Справа № 750/4846/16-ц
Провадження № 4-с/750/36/16
У Х В А Л А

18 серпня 2016 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова у складі:

головуючої судді Литвиненко І.В.,

за участі секретаря Кравченко І.В.,

з участю представника заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду скаргу ОСОБА_2 на дії старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у місті Києві ОСОБА_3, -

заінтересована особа ОСОБА_4, -

в с т а н о в и в:

18.05.2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду зі скаргою на дії старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції в м. Києві ОСОБА_3 в якій просила скасувати постанови старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції в м. Києві ОСОБА_3 від 22.03.2016 року про накладення арешту на майно боржника та оголошення розшуку автомобіля ОСОБА_5 д.н.з. НОМЕР_1.

Представник заявника у судовому засіданні скаргу підтримав та просив задовольнити.

Від стягувача до початку розгляду справи через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи без його участі.

Субєкт оскарження в судове засідання не зявився, причини неявки суду невідомі, у поданій заяві просив розглянути справу без його участі.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

В судовому засіданні встановлено, що на виконанні старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції в м. Києві ОСОБА_3 перебуває виконавчий лист № 2-7876/10, виданий Деснянським районним судом м. Чернігова про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 заборгованості за договором позики в сумі 39558 грн. та 120 грн у відшкодування понесених судових витрат, а всього 39578 грн.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігові від 05.01.2015 року було замінено боржника у виконавчому провадженні по виконанню рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 07.12.2010 року про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 заборгованості за договором позики в розмірі 39558 грн та 120 грн у відшкодування судових витрат, а всього 39678 грн, з ОСОБА_6 на його правонаступника ОСОБА_2.

18.02.2016 року старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції в м. Києві ОСОБА_3 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 50234733 з примусового виконання виконавчого листа № 2-7876/10 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 заборгованості за договором позики в розмірі 39558 грн та 120 грн у відшкодування судових витрат, а всього 39678 грн.

Постановою від 09.03.2016 року старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції в м. Києві ОСОБА_3 було накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_2 в межах суми стягнення 39678 грн.

22.03.2016 року старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції в м. Києві ОСОБА_3 було винесено постанову про розшук майна боржника - автомобіля ОСОБА_7 д.н.з. НОМЕР_1.

Згідно із кредитним договором від 08 листопада 2007 року ОСОБА_8 було отримано кредит в ЗАТ «ОТП Банк» для придбання автомобіля - ОСОБА_7.

Відповідно до копії повідомлення Центру 8045 право власності на автомобіль ОСОБА_5 д.н.з. НОМЕР_1 зареєстровано за ОСОБА_2, дата реєстрації - 06.05.2015 року, дата першої реєстрації автомобіля 03.11.2007 року.

Згідно із повідомленням регіонального сервісного центру в м. Києві, автомобіль ОСОБА_5 д.н.з. НОМЕР_1 03.11.2007 року було зареєстровано за ОСОБА_8, 06.05.2015 року було здійснено реєстрацію операції - перереєстрація у звязку зі зміною анкетних даних власника, а саме: з ОСОБА_8 на ОСОБА_2, у звязку із чим видано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу СХТ 094253.

Відповідно до ч. 1 ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Згідно із ч. 1 та ч. 4 ст. 1231 ЦК України до спадкоємця переходить обов'язок відшкодувати майнову шкоду (збитки), яка була завдана спадкодавцем. Майнова та моральна шкода, яка була завдана спадкодавцем, відшкодовується спадкоємцями у межах вартості рухомого чи нерухомого майна, яке було одержане ними у спадщину.

Частинами 1 та 2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) встановлені обовязки державного виконавця. Так, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець: здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом; надає сторонам виконавчого провадження та їх представникам можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядає заяви сторін та інших учасників виконавчого провадження і їхні клопотання; заявляє в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз'яснює сторонам їхні права і обов'язки.

Відповідно до положень ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього кодексу, порушено їх права чи свободи.

Стаття 387 ЦПК України передбачає, що суд у разі встановлення обґрунтованості скарги визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

З огляду на вищевикладене суд доходить висновку, що старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції в м. Києві ОСОБА_3 було винесено постанову від 09.03.2016 в частині накладення арешту на автомобіль ОСОБА_5 д.н.з. НОМЕР_1 всупереч положенням ст.. 1231, 1282 ЦК України, оскільки автомобіль ОСОБА_5 д.н.з. НОМЕР_1 належить ОСОБА_2 на праві особистої приватної власності, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, та не входить до спадкової маси, а відповідно до приписів ч. 1 ст. 1282 ЦК України боржник ОСОБА_2 несе відповідальність за боргами спадкодавця у межах вартості майна, одержаного у спадщину, а отже і вимоги щодо скасування постанов від 09.03.2016 року в частині накладення арешту та заборони на відчуження автомобіля ОСОБА_5 д.н.з. НОМЕР_1, що належить ОСОБА_9 та від 22.03.2016 року ВП № 50234733 про розшук автомобіля ОСОБА_5 д.н.з. НОМЕР_1 підлягають задоволенню. Оскільки суду не надано відомостей на яке майно, окрім автомобіля ОСОБА_5 д.н.з. НОМЕР_1, ще накладено арешт, суд не може вирішити питання: чи входить воно до складу спадкового маси, а отже підстав для скасування постанови від 09.03.2016 року про накладення арешту та заборони на все майно ОСОБА_2, за вийнятком вищевказаного автомобіля, у суду на даний час немає.

Керуючись ст.ст. 383, 386, 387 ЦПК України, Закону України Про виконавче провадження, суд

у х в а л и в:

скаргу ОСОБА_2 на дії старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у місті Києві ОСОБА_3 задовольнити частково.

Визнати незаконною та скасувати постанову старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції в м. Києві ОСОБА_3 від 09.03.2016 року в частині накладення арешту та заборони на відчуження автомобіля ОСОБА_7 д.н.з. НОМЕР_1, що належить ОСОБА_9.

Визнати незаконною та скасувати постанову старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції в м. Києві ОСОБА_3 про розшук майна боржника від 22.03.2016 року ВП № 50234733.

В іншій частині скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Чернігівської області.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя І.В. Литвиненко