Справа № 536/245/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2016 року Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді Клименко С.М.

за участю секретаря Кірікової В.С.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в залі судових засідань в місті Кременчуці справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання посилаючись, що вони з відповідачем перебували в шлюбі, від якого мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який досяг повноліття та навчається у Кременчуцькому коледжі транспортної інфраструктури на денній формі навчання і потребує матеріальної допомоги з боку батька, яку відповідач не надає, але має можливість надавати.

Просила стягнути з ОСОБА_2 аліменти на користь сина ОСОБА_3 у розмірі 1/4 ч. з усіх видів його заробітку.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засідання позов підтримала та просила задовольнити, про підстави та обставини якого пояснила, так як це викладено в заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнав частково, погодився оплачувати навчання сина в розмірі 600 грн. щомісячно.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані матеріали справи і оцінюючи все в сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно з ч.3 ст.10, ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах встановлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Частиною 4 статті 60 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Рішення повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно з'ясованих обставин.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Судом встановлено, що сторони: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 являються батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з матір'ю позивачем ОСОБА_1, що підтверджується актом Товариства з обмеженою відповідальністю «Добробит» від 26 лютого 2016 року та знаходиться на її матеріальному утриманні.

ОСОБА_3 є студентом 3-го курсу денного відділення Кременчуцького коледжу транспортної інфраструктури, навчається на комерційній основі, стипендії не отримує, термін навчання з 01 вересня 2013 року по 30 червня 2017 року, що підтверджується довідкою № 87/02-24 від 01 лютого 2016 року.

Позивач ОСОБА_1 згідно довідки Кременчуцького міськрайонного центру зайнятості від 25 лютого 2016 року за № 1272 з 16 лютого 2015 року по 23 лютого 2016 року була зареєстрована як безробітня та її дохід за цей період склав 12 350 грн. 47 грн., на даний час не працює, має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_4 та погодилася на оплату відповідачем навчання сина в коледжі в розмірі 580 грн. щомісячно.

Відповідач ОСОБА_2 працює водієм автотранспортних засобів в Товаристві з обмеженою відповідальністю Науково-виробнича фірма «ТЕХВАГОНМАШ» та за період з вересня 2015 року по лютий 2016 року отримав дохід в сумі 29 450 грн., сплачує аліменти на утриманні сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, який проживає з позивачем ОСОБА_1. Інших осіб, які перебувають на його утриманні немає.

Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Згідно статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням вимог ст. 182 СК України, що при призначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення.

Такі встановлені в судовому засіданні обставини справи та аналіз наведених норм матеріального права дають суду підстави для висновку про те, що на позивача ОСОБА_1 покладений весь обсяг обов'язків, пов'язаних з утриманням повнолітнього сина, який навчається, що ставить її в скрутне матеріальне становище і ОСОБА_3, який продовжує навчання, потребує матеріальної допомоги відповідача, який має можливість її надавати в погодженому сторонами розмірі 600 грн. щомісячно до закінчення навчання.

Оскільки позов задоволено, то в відповідності до ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача судовий збір в дохід держави.

Керуючись ст,ст.10, 11, 88, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, на підставі ст.ст. 199, 200 СК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання задовольнити.

Стягувати аліменти з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця і жителя АДРЕСА_1 ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 600 (шістсот) грн. щомісячно на час його навчання, починаючи з 16 лютого 2016 року по 30 червня 2017 року.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в сумі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області через Кременчуцький районний суд всіма учасниками процесу на протязі 10 днів з дня після його проголошення.

Суддя С. М. Клименко