У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого: Кузнєцова В.О.,
суддів: Ізмайлової Т.Л.,Карпенко С.О.,
Кадєтової О.В.,Мостової Г.І.,-

розглянувши в судовому засіданні справуза скаргою Публічного акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Кіровоградського районного управління юстиції щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» на ухвалу Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 20 серпня 2015 року та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області від 15 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

У липні 2015 року Публічне акціонерне товариство ««Креді Агріколь Банк»» (далі - ПАТ ««Креді Агріколь Банк»», банк) звернулось до суду зі скаргою на дії державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Кіровоградського районного управління юстиції (далі - ВДВС Кіровоградського РУЮ) щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження № 46530026 від 16 липня 2015 року. Скарга обґрунтована тим, що 16 липня 2015 року державним виконавцем ВДВС Кіровоградського РУЮ було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 46530026, з порушенням норм чинного законодавства. Заявник просив визнати неправомірними дії державного виконавця ВДВС Кіровоградського РУЮ щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження № 46530026 від 16 липня 2015 року, та скасувати цю постанову, а також заявник просив зобов'язати державного виконавця ВДВС Кіровоградського РУЮ поновити виконавче провадження № 46530026 щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_7 на користь ПАТ «Креді Агріколь Банк».

Ухвалою Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 20 серпня 2015 року, залишеною без змін ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області від 15 жовтня 2015 року, поновлено строк для подання скарги. Скаргу ПАТ «Креді Агріколь Банк» - залишено без задоволення.

У касаційній скарзі ПАТ «Креді Агріколь Банк» просить ухвали судів першої та апеляційної інстанцій скасувати та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходили з правомірності дії державного виконавця при прийнятті оскаржуваної постанови, оскільки боржником рішення суду було виконано добровільно в повному обсязі.

Проте повністю погодитись в такими висновками судів не можна виходячи з наступного.

Судами встановлено, що на виконанні у відділі ДВС Кіровоградського РУЮ перебував виконавчий лист № 2/390/664/14, виданий Кіровоградським районним судом Кіровоградської області 12 лютого 2015 року, про стягнення з ОСОБА_7 на користь ПАТ «Креді Агріколь Банк» заборгованості за кредитним договором в сумі 4 768,04 доларів США (курс НБУ на 24 грудня 2014 року 15,770241), що в еквіваленті становив 75 193, 14 грн (а.с. 4).

Постановою державного виконавця ВДВС Кіровоградського РУЮ Родченкова В.В. від 23 лютого 2015 року відкрите виконавче провадження № 46530026, де запропоновано боржнику самостійно виконати судове рішення: в строк до 7-ми днів з моменту винесення постанови (п. 2). У п. 3 цієї постанови зазначено, що при невиконанні рішення у наданий для добровільного виконання строк виконати його в примусовому порядку зі стягненням з боржника виконавчого збору та витрат, пов'язаних з провадженням виконавчих дій (а.с. 5).

10 липня 2015 року на рахунок ПАТ «Креді АгрікольБанк» боржником ОСОБА_7 було перераховано 75 193,14 грн в рахунок погашення кредиту, що підтверджується квитанцією № 0.0.407640693.1 (а.с.6).

16 липня 2015 року державним виконавцем ВДВС Кіровоградського РУЮ Родченковим В.В. було прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження (а.с. 10), з підстав, передбачених п. 8 ч. 1 ст. 49, ст. 50 Закону України, оскільки рішення суду виконано в повному обсязі згідно квитанції № 0.0.407640693.1 від 10 липня 2015 року.

Відповідно до ст. 14 ЦПК України при набранні рішенням законної сили воно є обов'язковим до виконання на всій території України, а державна виконавча служба як єдиний орган примусового виконання зобов'язана вжити всі необхідні заходи для його виконання.

Згідно зі ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю заявника і державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дія чи бездіяльність якої оскаржуються. Якщо заявник, державний виконавець або інша посадова особа державної виконавчої служби не можуть з'явитися до суду з поважних причин, справу може бути розглянуто за участю їх представників. Якщо суд встановить, що особа, рішення, дія чи бездіяльність якої оскаржуються, не працює на попередній посаді, він залучає до участі в справі посадову особу, до компетенції якої належить вирішення питання про усунення порушення прав чи свобод заявника. (ст. 386 ЦПК України).

Статтею 25 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова. Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі, зокрема, фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Частиною 3 ст. 53 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі обчислення суми боргу в іноземній валюті державний виконавець у результаті виявлення у боржника коштів у відповідній валюті стягує ці кошти на валютний рахунок органу державної виконавчої служби для їх подальшого перерахування стягувачу. У разі виявлення коштів у гривнях чи іншій валюті державний виконавець за правилами, встановленими частинами першою і другою цієї статті, дає доручення про купівлю відповідної валюти та перерахування її на валютний рахунок органу державної виконавчої служби.

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні вимог скарги, суд першої інстанції, належним чином не встановив фактичних обставин справи, що мають суттєве значення для вирішення скарги, не надав належної оцінки наданим учасниками провадження доказам у їх сукупності, зокрема, зазначаючи про те, що оскаржувана постанова винесена з дотриманням вимог Закону України «Про виконавче провадження», не зазначив з дотриманням саме яких положень винесена дана постанова. Разом з цим, відхиляючи доводи стягувача щодо неправомірності дій державного виконавця, та зауважуючи, що здійснений стягувачем перерахунок коштів у долари США за курсом на момент здійснення оплати не відповідає рішенню Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 25 грудня 2014 року, оскільки заборгованість боржника перед стягувачем чітко зазначена у національній валюті, суд першої інстанції залишив поза увагою, що за судовим рішенням з боржника було стягнуто на користь стягувача заборгованість за кредитним договором саме в розмірі 4 768,04 доларів США, із обов'язковим зазначенням еквіваленту такої заборгованості на день ухвалення судового рішення у національній валюті, тобто 75 193,14 грн. Водночас, поза увагою суду першої інстанції залишилось те, що боржнику надавався строк для добровільного виконання судового рішення, а саме до семи днів з моменту винесення постанови, тобто до 02 березня 2015 року, натомість боржником, при наявності відкритого виконавчого провадження, 10 липня 2015 року перераховано на розрахунковий рахунок стягувача, грошові кошти в розмірі 75 193,14 грн на виконання умов договору, а не в рахунок виконання судового рішення. Відомостей щодо отримання від боржника грошових коштів на відповідний рахунок виконавчої служби на виконання згаданого судового рішення, як того вимагають положення ч. 3 ст. 53 Закону України «Про виконавче провадження», матеріали справи не містять.

Отже, у державного виконавця були відсутні підстави для прийняття постанови про закінчення виконавчого провадження, відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, розглядаючи скаргу на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Кіровоградського районного управління юстиції за участю безпосередньо відділу, суд першої інстанції залишив поза увагою вимоги ст. ст. 383, 386 ЦПК України, не з'ясувавши належним чином рішення, дія чи бездіяльність якого державного виконавця оскаржуються та який може бути залучений до участі справі.

Суд апеляційної інстанції в порушення вимог ст. ст. 303, 315 ЦПК України належним чином не перевірив доводів апеляційної скарги, в ухвалі не зазначив конкретні обставини і факти, що спростовують такі доводи, і залишив ухвалу суду першої інстанції без змін.

Ураховуючи те, що фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, судом повністю не встановлені, не відповідають вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для їх скасування із передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» задовольнити.

Ухвалу Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 20 серпня 2015 року та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області від 15 жовтня 2015 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов
Судді: Т.Л. Ізмайлова
О.В. Кадєтова
С.О. Карпенко
Г.І. Мостова