01.08.2016 Справа №7601244/16-ц
Провадження №2/760/2385/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/заочне/

01 серпня 2016 року Солом'янський районний суд м. Києва

в складі головуючого судді Демидовської А.І.

при секретарі - Шевченко О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державний вищий навчальний заклад «Міжгалузева академія Управління» про стягнення заборгованості по заробітній платі та вихідної допомоги,

В С Т А Н О В И В :

Позивач 20.01.2016 року звернулась до суду з позовом і з урахуванням заяви про зміну позовних вимог просила стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі за травень, червень, липень та серпень 2015 становить 7222, 54 грн.; вихідна допомога в розмірі середньомісячного заробітку становить 2014,00 грн.; компенсація за чотири дні відпустки - 366, 18 грн., всього 9603, 72 грн.

Посилається в позові на те, що ОСОБА_1, працювала у державному вищому навчальному закладі «Міжгалузева академія управління» з 20 червня 2000 року по 01 вересня 2015року.

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 27.05.2015 р. № 547-р додаток № 1) та наказу Міністерства освіти і науки України від 19.06.2015р. № 661 додаток № 2) припинено юридичну особу - державний вищий навчальній заклад Міжгалузева академія управління» шляхом реорганізації (приєднання) його до Київського Національного університету технологій та дизайну як структурного підрозділу.

Наказом Міністерства освіти і науки України від 19.06.2015 року № 661 було прийнято рішення про припинення ДВНЗ «Міжгалузева академія управління» шляхом приєднання його до Київського національного університету технологій і дизайну, який є правонаступником всіх прав та обов'язків ДВНЗ «Міжгалузева академія управління».

01.09.2015 року позивач була звільнена з займаної посади на підставі ч.1 ст.40 КЗпП України з виплатою вихідної допомоги у розмірі середньомісячного заробітку.

В день звільнення відповідачем не був проведений розрахунок з позивачем, тим самим грубо порушено норми трудового законодавства України і права позивача, як працівника.

Позивач у судове засідання не з'явилася, подала через канцелярію суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про дату та час слухання справи, про причини неявки суд до відома не поставив.

Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд за згодою позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача, виходячи з наступного.

Позивач з 20 червня 2016 р. по 01 вересня 2015 року працювала у державному вищому навчальному закладі «Міжгалузева академія управління».

Відповідно до наказу Міністерства освіти і науки України від 19.06.2015 року №661 було прийнято рішення про припинення ДВНЗ «Міжгалузева академія управління» шляхом приєднання його до Київського національного університету технологій і дизайну як структурного підрозділу. Київський національний університет технологій і дизайну, є правонаступником всіх прав та обов»язків ДВНЗ «Міжгалузева академія управління» з моменту внесення відповідних змін до Єдиного державного реєстру підприємств, установ, організацій України.

Наказом № 54-к від 01.09.2015 року позивач була звільнена з 01.09.2015 року з займаної посади на підставі п.1 ст.40 КЗпП України з виплатою вихідної допомоги у розмірі середньомісячного заробітку ( ст.44 КЗпП України).

Статтею 44 КЗпП України передбачено, що при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у пункті 6 статті 36 та пунктах 1,2 і 6 статті 40 цього Кодексу, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку.

Відповідно до ст.96 КЗпП України основою організації оплати праці є тарифна система оплати праці, яка включає тарифні сітки, тарифні ставки, схеми посадових окладів і тарифно-кваліфікаційні характеристики (довідники).

Тарифна система оплати праці використовується для розподілу робіт залежно від їх складності, а працівників - залежно від їх кваліфікації та за розрядами тарифної сітки. Вона є основою формування та диференціації розмірів заробітної плати.

Формування тарифної сітки (схеми посадових окладів) провадиться на основі тарифної ставки робітника першого розряду, яка встановлюється у розмірі, що перевищує законодавчо встановлений розмір мінімальної заробітної плати, та міжкваліфікаційних (міжпосадових) співвідношень розмірів тарифних ставок (посадових окладів).

Відповідно додатку 1 до наказу Міністерства освіти і науки України від 26.09.2005 року № 557 «Про впорядкування умов оплати праці та затвердження схем тарифних розрядів працівників навчальних закладів, установ освіти та наукових установ», до посади, що має тарифний розряд 12 застосовується тарифний коефіцієнт 2,12.

Згідно з п.1 примітки до вказаного додатку посадові оклади (тарифні ставки) з 1 січня 2014 року розраховуються виходячи з розміру посадового окладу (тарифної ставки) працівника 1 тарифного розряду - 852 гривні, з 01 вересня 2015 року - 1012 гривень, з 01 грудня 2015 року - 1113 гривень.

Відповідно до п.2 примітки посадові оклади (тарифні ставки) за розрядами Єдиної тарифної сітки визначаються шляхом множення окладу (ставки) працівника 1 тарифного розряду на відповідний тарифний коефіцієнт. У разі, коли посадовий оклад (тарифна ставка) визначений у гривнях з копійками, цифри до 0,5 - відкидаються, від 0,5 і вище - заокруглюються до однієї гривні.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.09.2009 року № 1073 «Про підвищення заробітної плати працівникам бібліотеки»встановлено працівникам державних і комунальних бібліотек, які провадять культурну, освітню, інформаційну, науково-дослідну, методичну діяльність та займають посади, включені до переліку посад згідно з додатком до Порядку виплати доплати за вислугу років працівникам державних і комунальних бібліотек, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 січня 2005 р. N 84надбавку за особливі умови роботи у граничномурозмірі 50 відсотків посадового окладу.

Суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення заборгованості по заробітній платі за період травень-серпень 2015 обґрунтовані та підлягають задоволенню в сумі 7222,54 грн.

Відповідно до ст.44 КЗпП України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку в розмірі 2014,00 грн.

Ст.116 КЗпП України встановлено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо в день звільнення працівник не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

З точки зору закону заходи, встановлені ст.117 КЗпП України, є відповідальністю роботодавця перед працівником в разі несвоєчасного розрахунку при звільненні.

Суд вважає, що вимоги позивача в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Сама по собі відсутність грошових коштів у роботодавця не свідчить про відсутність вини підприємства у невиплаті заробітної плати та не виключає його відповідальності.

Згідно п.2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100 середній заробіток обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана виплата.

Згідно з ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона зобов"язань довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст.57-60 ЦПК України.

З огляду на викладене вище, вимоги позивача підлягають задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по заробітній платі за травень, червень, липень та серпень 2015 становить 7222, 54 грн.; вихідна допомога в розмірі середньомісячного заробітку становить 2014,00 грн.; компенсація за чотири дні відпустки - 366, 18 грн., всього 9603, 72 грн.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551,2 грн.

Керуючись ст.ст.44, 115, 116-117, 233, 237-1 КЗпП України, ст.ст.3, 4, 10-11, 57-60, 88, 209, 212-215, 218, 224-226, 228, 294 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Державний вищий навчальний заклад «Міжгалузева академія Управління» про стягнення заборгованості по заробітній платі та вихідної допомоги задовольнити.

Стягнути з Державного вищого навчального закладу «Міжгалузева академія управління» на користь ОСОБА_1 по заробітній платі за травень, червень, липень та серпень 2015 становить 7222, 54 грн.; вихідна допомога в розмірі середньомісячного заробітку становить 2014,00 грн.; компенсація за чотири дні відпустки - 366, 18 грн., всього 9603, 72 грн.

Стягнути з Державного вищого навчального закладу «Міжгалузева академія управління» на користь Держави судовий збір в сумі 551,20 грн.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ: А.І. Демидовська