиплату належних звільненому працівникові сум у строки, встановлені ст. 116 КЗпП, шляхом виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Середньомісячна заробітна плата обчислюється, виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою повязана відповідна виплата, як встановлено у пп. 2 п. ІІ Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ від 08.02.1995 року № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати».

Проте, позивачем не надано суду будь-яких належних доказів про розмір заборгованості із заробітної плати перед ОСОБА_1О

Крім того, згідно абз.2 ст.1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року.

Як вбачається з Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 р. № 1085, м. Горлівка Донецької області належить до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Відповідно до наказу Державного підприємства «Артемвугілля» №1 від 28 листопада 2014 року будь-які документи, видані (складені, підписані, скріплені печаткою тощо) від імені Державного підприємства «Артемвугілля» або його структурних підрозділів у місті Горлівці Донецької області слід вважати недійсними та такими, що не спричинять правових наслідків для підприємства.

З огляду на вищенаведене, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні заявлених вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості із заробітної плати та середнього заробітку за весь час затримки розрахунку, оскільки позивачем не надано належних доказів такої заборгованості у ДП «Артемвугілля» перед ОСОБА_1.

В задоволенні вимог про стягнення моральної шкоди, заподіяної порушенням законних трудових прав внаслідок нездійснення повного розрахунку - також слід відмовити, оскільки вони є похідними від вимог, в задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Керуючись ст.ст. 116, 117 КЗпП України, ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212-215 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Державного підприємства «АРТЕМВУГІЛЛЯ» про стягнення заборгованості із заробітної плати, середнього заробітку за затримку розрахунку та моральної шкоди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Якщо було подано апеляційну скаргу рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів після проголошення рішення суду. Апеляційна скарга подається Апеляційному суду Полтавської області через Семенівський районний суд.

Повний текст рішення складено 14 березня 2016 року.

Суддя Семенівського районного суду

Полтавської області ОСОБА_3