Справа 574/895/16-ц
Провадження 2/574/294/2016
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2016 року Буринський районний суд Сумської області

в складі : головуючого судді -Міщенко В. М.

при секретарі Ключник О. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Буринь справу за позовом ОСОБА_1 до Михайлівська сільська рада Буринського району Сумської області про встановлення фактів. що мають юридичне значення та про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Михайлівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно та встановлення фактів що ають юридичне значення.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що в сертифікатах на право власності на земельну ділянку маються незастережені виправлення кадастрового номера.

Викладені вище обставини фактично унеможливлюють прийняття спадщини.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги ОСОБА_1 підтримав і просить їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, позов визнає, просить його задовольнити та просить слухати справу без їх участі.

Суд, дослідивши обставини справи, вислухавши сторони, приходить до висновку, що позов доведено і він підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Нова Олександрівка Буринського району Сумської області помер батько позивачки - ОСОБА_3.

Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, в тому числі, на земельну частку (пай), розміром 2,91 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що знаходиться на території Михайлівської сільської ради Буринського району Сумської області, відповідно до дублікату сертифікату на право на земельну частку (пай) НОМЕР_1 від 01 липня 2016 року.

Спадкоємцем першої черги за законом його майна стала його донька - ОСОБА_1, тобто позивачка.

У встановлений законом шестимісячний строку позивачка прийняла спадщину шляхом фактичного вступу в управління і володіння спадковим майном.

Згідно ст. 525 ЦК Української РСР від 18.07.1963, що діяв на час виникнення спірних правовідносин (далі - ЦК УРСР) - часом відкриття спадщини визначається день смерті спадкодавця.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР - визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Нещодавно ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса з питанням оформлення спадщини на вищевказане майно свого батька, але у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачці було відмовлено, оскільки текст сертифікату не було відтворено у первинному варіанті, а також через те, що чинне законодавство не визначає порядок видачі дублікату сертифікату, про що було надано відповідного листа, та роз'яснено, що при таких обставинах питання успадкування підлягає вирішенню в судовому порядку.

Частиною 1 ст. 524 ЦК УРСР встановлено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Відповідно до ст. 527 ЦК УРСР - спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народжені після його смерті.

Згідно ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР - при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Згідно ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР - прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно ч. 2 ст. 12 Закону України «Про власність» від 07.02.1991 року, що діяв на час виникнення спірних правовідносин (далі - ЗУ «Про власність») - громадянин набуває права власності також на майно, одержане внаслідок успадкування або укладення інших угод, не заборонених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 48 ЗУ «Про власність» - власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння, і відшкодування завданих цим збитків.

Згідно пункту 10, 11 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від.30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» - відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Із дублікату сертифікату на право на земельну частку (пай) НОМЕР_1 від 01 липня 2016 року вбачається, що його виготовлено на ім'я ОСОБА_3, на підставі розпорядження Буринської райдержадміністрації від 22 березня 1996 року № 106, і останньому належить право на земельну частку (пай), розміром 2,91 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що знаходиться на території Михайлівської сільської ради Буринського району Сумської області та перебувала у колективній власності сільськогосподарського акціонерно-пайового товариства закритого типу «ім. Воровського».

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 16.04.2004 р. «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» - член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку,_^юли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

Крім того, Верховний суд України, узагальнюючи практику розгляду земельних спорів, звернув увагу на те, що право на земельну частку (пай) виникає не з часу внесення членів КСП до списків, доданих до державного акта на право колективної власності на землю, перевірки, уточнення і затвердження цих списків, а також і не з часу отримання сертифіката, а з моменту передачі державного акта про право колективної власності на землю конкретному КСП, членом якого він є.

Як вбачається із Державного акту на право колективної власності на землю серії СМ № 000002, останній виданий 25 травня 1995 року на підставі рішення Михайлівської сільської ради народних депутатів від 20 березня 1995 року № 9.

В той же час було звернуто увагу на те, що у вищезгаданому сертифікаті на право на земельну частку (пай) НОМЕР_1 від 01 липня 2016 року, прізвище та по батькові батька позивачки записано як «ОСОБА_3», що є відмінним від прізвища та по батькові зазначеного в свідоцтві про його смерть, де вказано - «ОСОБА_3», що в свою чергу є відмінним від відомостей про батька у свідоцтві про народження позивачки, де він вказаний як «ОСОБА_3».

В свою чергу виправити помилку у сертифікаті неможливо, оскільки його власник, як суб'єкт звернення, помер.

В той же час те, що дійсно ОСОБА_3 є батьком позивачки і останньому належить сертифікат на право на земельну частку (пай) НОМЕР_1 від 01 липня 2016 року, підтверджується: самим сертифікатом, довідкою сільської ради, де позивачка вказується його донькою, листом Управління Державної міграційної служби України в Сумській області, архівною довідкою Державного архіву Сумської області.

Крім того, підтвердити вказані факти підтвердили у нотаріально посвідченій заяві і свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України - суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України - суд розглядає справи про встановлення родинних відносин між фізичними особами.

Згідно п. 6 ч. 2 ст. 256 ЦПК України - суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документів не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або у паспорті.

Згідно п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» - суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.

Михайлівська сільська рада не заперечує проти визнання права власності за ОСОБА_1

Виходячи із вищевикладеного, керуючись ст. 213-215 ЦПК України, ст. 25, 331, 392, 1233-1235 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Встановити, що ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Нова Олександрівка Буринського району Сумської області, являється ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженці с. Нова Олександрівка Буринського району Сумської області, - рідним батьком;

Встановити, що дублікат сертифікату на право на земельну частку (пай) НОМЕР_1 від 01 липня 2016 року, який виданий на підставі рішення Буринської районної державної адміністрації від 22.03.1996 р. № 106 на ім'я ОСОБА_3, належить померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Нова Олександрівка Буринського району Сумської області ОСОБА_3.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженкою с. Нова Олександрівка Буринського району Сумської області, право на земельну частку (пай), розміром 2,91 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебувала у колективній власності сільськогосподарського акціонерно-пайового товариства закритого типу «ім. Воровського» та розташована на території Михайлівської сільської ради Буринського району Сумської області, відповідно до дублікату Сертифікату на право на земельну частку (пай) НОМЕР_1 від 01 липня 2016 року, в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Нова Олександрівка Буринського району Сумської області - ОСОБА_3.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Сумської області через Буринський райсуд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддя: