Справа № 346/4211/16-ц
Провадження № 2-з/346/38/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2016 р. м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

Суддя Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області Беркещук Б.Б. розглянувши клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою до ПАТ «Прикарпаття» про стягнення заборгованості по заробітній платі за період з 01.08.2013 року по 30.06.2016 року у розмірі 75 839 грн.

Позивач ОСОБА_1 подала до суду клопотання про забезпечення позову та просить накласти арешт на нерухоме майно та банківські рахунки ПАТ «Прикарпаття» мотивуючи тим, що з 01.08.2013 р. вона не отримує заробітної плати на ПАТ "Прикарпаття". Протягом 2014-2015 рр. декілька раз зверталась до тимчасово виконуючого обов'язки голови правління ПАТ "Прикарпаття" ОСОБА_2 з проханням надати їй довідку щодо розміру її заробітної плати. На що отримала документи з різними сумами заборгованості, що свідчить про недобросовісність відповідача. Звернувшись до незалежної аудиторської фірми «Аудит-сервіс ІНК», яка на основі наданих документів, здійснила розрахунок суми заборгованості по заробітній платі, було встановлено, що розмір заборгованості по заробітній платі станом на 30.06.2016 р. становить 75 839,00 грн.

Крім того, зазначила, що керівництво ПАТ "Прикарпаття" систематично порушує вимоги законодавства, що спричиняє погіршення фінансового стану товариства, тому вважає , що не вжиття заходів до забезпечення позову надасть можливість відповідачу уникати своїх зобов'язань та надалі затягувати судовий процес.

Дослідивши матеріали справи суд доходить висновків .

Відповідно до ст.. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі , може вжити заходи забезпечення позову

Відповідно до ст. 152 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання, та іншим

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Перевіривши матеріали справи суд вважає, що заява до задоволення не підлягає, оскільки позивачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду та не вказано співрозмірність вжитих заходів забезпечення позову із предметом спору. Позивачем в заяві не вказано перелік майна на яке накладається арешт, а також вартість даного майна, не надано доказів про належність майна відповідачу.

Окрім того, накладення арешту на банківські рахунки ПАТ «Прикарпаття» призведе до фактичного припинення діяльності товариства, що потягне за собою порушення прав осіб, що перебувають з ним у трудових відносинах.

На підставі наведеного та враховуючи те, що у даній справі відсутній причинно-наслідковий звязок між можливістю виконання такого судового рішення та вжиттям судом, вказаних позивачем заходів забезпечення позову, суд вважає, що у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно та банківські рахунки -відмовити за безпідставністю.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Беркещук Б. Б.