ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/6415/16-ц
провадження № 2/753/4201/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" травня 2016 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Вовк Є.І., вивчивши матеріали справи за позовом, підписаним ОСОБА_2, в якому позивачем вказано ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції в м. Києві МВС України, Прокуратури м. Києва, Державної казначейської служби України про стягнення 50000000 грн. та зобов"язання вчинити дії,

Встановив:

До Дарницького районного суду м. Києва надійшов вказаний позов.

Вказану заяву було подано без додержання вимог, викладених у ст.119 ЦПК України, а саме: не надано документу щодо повноважень представника позивача, передбаченого вимогами ст.42 ЦПК України; не вказано поштового індексу позивача.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва було вирішено залишити без руху позовну заяву з наданням строку для виправлення недоліків - 5 днів.

Копія вказаної ухвали була отримана ОСОБА_3 29.04.2016 року (згідно з розпискою у рекомендованому листі), як і ОСОБА_2, проте недоліки позову не були усунуті у повному обсязі.

Так, заявником була долучена лише фотокопія договору №1 про надання адвокатських послуг від 06.01.2016 року щодо конкретизації повноважень ОСОБА_2, в якій міститься така конкретизація щодо представництва інтересів замовника саме по кримінальним справам (п.1.1 та п.2.1), а також у вказаній фотокопії договору №1 відсутні посилання на повноваження щодо підписання позовних заяв ОСОБА_2

При цьому, вказану фотокопію довіреності, без врахування положень ст.42 ЦПК України, намагався завірити сам ОСОБА_2

Проте, положеннями ст.42 ЦПК України передбачено наступне.

Повноваження представників сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, мають бути посвідчені такими документами:

1) довіреністю фізичної особи;

2) довіреністю юридичної особи або документами, що посвідчують службове становище і повноваження її керівника;

3) свідоцтвом про народження дитини або рішенням про призначення опікуном, піклувальником чи охоронцем спадкового майна.

2. Довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або посадовою особою організації, в якій довіритель працює, навчається, перебуває на службі, стаціонарному лікуванні чи за рішенням суду, або за місцем його проживання (при цьому, відсутнє посилання на докази щодо проживання (реєстрації) позивача у м. Вишгороді.

Довіреність фізичної особи, яка є суб'єктом права на безоплатну вторинну правову допомогу, за зверненням якої прийнято рішення про надання такої допомоги, може бути посвідчена посадовою особою органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

3. Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом посадової особи, уповноваженої на це законом, статутом або положенням, з прикладенням печатки юридичної особи.

4. Повноваження адвоката як представника можуть також посвідчуватись ордером, дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги, або договором. До ордера обов'язково додається витяг із договору, у якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій. Витяг засвідчується підписом сторін договору.

5. Оригінали документів, зазначених у цій статті, або копії з них, посвідчені суддею, приєднуються до справи.

Отже, крім відсутності у вказаній фотокопії договору №1 посилання на повноваження щодо підписання позовних заяв ОСОБА_2, належить зазначити також, що регламентований ст.ст.42, 119 ЦПК України перелік належних документів, які підтверджують повноваження представника особи у цивільному судочинстві (зокрема і на стадії відкриття провадження по справі), не передбачає можливості належного підтвердження відповідних повноважень представника шляхом надання вказаної фотокопії відповідних документів. При цьому, ст.42 ЦПК України імперативно встановлює, що саме оригінали документів, зазначених у цій статті, або копії з них, посвідчені суддею, приєднуються до справи .

Судом також враховано, що Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючі п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв'язку з наведеним, вказані вимоги не є порушенням права на справедливий судовий захист та не можуть вважатися обмеженням права доступу до суду.

При цьому з положень ч.2 ст.121 ЦПК України вбачається: якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями статтями 119 і 120 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду; інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Відповідно до положень ч.5 ст.121 ЦПК України - повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На підставі викладеного, вважаю, що відповідно до ст.121 ЦПК України заяву належить повернути.

Керуючись ст.121 ЦПК України,

Ухвалив:

Повернути позов підписаний ОСОБА_2, в якому позивачем вказано ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції в м. Києві МВС України, Прокуратури м. Києва, Державної казначейської служби України про стягнення грошових коштів та зобов"язання вчинити дії.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом 5 днів з дня отримання її копії.

Суддя: