Справа № 369/4619/16-ц Головуючий у І інстанції Дубас Т. В.
Провадження № 22-ц/780/5255/16 Доповідач у 2 інстанції Коцюрба О. П.
Категорія 42 22.12.2016

УХВАЛА
Іменем України
22 грудня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого Коцюрби О.П.,

Суддів - Сержанюка А.С., Журби С.О.,

При секретарі Спеней І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 серпня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету міської ради м. Вишневе Києво-Святошинського району Київської області, Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України про визнання дій протиправними та зобов`язання надати квартиру, -

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду, пояснення сторін, вивчивши матеріали цивільної справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до Виконавчого комітету міської ради м. Вишневе Києво-Святошинського району Київської області, Міністерства регіонального розвитку будівництва та житлово-комунального господарства України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Заявлені позовні вимоги обґрунтовував тим, що він, відповідно до посвідчення серії НОМЕР_1 , є інвалідом війни II групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни інвалідів війни. Виконавчим комітетом міської ради м. Вишневе Києво-Святошинського району Київської області йлшл було поставлено на чергу квартирного обліку. Однак, в порушення вимог ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» Виконавчий комітет міської ради м. Вишневе Києво-Святошинського району Київської області у встановлені строки не забезпечив його позачерговим житлом.

Позивач просив суд визнати дії (бездіяльність) Виконавчого комітету міської ради м. Вишневе Києво-Святошинського району Київської області протиправними та зобов`язати Виконавчий комітет міської ради м. Вишневе Києво-Святошинського району Київської області надати йому повноцінне житло з наданням відповідного ордера, як інваліду війни 2-ї групи, відповідно до п. 18 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни і гарантії їх соціального захисту»; визнати його потерпілим; зобов`язати Міністерство регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України негайно передати в розпорядження житлового фону Виконавчого комітету міської ради м. Вишневе Києво-Святошинського району Київської області житлове приміщення, або ж перерахувати відповідну суму (кількість, розмір) коштів для забезпечення його Виконавчим комітетом міської ради м. Вишневе Києво-Святошинського району Київської області житлом повноцінним житловим приміщенням з наданням відповідного ордера в порядку виконання п. 18 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту».

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 серпня 2016 року позивачу відмовлено в задоволенні позову.

Не погоджуючись з вказаним рішення, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просив, рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 серпня 2016 року скасувати, ухвалити у справі нове рішення про задоволення позовних вимог. Зазначив, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 серпня 2016 року в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У ст. 3 ЦК України передбачено, що загальними засадами цивільного законодавства є: 1) неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; 2) неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; 3) свобода договору; 4) свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; 5) судовий захист цивільного права та інтересу; 6) справедливість, добросовісність та розумність.

Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У відповідності до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п`ятої статті 13 цього Кодексу.

Як вбачається, з довідки виданої командиром військової частини НОМЕР_2 , ОСОБА_1 за період з 02 вересня 1997 року по 20 жовтня 1997 року брав участь у бойових діях в складі 64 окремої спеціальної роти, яка ввійшла до складу багатонаціональних сил ООН по підтримці миру в колишній Югославії, та має право на пільги як учасник бойових дій.

Згідно із копією посвідчення серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 є інвалідом другої групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 ЖК України, поза чергою житлове приміщення надається інвалідам Великої Вітчизняної Війни і прирівняним до них у встановленому порядку особам протягом двох років з дати прийняття рішення про включення їх до списку на позачергове одержання жилого приміщення.

З п.18 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального статусу» вбачається, що інвалідам війни та прирівняним до них особам (стаття 7) надаються такі пільги: позачергове забезпечення житлом осіб, які потребують поліпшення житлових умов, у тому числі за рахунок жилої площі, що передається міністерствами, іншими центральними органами державної виконавчої влади, підприємствами та організаціями у розпорядження місцевих Рад та державних адміністрацій. Особи, зазначені в цій статті, забезпечуються жилою площею протягом двох років з дня взяття на квартирний облік, а інваліди І групи з числа учасників бойових дій на території інших країн - протягом року.

В ст. 30 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" зазначено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад, окрім інших, належить: облік громадян, які відповідно до законодавства потребують поліпшення житлових умов; розподіл та надання відповідно до законодавства житла, що належить до комунальної власності.

Згідно довідки Виконавчого комітету Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області за № 208 від 27 липня 2016 року зазначено, що ОСОБА_1 , 21 липня 1965 року зареєстрований по АДРЕСА_1 і затверджений на квартирний облік рішенням міськвиконкому № 120 від 24 липня 1990 року з складом сім`ї одна особа на пільгових підставах.

Як вбачається із довідки Виконавчого комітету Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області від 27 липня 2016 року за № 3/02-1292, підписаної заступником міського голови Чечило А.В., рішенням виконкому № 120 від 24 липня 1990 року ОСОБА_2 (колишня дружина гр. ОСОБА_1 ) затверджена на квартирний облік в загальну чергу складом сім`ї одна особа; рішенням виконкому № 93 від 21 жовтня 2003 року відповідно до заяви, до складу її сім`ї ОСОБА_2 було включено ОСОБА_1 та включено в списки громадян, що мають право на першочергове отримання житла; рішенням виконкому № 16 від 31 січня 2014 року квартирний облік було розподілено між гр. ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у зв`язку з розлученням; станом на 27 липня 2016 року ОСОБА_1 перебуває на квартирному обліку в складі сім`ї одна особа в загальній черзі під № 503, в першочерговій черзі під № 315.

Відповідно до чинного законодавства України житлові приміщення громадянам, які потребують поліпшення житлових умов та перебувають на квартирному обліку, надаються підприємствами, організаціями, установами, районними державними адміністраціями за місцем перебування на обліку, згідно з чергою.

Згідно ч. 4 ст. 43 ЖК України черговість надання жилих приміщень визначається за часом взяття на облік, тобто включення до списків осіб, які користуються правом першочергового одержання житлових приміщень.

Житловим законодавством України передбачено, що черговість надання жилих приміщень пов`язується саме з часом взяття особи на квартирний облік або з часом включення особи, яка потребує поліпшення житлових умов до списків осіб, які мають право на першочергове (позачергове) одержання жилих приміщень.

Законодавством не передбачено критеріїв для визнання порядку черговості забезпечення житлом, крім дати отримання відповідної пільги та постановки на чергу.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з думкою суду першої інстанції про те, що вимоги позивача в частині визнання дій Виконавчого комітету Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київвської області та зобов`язання надати житло не можуть бути задоволені без врахування існуючої черги, оскільки у черзі перебувають і інші особи, які користуються такою самою пільгою на отримання житла як і він, так як це призведе до порушення черговості надання квартир іншим особам, які перебувають на обліку на одержання житла за пільговою чергою.

Також є правильною думка Києво-Святошинського районного суду Київської області і в частині відмови ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог про визнання його потерпілим та притягнення відповідачів до відповідальності, так як вказані вимоги не можуть бути предметом розгляду в порядку цивільного судочинства, а підлягають розгляду за правилами кримінального чи адміністративного судочинства.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що Києво-Святошинський районний суд Київської області на законних підставах відмовив ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог.

Так як Києво-Святошинський районний суд Київської області розглядаючи спір повно та всебічно дослідив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначився з законом, який регулює спірні правовідносини, порушень законодавства при розгляді справи не допустив, тому, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно відхилити, а рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 серпня 2016 року залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.
Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: