Справа № 569/1461/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2016 року Рівненський міський суд

під головуванням судді - Ковальова І.М.

при секретарі - Грицаюк О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання неповнолітніх дітей,-

в с т а н о в и в:

В Рівненський міський суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання неповнолітніх дітей звернулась ОСОБА_1

В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримала. Суду пояснила, що з відповідачем по справі вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18 жовтня 2002 року, від якого мають двох неповнолітніх дітей - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Спільне життя між ними не склалось, оскільки між ними різні погляди на життя та побут, відсутність до неї поваги з боку чоловіка, його безвідповідальність та нещирість, а також негативна поведінка відповідача, який не приділяв належної уваги сім'ї. На даний час вони проживають окремо, не ведуть спільного господарства та бюджету, не підтримують подружніх стосунків, примирення між ними не можливе.

Тому просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, неповнолітніх дітей залишити на проживанні з нею.

Відповідач в судовому засіданні заявлені позовні вимоги позивача не визнав, вважає, що сім'я може бути ще збережена.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення.

Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18 жовтня 2002 року.

Дана обставина стверджується дослідженим в судовому засіданні свідоцтвом про шлюб (повторне) серії НОМЕР_1 виданим 21 січня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції з якого вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб 18 жовтня 2002 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів 2002 року жовтня місяця 18 числа зроблено відповідний актовий запис з а№1497. Прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка ОСОБА_2, дружини ОСОБА_2.

Від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується дослідженими в судовому засіданні:

свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 виданим 18 червня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану м.Рівне з якого вбачається, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року в м.Рівне, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 2003 року червня місяця 18 числа зроблено відповідний запис за №1133. Батьками записані ОСОБА_2 та ОСОБА_1;

свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 виданим 15 лютого 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції з якого вбачається, що ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 року в м.Рівне, про що в Книзі реєстрації народжень 2010 року лютого місяця 15 числа зроблено відповідний актовий запис за №367. Батьками записані ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

Як було встановлено в судовому засіданні сторони по справі проживають окремо, не ведуть спільного господарства та бюджету, не підтримують подружніх стосунків, позивач втратила до відповідача почуття любові та поваги.

Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Відповідно до ст.111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Судом виносилось на розгляд позивача питання про надання сторонам терміну для примирення, однак позивач від надання терміну для примирення категорично відмовилася.

Відповідно до ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, а також те, що в судовому засіданні було встановлено, що сторони по справі тривалий час проживають окремо, не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства та бюджету, позивач втратила до відповідача почуття любові та поваги, від надання терміну для примирення категорично відмовилася, подальше спільне життя сторін по справі і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам позивача, а також те, що відповідач не подав до суду заперечень про те, що неповнолітні діти після розірвання шлюбу будуть проживати з матір'ю, тому суд вважає, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають до повного задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,60,88,212,213,215,293,294 ЦПК України, ст.ст.110,111,112,160 СК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання неповнолітніх дітей - задоволити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 18 жовтня 2002 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, актовий запис №1497 - розірвати.

Визначити місце проживання неповнолітніх дітей сторін - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 з матір'ю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий :