Справа №1416/8301/12 15.08.2016 15.08.2016 15.08.2016
Провадження №22-ц/784/1827/16
Головуючий у 1-й інстанції Кокорєв В.В.
Доповідач апеляційного суду Самчишина Н.В.
Ухвала

Іменем України

15 серпня 2016 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого Самчишиної Н.В.,

суддів: Галущенка О.І., Серебрякової Т.В.,

із секретарем судового засідання - Лептугою С.С.,

за участю:

- представника ПАТ «Дельта Банк» - Дмитраченка М.О.,

- представника відділу Інгульського ВДВС м. Миколаєва - Плеханової А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 та ОСОБА_5

на ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 22 червня 2016 року, постановлену за заявою публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») про заміну сторони виконавчого провадження у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» (далі - ПАТ «Кредитпромбанк») до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

в с т а н о в и л а:

02 червня 2016 року ПАТ «Дельта банк» звернулося в суд із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, а саме стягувача ПАТ «Кредитпромбанк» на правонаступника ПАТ «Дельта Банк» у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа, виданого Ленінським районним судом м. Миколаєва від 08 липня 2013 року по справі № 2/489/226/2013 про погашення заборгованості за кредитним договором від 07 березня 2007 року № 03/1/058/07-Z в сумі 149 079 грн. 23 коп. шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме квартиру АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на праві спільної часткової власності, шляхом проведення прилюдних торгів, встановивши початкову ціну на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид нерухомого майна, на підставі оцінки проведеної суб'єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки нерухомого майна.

Представник банку посилався на те, що у зв'язку з укладанням 26 червня 2013 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами ПАТ «Дельта Банк» отримало право грошової вимоги відносно осіб, які були боржниками ПАТ «Кредитпромбанк», у тому числі ОСОБА_5 за забезпечувальним договором.

Згідно з договором купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 26 червня 2013 року, укладеним між продавцем - ПАТ «Кредитпромбанк» і покупцем - ПАТ «Дельта Банк», актом приймання-передачі документації відбулась передача права вимоги кредитора за вказаними борговими зобов'язаннями ОСОБА_7 та за забезпечувальним договором ОСОБА_5 від ПАТ «Кредитпромбанк» до ПАТ «Дельта Банк».

Посилаючись на викладене, на підставі ст. ст. 512, 514 ЦК України, ПАТ «Дельта Банк» просило задовольнити заяву.

-2-

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 22 червня 2016 року заяву ПАТ «Дельта Банк» задоволено. Постановлено замінити стягувача у виконавчому провадженні № 40416799 за виконавчим листом №2/489/226/13, виданим 08 липня 2013 року (боржник - ОСОБА_5М.) на підставі рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва у справі за позовом ПАТ «Кредитпромбанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про звернення стягнення на предмет іпотеки, з ПАТ «Кредитпромбанк» на ПАТ «Дельта Банк».

В апеляційній скарзі боржники ОСОБА_4 та ОСОБА_5, посилаючись на незаконність та необґрунтованість судового рішення, просили скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу, якою відмовити ПАТ «Дельта Банк» в задоволенні заяви.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які брали участь у судовому засіданні, дослідивши докази по справі в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи заяву банку суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що передавання кредитором своїх прав іншій особі за договором відступлення права вимоги є правонаступництвом і такий правонаступник кредитора має право звертатись до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження з наданням йому статусу сторони виконавчого провадження.

З матеріалів справи вбачається, що заочним рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 25 лютого 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 17 червня 2013 року, позов ПАТ «Кредитпромбанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 03/1/058/07-Z від 07 березня 2007 року у сумі 149 079 грн. 23 коп. звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на праві спільної часткової власності, шляхом проведення прилюдних торгів, встановлено початкову ціну на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид нерухомого майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки нерухомого майна. Відмовлено в задоволенні іншої частини позовних вимог, розподілено судові витрати (а.с.113-114, 161-162 т.1). На підставі цього рішення Ленінським районним судом м. Миколаєва 08 липня 2013 року видані виконавчі листи, зокрема і щодо боржника ОСОБА_5 25 жовтня 2013 року державним виконавцем Ленінського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції відкрито виконавче провадження з примусового виконання вказаного листа на користь стягувача - ПАТ «Кредитпромбанк», який не виконано (а.с.31-34, т. 2).

Відповідно до договору купівлі-продажу прав вимоги, Додатків до цього договору, укладених 26 червня 2013 року між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Кредитпромбанк», останній передав ПАТ «Дельта Банк» право вимоги, в тому числі й за вказаним кредитним договором, укладеним з ОСОБА_4, та договором іпотеки, укладеними, у тому числі, і з майновим поручителем ОСОБА_5 Тому посилання боржників в апеляційній скарзі на те, що за цим договором не відбулося передання права вимоги за укладеним з ними договором іпотеки, є необґрунтованим.

Підставами виникнення цивільних прав і обов'язків, зокрема є договори та інші правочини (п.1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

-3-

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за право чином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов'язанні і обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов'язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 378 ЦПК України та статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов'язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи з цих норм, зокрема, пунктами 1,2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за право чином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв'язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв'язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження», статті 378 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов'язання, якою правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов'язки в зобов'язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту ст. ст. 512, 514 ЦК України та ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження». Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс/13, яка є обов'язковою для застосування в силу ст. 360-7 ЦПК України.

Враховуючи викладене, колегія не вбачає підстав для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги про порушення порядку розподілу справи, є необґрунтованими, оскільки не підтверджуються матеріалами справи. Згідно ч. 3 ст. 11-1 ЦПК України визначення судді для розгляду конкретної справи здійснюється автоматизованою системою документообігу суду під час реєстрації відповідних документів за принципом вірогідності, який ураховує у тому числі закінчення терміну повноважень судді.

З повідомлення Ленінського районного суду м. Миколаєва на скаргу ОСОБА_5 слідує, що у головуючого судді Рум'янцевої Н.О., яка ухвалювала рішення у справі, закінчився термін її повноважень, а тому працівниками канцелярії суду здійснено автоматичний розподіл заяв ПАТ «Дельта Банку» у даній справі. З протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями 03 червня 2016 року, вбачається, що автоматизованою системою документообігу суду під час реєстрації даної заяви банку за принципом вірогідності визначено суддю Кокорєва В.В. Тому вважати головуючого у справі неповноважним суддею неможна.

-4-

Посилання боржників ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на те, що заяву про заміну сторони виконавчого провадження від імені банку було подано особою, яка не мала повноважень на ведення справи не заслуговують на увагу. З матеріалів справи вбачається, що 06 червня 2016 року ухвалою суду першої інстанції відкрито провадження у даній справі за заявою представника ПАТ «Дельта Банк» Максімової О.О., поданої на підставі наданих їй повноважень згідно довіреності банку від 19 травня 2016 року. Оригінал довіреності, оглянуто в судовому засіданні судом апеляційного суду, довіреність підписана Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» Кадровим В.В., з прикладенням печатки Банку, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 42 ЦПК України.

Інші доводи апеляційної скарги є необґрунтованими та не впливають на правильність висновків суду першої інстанції. Тому підстав для скасування судового рішення немає. При цьому порушення норм Конституції України не встановлено.

Керуючись статтями 303, 312, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відхилити, а ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 22 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Н.В. Самчишина

Судді: О.І. Галущенко

Т.В. Серебрякова