АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 серпня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого судді: Махлай Л.Д.,

суддів: Левенця Б.Б., Лапчевської О.Ф.

при секретарі: Синявському Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, поданою через представника ОСОБА_2, на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 11 травня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича, Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» про захист прав споживачів, визнання дій неправомірними ,

в с т а н о в и л а :

у листопаді 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ПАТ «Дельта Банк», ПАТ «Кредитпромбанк», в якому з урахуванням зміни предмету позову, просила визнати дії ВАТ «Кредитпромбанк» при неповідомленні її письмово про дату зміни відсоткової ставки за споживчим кредитом з 01.03.2007 року з 10,66 % до 11 % річних неправомірними та визнати зміну ВАТ «Кредитпромбанк» відсоткової ставки за споживчим кредитом з 01.03.2007 року з 10.66 % до 11 % недійсною.

Справа № 753/22095/15-ц Апеляційне провадження № 22-ц-796/9904/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Даниленко В.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Махлай Л.Д.
В обгрунтування позову зазначала, що 14.11.2006 року між нею та ВАТ «Кредитпромбанк» було укладено кредитний договір, за умовами якого банк надав їй кредит у розмірі 178 000 доларів США, строком до 14.11.2029 року. Відповідно до частини 1 п. 3 договору, перемінна процентна ставка на дату укладення договору складала 10,66 % річних, фіксована процентна ставка - 1,83 % річних. Згідно п. 3 ч. п. 5 та ч. 2 кредитного договору, перемінна процентна ставка може корегуватись з 01 березня та 01 вересня кожного року протягом строку дії цього договору. 11.11.2015 року вона звернулась до ПАТ «Кредитпромбанк» з проханням надати розрахунок заборгованості за укладеним кредитним договором, а у відповідь отримала лист у якому зазначалось, що 26.06.2013 року ПАТ «Кредитпромбанк уклав з ПАТ «Дельта Банк» договір купівлі-продажу прав вимоги, за її кредитним договором. До відповіді було надано розрахунок заборгованості за кредитним договором із якого їй стало відомо, що у період з 01.03.2007 року ПАТ «Кредитпромбанк» було збільшено відсоткову ставку за користування кредитними коштами з 12,49 % до 12,83 %. Оскільки про збільшення відсоткової ставки вона не була повідомлена вважає дії по збільшенню ставки неправомірними, а перемінну ставку 11 % недійсною.

Ухвалою суду від 28.03.2016 року до участі у справі в якості співвідповідача залучено ПАТ «Кредитпромбанк».

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 11.05.2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, ОСОБА_1 через представника подала апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове про задоволення позову в повному обсязі. Посилається на неправильне застосування норм матеріального права, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи. А саме, суд не взяв до уваги, що банк, змінив в односторонньому порядку процентну ставку з порушенням п. 7.1, 7.3 кредитного договору та ч. 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки не повідомив позичальника про зміну ставки. Суд не врахував правові висновки, які містяться у постановах Верховного Суду України від 04.07.2012 року № 6-58ц12 та від 13.02.2012 року № 6-102цс11 та не застосував до спірних правовідносин ст. 526 ЦК України. Суд помилково вважав, що вносячи щомісячні платежі тим самим позивач визнала підвищення відсоткової ставки, оскільки у квитанціях не зазначено розмір відсоткової ставки, а платежі вносилися у більшому розмірі з тим, щоб достроково погасити кредит, та фактично позивач переплатила 3 615, 96 доларів США. Крім того, банк не надав оригіналів документів.

У судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_2 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Представник ПАТ «Дельта Банк» Павленко О.В. просила апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції без змін.

Інші сторони в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку, причини неявки не повідомили, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розгляд справи у їх відсутності, за правилами ч. 2 ст. 305 ЦПК України.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 14.11.2006 року між ВАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 37/3/06-НВС, за умовами якого банк надав останній кредит у розмірі 178 000 доларів США, строком до 14.11.2029 року.

Відповідно до частини 1 п. З договору, перемінна процентна ставка на дату укладення договору складала 10,66 % річних, фіксована процентна ставка - 1,83 % річних. Згідно п. З ч. п. 5 та ч. 2 кредитного договору, перемінна процентна ставка може корегуватись з 01 березня та 01 вересня кожного року протягом строку дії цього договору.

У повідомленні про зміну щомісячного платежу від 14.03.2007 року, яке направлене позивачці банк вказав змінену перемінну ставку 11 %.

Відповідно до додаткового договору № 2 від 14.10.2011 року до договору поруки, укладеного з ОСОБА_7 14.11.2006 року загальний розмір відсоткової ставки за кредитним договором, укладеним з ОСОБА_1 зазначено 12,83 %.

Згідно з розрахунком заборгованості позичальник сплачувала новий розмір відсоткової ставки з часу її введення.

26.06.2013 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, згідно якого ПАТ «Дельта Банк» за кредитними договорами, серед яких і кредитний договір № 37/3/06-НВС від 14.11.2006 року, укладений між ПАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_1

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що підвищення перемінної відсоткової ставки здійснено кредитодавцем відповідно до вимог кредитного договору та не суперечить вимогам чинного законодавства.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають встановленим обставинам справи та нормам матеріального права.

Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У відповідності до ст. ст. 525, 526, ч. 1 ст. 530 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватися належним чином у встановлені строки, а одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Відповідно до п. 3 ч. 1 кредитного договору, укладеного між ВАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_1 14.11.2006 року процентна ставка за користування кредитом складається з перемінної процентної ставки та фіксованої процентної ставки. Перемінна процентна ставка на час укладення договору складала 10,66 % та передбачалося, що така ставка підлягає корегуванню 1 березня та 1 вересня кожного року протягом строку дії цього договору, виходячи з розміру процентних ставок за депозитними вкладами фізичних осіб, встановлених банком на ці дати. У договорі також зазначено, що сторони шляхом підписання цього договору висловлюють свою згоду щодо такої зміни перемінної процентної ставки, стосовно всієї непогашеної суми кредиту, без укладення будь-яких додаткових угод до цього договору. Фіксована ставка встановлена 1,83 %.

Пунктом 7.1 кредитного договору передбачено право банку змінити умови договору у разі зміни облікової ставки НБУ, кредитної політики України, економічної ситуації та кон`юнктури ринку та зазначено порядок повідомлення позичальника про таку зміну. Разом з тим, у даному пункті зазначено, що під зміною умов договору за цим пунктом не вважається зміна перемінної процентної ставки, передбаченої договором.

Фіксована процентна ставка з часу укладення кредитного договору не змінювалася, проти чого сторони не заперечували.

З аналізу умов договору вбачається, що повідомлення про зміну перемінної ставки відповідно до п. 7.1 позичальнику не направляється у такому ж порядку, як повідомлення про зміну фіксованої ставки, а відповідно до п. 5 договору доводиться до відома позичальника шляхом корегування щомісячного платежу. Повідомлення про корегування щомісячного платежу позивачці було направлено та остання здійснювала платежі відповідно до скорегованої суми щомісячного платежу.

Відтак доводи позивачки про те, що банком при зміні перемінної процентної ставки не додержано вимоги п. 7.1, 7.3 договору не відповідають змісту кредитного договору, відповідно до якого, зміна перемінної ставки не є зміною умов договору та не потребує укладення додаткового договору чи повідомлення позичальника в порядку, визначеному п. 7.1 договору.

Суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин, вірно встановив обставини справи на основі об'єктивної оцінки доказів, наданих сторонами та правильно застосував норми матеріального та процесуального права.

Доводи представника позивачки про незастосування судом висновків, викладених у постановах Верховного Суду України колегія суддів не приймає до уваги, оскільки зазначені ним висновки стосуються іншого предмету спору, а саме фіксованої відсоткової ставки, визначеної у кредитному договорі. Як вказувалося вище фіксована відсоткова ставка відповідачем не змінювалася.

Виходячи з викладеного, колегія суддів прийшла до висновку, що рішення суду є законним і обґрунтованим і не може бути скасоване з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 11 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Головуючий

Судді