Єдиний унікальний номер 233/6525/15-ц Номер провадження 22-ц/775/414/2016
Головуючий у 1 інстанці.ї ОСОБА_1
Доповідач Постолова В.Г.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2016 року Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Постолової В.Г.

суддів :Халаджи О.В., Санікової О.С.

за участі секретаря Кіпрік Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмуті апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 30 грудня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2015 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, посилаючись на те, що відповідач є його батьком і який знаходився в зареєстрованому шлюбі з його матір*ю, який було розірвано 20 вересня 2005 року. Відповідач сплачував аліменти на його утримання до досягнення ним повноліття.

З 2015 року він навчається в Московському державному університеті технологій та управління імені ОСОБА_4 на платному денному відділенні, сплачує за своє навчання 14445 грн. за кожен семестр, стипендії не одержує, не забезпечений місцем у гуртожитку та проживає у родичів. Позивач несе витрати, пов*язані з навчанням , а саме витрати на проїзд у розмірі 33 грн на день, харчування в учбовому закладі в розмірі 49 грн на день, на придбання одягу, взуття, книг та медикаментів. Його матір на місяць може виділити йому лише 5000 грн, що не достатньо для забезпечення нормального рівня його життя.

Батько добровільно матеріальної допомоги йому не надає, хоча має таку можливість. Просив стягнути з відповідача на його користь аліменти на своє утримання в розмірі 700 грн. щомісячно до закінчення навчання.

Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 30 грудня 2015 року позовні вимоги задоволені частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 щомісячно аліменти на його утримання у зв*язку з продовженням навчання в розмірі 200 грн. , починаючи з 24 листопада 2015 року і до закінчення навчання тривалістю у чотири роки, але не довше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років, без врахування часу канікул. В задоволені іншої частини позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 487 грн 20 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове про відмову в задоволені позову, посилаючись на неповне з*ясування судом обставин, що мають значення для справи, зокрема суд не з*ясував матеріальний стан відповідача, наявність у нього автомобіля, земельних паїв та розмір його заробітної плати.

Позивач не з*явився до суду апеляційної інстанції , про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до рекомендованого повідомлення , просили розглянути справу у його відсутність.

Відповідач не з*явився до суду апеляційної інстанції, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи,відповідно до рекомендованого повідомлення.

Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги , апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню за таких підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Встановлено, що судом при розгляді справи таких порушень припущено не було, тому підстави для скасування рішення відсутні.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивач потребує матеріальної допомоги у зв*язку з продовженням навчання, а відповідач має можливість надавати таку допомогу.

Такий висновок суду відповідає встановленим обставинам по справі та нормам матеріального права.

Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Згідно з ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов*язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень , крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності.

Судом установлено, що відповідач ОСОБА_3 є батьком позивача ОСОБА_2 , який народився 4 січня 1997 року .

Після розірвання шлюбу між батьками позивача відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу від 20 вересня 2005 року він залишився проживати разом з матір*ю, а 6 лютого 2015 року одержав вид на проживання в Російській Федерації, який дійсний до 4 січня 2020 року.

Відповідно до договору про навчання від 27 червня 2015 року та копії довідки позивач зарахований на перший курс денного відділення ФДБОУ ВО Московського державного університету технологій та управління імені ОСОБА_4, стипендія йому не призначена , період навчання становить 4 роки , вартість семестру навчання складає 45000 руб .

Встановлено, що матір позивача офіційно не працевлаштована , на обліку у міському центрі зайнятості не перебуває, зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 а кв.53 , має склад сім*ї : син ОСОБА_2, батько ОСОБА_5 ,ІНФОРМАЦІЯ_2, який відповідно до довідки ВКК № 475/6 потребує постійного стороннього догляду, не здатний до самообслуговування на строк з 6 жовтня 2015 року по 6 жовтня 2017 року.

Встановлено, що відповідач має нову дружину та сина ОСОБА_6,ІНФОРМАЦІЯ_3 і відповідно до довідки ТОВ « ОКВИН-5» 15 грудня 2015 року прийнятий на роботу механіком на 0,5 ставки(оклад 700 грн), яка також підтверджена записом в трудовій книжці, наданій відповідачем до суду апеляційної інстанції.

Доказів про те, що відповідач має інші доходи позивачем не надано, а посилання в скарзі про те, що відповідач по справі має квартиру та земельні ділянки та може мати з цього прибуток неспроможні,оскільки відповідно до ч.4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, дійшов обґрунтованого висновку про те, що повнолітній позивач у зв*язку з продовженням навчання потребує матеріальної допомоги, а відповідач має можливість надавати йому таку допомогу.

Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітню дитину в твердій грошовій сумі та (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Вирішуючи питання про розмір аліментів, який підлягає стягненню з відповідача, суд відповідно до ст.ст. 182, 200 СК України в повній мірі врахував усі обставини справи, зокрема стан здоров*я та матеріальний стан позивача та відповідача, який не визнаний непрацездатною особою, працевлаштований на 0,5 ставки, має на утриманні ще неповнолітнього сина , та можливість його надавати таке утримання та вірно визначив розмір аліментів в розмірі 200 грн.

Виходячи з наведеного, та враховуючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до висновку, що висновки суду першої інстанції відповідають встановленим обставинам та підтверджуються матеріалами справи.

Доводи апеляційної скарги не спростовують вказаних правових висновків суду та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, що призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи і висновків суду не спростовують.

Оскільки апеляційним судом не встановлено порушення або неправильне застосування судом першої інстанції при розгляді цієї справи норм матеріального чи процесуального права та невідповідності висновків суду обставинами справи, то підстав для задоволення скарги і скасування судового рішення з ухваленням нового рішення немає.

Керуючись ст. ст.303, 307,308,314-315 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити .

Рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 30 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді: