РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 700/417/16-ц

Провадження № 2/700/216/16

05 серпня 2016 року Лисянський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді: Пічкура С.Д.

при секретарі: Сіденко Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Лисянка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Семенівської сільської ради Лисянського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно,

встановив:

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування своїх позовних вимог вказує, що 08 січня 2007 року померла її бабуся ОСОБА_2. Після смерті бабусі відкрилась спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. У звязку із втратою оригіналу Державного акта на право власності на земельну ділянку вона була позбавлена можливості оформити спадщину шляхом звернення до нотаріальної контори, а тому звернувся до суду з позовом.

В судове засідання позивачка не зявилася, направила суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час і місце судового розгляду повідомлені належним чином.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з таких підстав.

Згідно свідоцтва про смерть від 10 січня 2007 року ОСОБА_2 померла 08 січня 2007 року.

Відповідно до заповіту, посвідченого секретарем Семенівської сільської ради Лисянського району Черкаської області ОСОБА_2 все своє майно на випадок смерті заповідала ОСОБА_1

Після відкриття спадщини до складу спадкової маси входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,83 га в адмінмежах Семенівської сільської ради, згідно державного акту серії I-ЧР № 10-21-9 від 30.03.2001 року, виданого на імя померлої ОСОБА_2.

Згідно ч. 2 ст. 1272 ЦК України, за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

Позивачка є спадкоємцем майна померлої бабусі за заповітом згідно ст. 1223 ЦК України, та згідно довідки сільської ради №552 від 19.07.2013 року на час смерті постійно проживала з спадкодавцем та вели з нею спільне господарство, відтак фактично прийняла спадщину.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Постановою Державного нотаріуса від 30 липня 2016 року, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 в звязку відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Суд повинен вирішувати питання про визнання права на спадщину, щоб не заміщувати функції нотаріальної контори, тільки при наявності Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданою відповідною нотаріальною конторою.

За викладених обставин, у суду не має підстав для відмови в задоволенні позову, оскільки позивачем надано всі належні та допустимі докази законності та обґрунтованості своїх позовних вимог.

Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст. 16, 25, 392, 1223, 1268, 1272, 1296, ЦК України, ст.ст. 2, 3, 6, 7, 8, 10, 18, 57, 157, 158, 159, 174, 179, 196, 208, 209, 213, 214, 215, ЦПК України, суд,

вирішив:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,83 га. в межах Семенівської сільської ради, Лисянського району Черкаської області, що належала померлій ОСОБА_2 згідно державного акту серії I-ЧР № 10-21-9 виданого 30.03.2001 року.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Черкаської області протягом десяти днів з дня його проголошення через Лисянський районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С. Д. Пічкур