АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 688/4163/15-ц
Провадження № 22-ц/792/544/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2016 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької області

у складі: головуючого судді Купельського А.В.,

суддів: Спірідонової Т.В., Фанди В.П.,

з участю: секретаря Лапка Ю.В.;

сторін: позивача ОСОБА_1, його представника Сташук М.О.5

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Шепетівського міськрайонного суду від 15 січня 2016 року, по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов'язання спростувати недостовірну інформацію та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2015 року ОСОБА_1, звертаючись до суду з вказаним позовом, зазначав, що ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_1 на гарячу лінію Всеукраїнського Об'єднання «Батьківщина» надійшли дзвінки з номерів мобільних телефонів НОМЕР_1 та НОМЕР_2 від ОСОБА_2, яка повідомила інформацію, що не відповідає дійсності, є неправдивою, недостовірною, принижує його ділову репутацію, честь та гідність, нічим не підтверджена та порушує особисті немайнові права.

У зв'язку з цим, позивач просив суд визнати такими, що не відповідають дійсності, порочать честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_1 відомості, поширені ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 о 14 год. 34 хв. на телефонну гарячу лінію Всеукраїнського об'єднання «Батьківщина» про те, що «жінка депутат ОСОБА_1 побила її шестимісячну дитину» та ІНФОРМАЦІЯ_2 о 13 годині 17 хв. про те, що «син кандидата в депутати від партії «Батьківщина» ОСОБА_1 розповсюджує наркотики, а на дружину відкрита справа за побиття жінки»; зобов'язати відповідача у місячний строк з дня набрання чинності рішення суду, спростувати вказану недостовірну інформацію, шляхом оголошення на засіданні виконкому та сесії депутатів Шепетівської міської ради про поширення недостовірної інформації; стягнути з відповідача 80000 грн. моральної шкоди.

Рішенням Шепетівського міськрайонного суду від 15 січня 2016 року позов задоволено частково.

Визнано такими, що не відповідають дійсності, порочать честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_1 відомості, поширені ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 о 14:34 год. на телефонну гарячу лінію Всеукраїнського Об'єднання «Батьківщина» про те, що «жінка (депутата (ОСОБА_3.) побила респондента та дитину (6 місячну)».

Зобов'язано ОСОБА_2 у місячний строк з дня набрання чинності рішенням суду спростувати недостовірну інформацію про те, що «жінка (ОСОБА_3.) депутата (ОСОБА_1.) побила респондента та дитину (6 місячну)», шляхом повідомлення про поширення недостовірної інформації на телефонну гарячу лінію Всеукраїнського Об'єднання «Батьківщина».

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 500 грн..

В решті позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням, ОСОБА_2 в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове, яким у позові відмовити.

Вважає, що рішення є незаконним, необґрунтованим, прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи.

Посилається на те, що судом не було встановлено особу, яка в дійсності телефонувала на телефон гарячої лінії.

Крім того, апелянт зазначає, що суд не взяв до уваги її пояснення стосовно того, що вона вказаним номером телефону не користується, дзвонити міг будь-хто з її родичів.

Також ОСОБА_2 вказує про суперечливість рішення, оскільки суд зобов'язав її спростувати як неправдиву інформацію щодо вчиненого проти неї кримінального правопорушення, не взявши до уваги всі надані нею докази.

Заслухавши доповідача, пояснення позивача та його представника, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Частиною 4 статті 32 Конституції України встановлено, що кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням і поширенням такої недостовірної інформації.

Статтею 270 ЦК України встановлено, що відповідно до Конституції України фізична особа, зокрема, має право на повагу до гідності та честі.

Чинне законодавство не містить визначення понять честі, гідності, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об'єктів судового захисту.

Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сімї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації (ч. 1 ст. 277 ЦК України).

Згідно з ч. 3 ст. 277 ЦК України негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності).

Негативною, відповідно до роз'яснень, викладених в п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи", слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації.

Обов'язок довести, що поширена інформація є достовірною, відповідно до роз'яснень викладених у п. 18 указаної постанови та ст. 277 ЦК України і ст. 10 ЦПК України, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.

У пункті 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" зазначено, що при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Задовольняючи позов частково, суд виходив з того, що сукупність письмових доказів підтверджують належність ОСОБА_2 засобу зв'язку з номером НОМЕР_2, дають суду підстави вважати, що позивач довів факт поширення ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідачем інформації яка є недостовірною і такою, що порушує права ОСОБА_1 на повагу до його гідності, честі негативно впливає на його ділову репутацію та завдає йому моральних страждань, а відповідач не довів, що поширена інформація є достовірною.

З таким висновком погоджується колегія суддів апеляційного суду.

Судом встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, що на місцевих виборах 2015 року ОСОБА_1 балотувався у депутати Шепетівської міської ради від політичної партії ВО «Батьківщина». ІНФОРМАЦІЯ_1 в 14:34 год. зареєстрований дзвінок на гарячу лінію Всеукраїнського Об'єднання «Батьківщина» від ОСОБА_2, яка проживає по АДРЕСА_1, з номера мобільного телефону НОМЕР_2, яка повідомила, що «жінка депутата ОСОБА_1 побила її та її шестимісячну дитину».

Вказане повідомлення було скеровано Шепетівській міській партійній організації ВО «Батьківщина» Хмельницької області та оформлені протоколами прийняття телефонограми від ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 5, 54, 55).

30 жовтня 2015 року вказані звернення були розглянуті на розширеному засіданні бюро Шепетівської міської партійної організації «ВО «Батьківщина» в присутності 8 членів бюро та кандидата у депутати ОСОБА_1, який заперечив викладені в зверненнях факти, пояснивши, що це наклеп та особиста неприязнь респондента до його сім'ї (а. с. 64-67).

До Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000770 від 22 липня 2015 року внесені відомості за фактом спричинення ОСОБА_2 тілесних ушкоджень. Постановою старшого слідчого СВ Шепетівського МВ УМВС України в Хмельницькій області від 30 жовтня 2015 року кримінальне провадження закрито у зв'язку з відсутністю складу кримінального правопорушення. Ухвалою слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду від 10 грудня 2015р. постанова слідчого скасована, триває досудове розслідування (а. с. 25-26, 51).

Як випливає з матеріалів справи, дружина позивача допитувалася у кримінальному провадженні як свідок, підозра у вчиненні злочину їй не пред'являлася, станом на ІНФОРМАЦІЯ_1 та під час судового розгляду процесуального статусу підозрюваної ОСОБА_3 не мала. Відсутній вирок суду, що встановив вину ОСОБА_3 у побитті ОСОБА_2.

Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко-відеозаписів, висновків експертів.

Надані позивачем письмові докази, копії протоколу прийняття телефонограми, позовної заяви Поліщук на даний час ОСОБА_2, повідомлення з управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Шепетівської міської ради, пояснення ОСОБА_2 від 21 липня 2015 року та протокол допиту ОСОБА_2 від 29 липня 2015 року (а. с. а. с. 55, 56-60, 61) підтверджують заяви позивача, що відповідач з мобільного телефону з номером НОМЕР_2 поширила про нього інформацію яка є недостовірною і такою, що порушує права ОСОБА_1 на повагу до його гідності, честі негативно впливає на його ділову репутацію та завдає йому моральних страждань.

Під час перевірки правоохоронними органами та судом обставини, викладені у повідомленні ОСОБА_2 не знайшли свого підтвердження та відсутні дані про вчинення дружиною позивача дій, які переслідуються у порядку кримінального чи в адміністративному судочинства.

Суд дав належну оцінку наданими відповідачем доказам, а саме витягом з кримінального провадження № 0000770 від 22 липня 2015 року, протоколу прийняття заяви від ОСОБА_2 про вчинення кримінального порушення, висновку експерта №323 і дійшов правильного висновку, що факт побиття ОСОБА_2 дружиною позивача не знайшов свого підтвердження, тому прийшов до висновку, що інформація яку повідомила відповідач є недостовірною.

Судом прийнято до уваги пояснення свідка ОСОБА_4, яка в судовому засіданні повідомила, що ОСОБА_2 повідомила їй інформацію про побиття дружиною позивача її та її дитини.

До того ж сама ОСОБА_2 у своїх поясненнях в судовому засіданні підтвердила, що мобільний телефон з номером НОМЕР_2 належить їй.

Таким чином на думку колегії суддів в суді першої інстанції позивачем було доведено, що відбулося поширення недостовірної інформації, яка стосується позивача і є такою, що не відповідає дійсності, порушує особисті немайнові права і завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам і перешкоджає ОСОБА_1 повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Визначаючи спосіб спростування недостовірної інформації суд правомірно послався на вимоги ч. 7 ст. 277 ЦК України, відповідно до якої спростування здійснюється у той же спосіб, у який вона була розповсюджена.

Згідно зі ст. 280 ЦК України якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню.

Особа, відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України, має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода, відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України полягає, у тому числі, і у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також її ділової репутації.

Частиною 3 ст. 23 ЦК України передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

У п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 4 (зі змінами, внесеними постановою від 25 травня 2001 року № 5) "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" зазначено, що при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягає обов'язковому з'ясуванню наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Задовольняючи вимоги позивача щодо відшкодування моральної шкоди, суд правильно виходив з того, що позивачу заподіяна моральна шкода, оскільки він зазнав душевні страждання, у зв'язку з поширенням відповідачем недостовірної інформації, яка полягає в приниженні його честі та ділової репутації і при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд виходив з вимог розумності та справедливості, а тому частково задовольнив вимоги позивача, стягнувши з відповідача на користь позивача на відшкодування моральної шкоди 500 грн.

Апеляційна скарга не містить посилань на докази які спростовують обставини доведені позивачем, а є лише спробою переоцінки обставин встановлених в судовому засіданні.

Посилання апелянта, що судом не було встановлено особу, яка в дійсності телефонувала на телефон гарячої лінії є необґрунтованим та спростовується вищевикладеним.

Не може бути підставою для скасування рішення суду посилання апелянта, що суд не взяв до уваги її пояснення стосовно того, що вона вказаним номером телефону не користується і дзвонити міг будь-хто з її родичів.

Власник, відповідно до ст. 319 ЦК України, володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Власність зобов'язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства.

Матеріали справи спростовують, посилання апелянта про суперечливість рішення суду про зобов'язання її спростувати як неправдиву інформацію щодо вчиненого проти неї кримінального правопорушення, не взявши до уваги всі надані нею докази.

Колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване судове рішення відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а наведені в скарзі доводи є необґрунтованими й правильність висновків суду не спростовують.

Інші доводи апеляційної скарги, ретельно досліджені судом, висновків суду не спростовують і не дають підстав вважати, що судом допущені порушення матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення спору.

Оскільки рішення суду правильне, обґрунтоване, відповідає обставинам справи, постановлене з дотриманням вимог процесуального права, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 307, 308, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Шепетівського міськрайонного суду від 15 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: /підпис/ А.В. Купельський

Суддя: /підпис/ Т.В. Спірідонова

Суддя: /підпис/ В.П. Фанда

З оригіналом згідно:

суддя апеляційного суду А.В. Купельський

____________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції: Цідик А.Ю. Категорія:59

Доповідач: Купельський А.В.