ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
справа № 753/8036/16-ц
провадження № 2/753/4731/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" жовтня 2016 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді КАЛІУШКА Ф.А.

при секретарі СЕМЕНЧЕНКО Я.А.

за участю

представник позивача не з'явився;

відповідача ОСОБА_1;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування у порядку регресу

ВСТАНОВИВ:

Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі по тексту - позивач, МТСБУ) звернулось до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 (далі по тексту - відповідач, ОСОБА_1) про стягнення страхового відшкодування у порядку регресу.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 27 вересня 2013 року близько 12 години 30 хвилин ОСОБА_2 керуючи автомобілем ВАЗ, державний номерний знак НОМЕР_1, рухаючись в м. Києві по вул. Бориспільська, 26, під час руху заднім ходом не переконався, що це буде безпечно для інших учасників руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем Ніссан, державний номерний знак НОМЕР_2, що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив ст. 124 КУпАП. На дату скоєння пригоди відповідач ОСОБА_2 не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальність власників наземних транспортних засобів. Вина відповідача ОСОБА_2 підтверджується постановою Дарницького районного суду м. Києва від 29 листопада 2013 року. В результаті зазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль Ніссан, державний номерний знак НОМЕР_2, що належить ОСОБА_3 Згідно Звіту №449 про оцінку автомобіля Ніссан, державний номерний знак НОМЕР_2 від 30.12.2013 року розмір завданих збитків його власнику становить 5 211,53 грн. 27 грудня 2013 року потерпілий повідомив про страховий випадок та звернувся до МТСБУ для отримання відшкодування з відповідною заявою, розглянувши яку позивач 13 лютого 2014 року здійснив виплату відшкодування потерпілому в розмірі 4 342,94 грн., Тому на підставі викладеного та керуючись стст. 1166, 1188, 1191 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України) позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь грошові кошти в розмірі понесених витрат 4 342,94 грн., витрати на правову допомогу в розмірі 1500,00 грн., витрати на послуги аварійного комісара в розмірі 732,00 грн. та судові витрати в розмірі 1 378,00 грн.

В судове засіданні представник позивача не з'явився, надіслав при цьому до суду клопотання про розгляд справи без його участі та зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с. 29). Відповідач, у свою чергу, проти позову заперечував, посилаючись на те, що на момент вчинення ДТП перебував у статусі інваліда війни, а тому, відповідно до положень ст. 13 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі - Закон №1961) звільняється від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України, а відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцем якої він є, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом №1961. На підтвердження вказаного надав копію посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_3 та просив у задоволені позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Суд, вислухавши осіб, які приймали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог з наступних підстав.

Судом встановлено, що 27 вересня 2013 року, близько 12 години 30 хвилин, ОСОБА_2 керуючи автомобілем ВАЗ, державний номерний знак НОМЕР_1, рухаючись в м. Києві по вул. Бориспільська, 26, під час руху заднім ходом не переконався, що це буде безпечно для інших учасників руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем Ніссан, державний номерний знак НОМЕР_2, що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив ст. 124 КУпАП.

На дату скоєння пригоди відповідач - ОСОБА_2 не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальність власників наземних транспортних засобів, при цьому його вина підтверджується постановою Дарницького районного суду м. Києва від 29 листопада 2013 року (а.с. 7).

В результаті зазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль Ніссан, державний номерний знак НОМЕР_2, що належить ОСОБА_3

Відповідно до положень п. 40.3 ст. 40 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі - Закон) МТСБУ має право залучати аварійних комісарів у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у ст. 41 цього Закону.

Згідно Звіту №449 про оцінку автомобіля Ніссан, державний номерний знак НОМЕР_2, від 30.12.2013 р. розмір завданих його власнику збитків становить 5 211,53 грн. (а.с. 12 - 17).

27 грудня 2013року потерпілий повідомив про страховий випадок та звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України для отримання відшкодування з відповідною заявою (а.с. 4), внаслідок чого позивачем здійснено виплату потерпілій особі у розмірі 4 3423,94 грн.

Водночас, судом також встановлено, що відповідач є інвалідом війни та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій, даний факт підтверджується його посвідченням (а.с. 31).

При цьому, загальні підстави та особливості відшкодування шкоди, завданої, зокрема, джерелом підвищеної небезпеки, передбачені у статтях 1166, 1167, 1187 ЦК України. Згідно з положеннями частини другої статті 1187 цього кодексу шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Отже, особа, якій заподіяно шкоду, зокрема внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у випадках, визначених законом, має право на її відшкодування. Захист цього права фізичних та юридичних осіб у разі настання страхових випадків, передбачених договором страхування або законом, забезпечує цивільно-правовий інститут страхування.

Законом України «Про страхування» від 7 березня 1996 року № 85/96-ВР зі змінами встановлено види обов'язкового страхування, одним із яких є страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (пункт 9 частини першої статті 7). Закон №1961 є спеціальним законом, що регулює правовідносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. У цьому законі визначено, що особами, відповідальність яких вважається застрахованою, є страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом, тобто таким, який зазначається у чинному договорі обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована (пункти 1.4, 1.7 статті 1).

Страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів спрямоване на захист матеріальних інтересів потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та на компенсацію шкоди, заподіяної їх життю та здоров'ю, а також завданих їм матеріальних та моральних збитків, у тому числі за рахунок Моторного бюро, у випадках, передбачених Законом №1961.

Одним із завдань МТСБУ є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених Законом №1961.

У разі заподіяння шкоди особами, на яких поширюється дія пункту 13.1 статті 13 цього Закону №1961, МТСБУ відшкодовує її за рахунок коштів фонду захисту потерпілих (підпункт 39.2.1 пункту 39.2 статті 39, підпункт «г» пункту 41.1 статті 41 Закону №1961).

Отже, у встановлених Законом № 19611 випадках Моторне бюро виступає гарантом відшкодування шкоди потерпілим від дорожньо-транспортних пригод за рахунок коштів відповідних фондів.

Відповідно до п. 38.2.1 ст. 38 Закону №1961 МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.

А згідно п. 13.1 ст. 13 Закону №1961 (в редакції на дату ДТП) учасники бойових дій та інваліди війни, що визначені законом, інваліди I групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним інваліду I групи, у його присутності, звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом.

Отже, оскільки відповідач, як інвалід війни, звільняється від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України, вимоги МТСБУ щодо відшкодування ним витрат у порядку регресу задоволенню не підлягають.

На підставі вищевикладеного та керуючись стст. 1166, 1187, 1191 Цивільного кодексу України, ст. 13, 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», стст. 60, 79, 88, 174, 209, 212, 215-218 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ: КАЛІУШКО Ф.А.