Єдиний унікальний номер 341/219/16-ц
Номер провадження 2/341/228/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2016 року м. Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді - Мельника І.І.

секретаря - Матейко О.С.

з участю позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

відповідача - ОСОБА_3

представника відповідача - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Галичі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про захист честі, гідності та ділової репутації, стягнення моральної шкоди, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 в лютому 2016 року звернулася до Галицького районного суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_3 про захист честі, гідності та ділової репутації і просить визнати недостовірною інформацію, розповсюджену ОСОБА_3, жителькою села Перлівці Галицького району Івано-Франківської області, а саме те, що вона (ОСОБА_1Б.) мала будь-яке відношення до отримання спадщини із Сполучених Штатів Америки та зобовязати спростувати її шляхом виступу відповідача у залі суду. Зобовязати ОСОБА_3 публічно вибачитись перед нею за грубе спілкування з нею та нанесення образ їй та її сімї. Заборонити ОСОБА_3 вчиняти дії, які принижують її честь, гідність та ділову репутацію, що виражаються у грубому спілкуванні з нею та розповсюдженні недостовірної інформації про неї. Стягнути з ОСОБА_3 в її користь моральну шкоду в сумі 20000 грн., 552 грн. сплаченого судового збору та 4000 грн. витрат за надання послуг адвоката.

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі. При цьому, ОСОБА_1 суду пояснила, що постійно із сімєю проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач ОСОБА_3 є її тіткою (сестрою її матері) та односельчанкою. Починаючи з 2012 року, остання систематично поширює серед мешканців села та, в деякій мірі і району, неправдиві чутки про те, що вона (позивач) ніби-то отримала спадщину після смерті далекої родички із США в розмірі близько одного мільйона доларів США. За твердженнями ОСОБА_3 спадщину вона отримала через Польщу, сам факт отримання приховала і поділитись цією спадщиною з іншими родичами-спадкоємцями, в тому числі, і з нею (відповідачкою), вона (ОСОБА_1) не бажає.

З приводу поширення чуток про отримання спадщини, вона неодноразово намагалась поговорити з відповідачкою та переконати останню в безглуздості її переконань щодо отримання будь-ким із родини в Україні спадщини із США. Однак, її намагання виявилися марними, відповідачка й надалі, без жодних на те підстав, продовжує поширювати неправдиві чутки щодо спадщини.

Поширювані відповідачкою чутки про отримання спадщини не відповідають дійсності, є наклепницькими та образливими для неї, ганьблять її честь, гідність та ділову репутацію. Крім того, такі чутки створюють для неї особисто та членів її сімї певну небезпеку для життя та здоровя.

Поведінка та дії ОСОБА_3, крім приниження честі, гідності та ділової репутації, завдають їй також матеріальної та моральної шкоди. Вона стала часто хворіти і змушена проходити курси стаціонарного лікування, витрачати немалі кошти на придбання ліків.

Моральна шкода виражається у заподіянні їй моральних переживань, які полягають у приниженні, ганьбі, соромі, образі та неможливості продовжувати активне громадське життя. Моральну шкоду оцінює в 20000 грн. і вказану суму та понесені судові витрати просить стягнути в її користь з відповідача, позов задовольнити в повному обсязі.

В ході розгляду справи ОСОБА_1 збільшила свої позовні вимоги, зокрема, просила стягнути в її користь з відповідача 3348 грн. 98 коп. заподіяної матеріальної шкоди, 500000 грн. матеріальної шкоди, 552 грн. сплаченого судового збору та 4000 грн. витрат, понесених на оплату послуг адвоката.

Відповідач ОСОБА_3 та її представник в судовому засіданні позову не визнали, вважають його необґрунтованим та безпідставним.

При цьому, ОСОБА_3 суду пояснила, що позивач ОСОБА_1 є її племінницею, тобто мати останньої ОСОБА_5, є її рідною сестрою. В 2003 році померла їхня із ОСОБА_5 тітка, ОСОБА_6, яка проживала в США, своїх дітей не мала. В 2012 році їй (ОСОБА_3) із власних джерел стало відомо, що після смерті тітки залишилась спадщина.

З цього приводу вона (ОСОБА_3) зверталася в представництво «Укрінюрколегії» в м. Львові, де представник цієї установи ОСОБА_7 в усній розмові повідомив їй, що спадщину після смерті тітки отримав хтось із спадкоємців в Україні через представництво Інюрколегії в Польщі. Вона зрозуміла, що цим спадкоємцем є ніхто інший, як її рідна сестра ОСОБА_5 , яка й отримала спадщину, розмір якої складає близько 1 млн. доларів США.

Про те, що спадщину отримала саме ОСОБА_1, вона ніде не говорила та не розповсюджувала будь-яких чуток з цього приводу. Навпаки, сама ОСОБА_1 вже протягом тривалого часу чіпляється до неї, висловлює в її адресу різні погрози, вдавалася навіть до застосування фізичної сили. В задоволенні позову просила відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, їх представників, свідків та перевіривши матеріали справи суд вважає, що позов слід задовольнити частково.

Так, допитаний за клопотанням відповідача в якості свідка сільський голова с. Перлівці ОСОБА_8 суду ствердив, що відповідач ОСОБА_3 дійсно, на зборах пайовиків села, які проводились в приміщенні сільської ради в квітні 2014 року говорила про те, що ОСОБА_1 отримала велику спадщину в доларах від їхньої родички із США. ОСОБА_9 оформила на свою матір ОСОБА_5

Свідок ОСОБА_10, яка приходиться двоюрідною сестрою ОСОБА_3, суду пояснила, що в представництво «Укрінюрколегії» в м. Львів вона їхала разом з ОСОБА_3 і була присутньою при розмові останньої із завідуючим бюро ОСОБА_7, який говорив, що спадщину після смерті ОСОБА_11, яка померла в США могла отримати ОСОБА_5 через представництво Інюрколегії в Польщі. Більш детальну інформацію про це він обіцяв надати при наступній зустрічі з ним, яка мала відбутися в м. Івано-Франківську. Не заперечила того, що ОСОБА_3 розповідала мешканцям села про спадщину, але говорила вона про те, що спадщину отримала її сестра - ОСОБА_5, а не ОСОБА_1

Допитані в якості свідків за клопотанням позивача, мешканці с. Перлівці Галицького району ОСОБА_12, ОСОБА_13 та ОСОБА_14 суду ствердили, що впродовж 2013 2015 років ОСОБА_3 розповідала жителям села про те, що ОСОБА_1 отримали спадщину близько 1 млн. доларів після смерті їхньої родички, яка померла в США. Про це ОСОБА_3 розповідала на автобусній зупинці в с. Перлівці, безпосередньо в автобусі, біля церкви, в магазині та в інших місцях.

Статтею 68 Конституції України встановлено, що кожен зобовязаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Статтею 297 ЦК України закріплено право фізичної особи на повагу до її гідності та честі. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

Згідно із ч. 1 ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сімї, недостовірної інформації, має право на відповідь, а також наспростування цієї інформації.

Як зазначено в п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, що не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. В цій же Постанові зазначено, що недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності, або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного. Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій, наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо.

З копії листа-відповіді завідуючого Західноукраїнського бюро Укрінюрколегії ОСОБА_7 на запит ОСОБА_3 та ОСОБА_15 від 24.12.2013 року за № ЗЛ-2013/ІВ вбачається, що в результаті проведеного розслідування та аналізу було встановлено, що ОСОБА_11 померла 28 березня 2003 року в м. Тейлор штат Пансільванія США, не залишивши заповіту. Вона одруженою не була, дітей не мала. ОСОБА_9 ОСОБА_11 була вилачена сім років тому спадкоємцям за законом, яких встановив Адміністратор спадщини, процесуальні дії якого та порядок виплати спадкових активів були затверджені Спадковим Судом США. З огляду на те, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово, кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Таким чином, при наявності ближчої черги спадкоємців за законом ОСОБА_11, ні ОСОБА_3 (двоюрідна племінниця), ні ОСОБА_15 (двоюрідна сестра по материнській лінії) в коло її спадкоємців за законом не входять. Крім того, ОСОБА_7 в цьому ж листі-відповіді зазначає, що вищенаведену інформацію ОСОБА_3 було доведено до відома під час її візитів в м. Львів та її зустрічі з ним 30 листопада 2013 року у м. Івано-Франківську в приміщенні нотаріальної контори приватного нотаріуса ОСОБА_16.

Мати позивача, ОСОБА_5, є рідною сестрою відповідача і обидві вони є двоюрідними племінницями померлої в США ОСОБА_11. Тобто, вони б обидві мали рівне право на спадкування за законом після смерті ОСОБА_11 в разі відсутності попередньої черги спадкоємців.

Враховуючи вищенаведене суд приходить до висновку про те, що інформація про отримання матірю позивача - ОСОБА_5, чи самою ОСОБА_1, спадщини за законом після померлої в 2003 році в США ОСОБА_11, є недостовірною.

Судом також встановлено, що таку інформацію впродовж 2013 року і до теперішнього часу систематично поширювала і поширює серед мешканців села Перлівці Галицького району жителька цього села, відповідач ОСОБА_3 Вказаний факт частково не заперечила в судовому засіданні сама ОСОБА_3, а також стверджується показаннями допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_8, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14

За заявою ОСОБА_1 Галицьким РВ УМВС проводилась перевірка. Згідно висновку старшого дільничного інспектора, капітана міліції ОСОБА_17 від 03.08.2014 року в ході розгляду заяви інформація щодо поширювання ОСОБА_3 чуток про те, що ОСОБА_1 ніби-то отримала спадщину, підтвердилась. З ОСОБА_3 проведено профілактичну бесіду з метою недопущення аналогічних фактів в подальшому.

Відповідно до ст. 302 ЦК України особа, яка поширює інформацію, зобовязана переконатися в її достовірності. Жодних доказів того, що відповідач переконалася у достовірності поширеної нею інформації щодо позивача суду не надано, а посилання ОСОБА_3 на те, що таку інформацію в усній формі їй повідомив завідувач Західноукраїнського бюро Укрінюрколегії ОСОБА_7 суд вважає безпідставними.

Отже, відомості, поширювані ОСОБА_3, слід вважати недостовірними, оскільки зазначені в цих відомостях події не відповідають дійсності, порушують особисті немайнові права позивача, зокрема, право на повагу до гідності та честі, принципів моралі та загальновизнаних правил співжиття (з огляду на те, що факт отримання спадщини ніби-то приховано від відповідача, яка є родичкою позивача і теж має право на частину такої спадщини). Крім того, поширювана інформація створює певну небезпеку для життя і здоровя позивача та членів її сімї.

Відповіднодо ч. 7 ст. 277 ЦК України спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, як вона була поширена. Зважаючи на те, що одним із способів поширення недостовірної інформації був виступ відповідача на зборах пайовиків села Перлівці, які проводились в приміщенні сільської ради суд вважає, що позов в частині визнання інформації про отримання ОСОБА_1 спадщини із США недостовірною та зобовязання ОСОБА_3 спростувати цю інформацію на сходах села слід задовольнити. Враховуючи те, що суд не вправі зобовязувати відповідача вибачатися перед позивачем у тій чи іншій формі, оскільки вибачення як спосіб судового захисту гідності, честі чи ділової репутації не передбачено, тому вимоги позивачки в частині зобовязання публічного вибачення перед позивачем за нанесення образ їй та членам її сімї, а також щодо заборони вчиняти дії, які принижують її честь, гідність та ділову репутацію задоволенню не підлягають.

Також не підлягають задоволенню вимоги щодо стягнення з відповідача 3348 грн. 98 коп. заподіяної матеріальної шкоди, оскільки жодних доказів того, що перебування позивача на стаціонарному лікуванні та понесення нею в звязку з цим матеріальних витрат, є наслідком та перебуває в причинно-наслідковому звязку з поширенням відповідачем інформації про отримання спадщини.

Що стосується позову в частині стягнення в користь позивача 50000 грн. компенсації за моральну шкоду суд вважає, що в цій частині позов слід задовольнити частково. Визначаючи розмір такої шкоди, суд враховує характер та обсяг душевних та моральних страждань, яких зазнала позивач, вимушеність змін у її у життєвих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому, керуючись принципами розумності та справедливості, враховуючи матеріальний стан відповідача, яка є особою пенсійного віку, проживає одна суд приходить до висновку, що моральну шкоду слід стягнути в розмірі 4000 грн.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки, квитанції про оплату послуг адвоката в сумі 4000 грн. позивачем суду не представлено, вимога про стягнення вказаної суми з відповідача задоволенню не підлягає.

Враховуючи вищенаведене, на підставі ст.ст. 28, 32 ч. 4 Конституції України, ст.ст. 277, 297, 299, 1167 ЦК України, керуючись ст.ст. 60, 88, 209, 213-215 ЦПК України суд ,-

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Інформацію, розповсюджену ОСОБА_3, жителькою с. Перлівці Галицького району Івано-Франківської області серед мешканців цього села про те, що ОСОБА_1 має відношення і отримала спадщину у великій сумі із Сполучених Штатів Америки визнати недостовірною та зобовязати ОСОБА_3 на найближчих сходах жителів села Перлівці спростувати цю інформацію.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_18 4000 грн. компенсації за моральну шкоду та 552 грн. сплаченого судового збору.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення через Галицький районний суд.

Головуючий:ОСОБА_19