Справа № 639/1954/16-ц
Провадження № 2/639/1035/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2016 року суддя Жовтневого районного суду м. Харкова Гаврилюк С.М., розглянувши позовну заяву Дарсалія Джумбера до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією родиною та визнання права власності,

встановив:

Дарсалія Джумбер звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією родиною та визнання права власності.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 02.03.2016 року позовна заява була залишена без руху, оскільки подана з порушенням п. 2, 4, 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, а саме позивачем не вказано ім'я (найменування) відповідача, його місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі, не вказана ціна позову щодо вимог майнового характеру та не зазначено докази, що підтверджують факт проживання однією родиною та витрати позивача на ремонт будинку та допоміжних будівель.

Позивачем в порядку виконання вказаної ухвали надано до суду 24.03.2016 року позовну заяву, якою частково усунуто недоліки, що зазначені в ухвалі суду від 02.03.2016 року, а саме: вказано імя відповідача, його місце проживання, поштовий індекс та зазначено ціну позову. Однак позивачем не усунуто інші недоліки, вказані в ухвалі суду від 02.03.2016 року. Так, позивачем в порушення п. 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, якою передбачено, що позовна заява повинна містити зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, не зазначено докази, що підтверджують факт проживання однією родиною та витрати позивача на ремонт будинку та допоміжних будівель. Посилання позивача на те, що докази проживання однією сімєю з ОСОБА_2 та витрати позивача на ремонт будинку та допоміжних будівель будуть надані під час попереднього судового засідання суд не бере до уваги, оскільки п. 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України чітко передбачено, що ці докази мають бути зазначені в позовній заяві, а подані сторонами суду , відповідно до ст. 131 ЦПК України до початку розгляду справи по суті.

Крім того, позивачем в порушення ч. 5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у повному обсязі за вимоги майнового та немайнового характеру.

Так, позивач зазначає у позові, що судовий збір за окремим провадженням складає 275,60 грн. а загальна сума судового збору 3275,60 грн. Однак, позивач звернувся до суду не в порядку розділу IY ЦПК України, що передбачає розгляд справ в порядку окремого провадження, а з позовною заявою, в якій заявляє як вимогу майнового характеру (визнання права власності) так і вимогу немайнового характеру (про встановлення факту проживання однією родиною), а тому судовий збір за вимогу немайнового характеру має бути сплачено за ставкою, встановленою за вимогу немайнового характеру.

Спеціальним нормативно-правовим актом, який визначає правові засади справляння судового збору, платників, обєкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору є Закон України «Про судовий збір».

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» №3674-VI від 08.07.2011 р., розмір ставки судового збору за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати (551 грн. 20 коп.) та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати (6890 грн.).

Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» №3674-VI від 08.07.2011 р. встановлено розмір ставки судового збору за подання позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, який складає 0,4 розміру мінімальної заробітної плати (551 грн. 20 коп.).

Частиною 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» №3674-VI від 08.07.2011 р. передбачено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. Як розяснено в п.п. 10, 12, 13 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року подані до суду позовні заяви чи заяви можуть містити кілька самостійних позовних вимог, кожна з яких є обєктом справляння судового збору. У випадках обєднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з частиною третьою статті 6 Закону № 3674-VI підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для позовних заяв зі спорів немайнового характеру.

Судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Місячний розмір мінімальної заробітної плати з 01 січня 2016 року становить 1378 грн. 00 коп.

Таким чином, враховуючи, що ціна позову складає 300000 грн., і при цьому позивачем не у повному обсязі сплачено судовий збір за вимогу немайнового характеру (про встановлення факту проживання однією родиною), то позивачеві необхідно доплатити на р/р 0008 (код ЄДРПОУ суду - 02893738, отримувач коштів ГУ ДКС України у Жовтневому районі м. Харкова Харківської області, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37999612, банк отримувача ГУДКСУ у Харківській області, код банку отримувача (МФО) 851011, код класифікації доходів бюджету 22030001) судовий збір за вимогу немайнового характеру в розмірі 265 грн. 20 коп., а також зазначити у позовній заяві докази, що підтверджують факт проживання однією родиною та витрати позивача на ремонт будинку та допоміжних будівель.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у ст. 119 і ст. 120 ЦПК України, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 119, 121 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Дарсалія Джумбера, третя особа: ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією родиною та визнання права власності залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправити зазначені недоліки протягом пяти днів з дня отримання копії даної ухвали.

Розяснити, що інакше позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачеві.

Ухвала в частині визначення розміру судового збору може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя С.М.Гаврилюк