Ухвала

іменем україни

21 липня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Коротуна В.М., Мазур Л.М., ПисаноїТ.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом комунального підприємства «Єдиний розрахунковий центр» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за надані послуги з утримання будинків та споруд та прибудинкових територій, за касаційною скаргою ОСОБА_5, який діє в інтересах ОСОБА_4, на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 26 січня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року комунальне підприємство «Єдиний розрахунковий центр» (далі - КП «Єдиний розрахунковий центр») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Наобґрунтування своїх вимог посилалось на те, що відповідач є власником квартири АДРЕСА_1. Він користується послугами з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та є споживачем послуг, які надає позивач, оскільки їх отримує. Проте відповідач не здійснює оплату за отримані послуги, у зв'язку з чим у період з листопада 2011 року по лютий 2015 року у нього утворилась заборгованість на загальну суму 4 084 грн 78 коп., яку позивач просив стягнути з відповідача на свою користь.

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23 листопада 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 26 січня 2016 року, позов КП «Єдиний розрахунковий центр» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь КП «Єдиний розрахунковий центр» заборгованість за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у розмірі 4 084 грн 78 коп.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_5, який діє в інтересах ОСОБА_4, просить скасувати рішення судів першої й апеляційної інстанцій та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, керуючись положеннями ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», обґрунтовано виходив із того, що відповідач фактично отримав послуги із утримання будинку та прибудинкової території, які надаються відповідачем, а тому зобов'язаний сплатити їх вартість.

Такий висновок узгоджується із нормами ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», якою передбачено, що споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Крім того, суди дійшли обґрунтованого висновку про те, що позивач не пропустив строк позовної давності для звернення до суду із даним позовом, оскільки 29 жовтня 2014 року звертався до суду із заявою про видачу судового наказу, який був виданий 24 листопада 2014 року, що свідчить про переривання строку позовної давності.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують, зводяться до переоцінки доказів, отже, судові рішення ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5, який діє в інтересах ОСОБА_4, відхилити.

Рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 26 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.М. Коротун

Л.М.Мазур

Т.О.Писана