РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2016 р. Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Шалагінової А.В.,

за участю секретаря судового засідання Герченової А.І.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 51, цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ОСОБА_3», третя особа ОСОБА_4, про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

3 листопада 2015 р. до суду надійшла позовна заява ОСОБА_2 до приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ОСОБА_3», третя особа ОСОБА_4, про відшкодування шкоди.

Позивач в обґрунтування заявленого позову зазначив, що 26.06.2014 о 16:10 год. водій ОСОБА_5, керуючи автомобілем «ГАЗ 2705 434 ЗНГ», державний номер НОМЕР_1, біля будинку № 202 по проспекту Леніна в місті Запоріжжі, рухаючись заднім ходом не впевнився в безпеці, внаслідок чого скоїв наїзд на автомобіль «Daewoo Lanos», державний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_6 Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП) транспортні засоби було пошкоджено. Постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 07.07.2014 ОСОБА_5 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП). Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_5 застрахована за полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів АС/8421612 страховиком ПрАТ «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ОСОБА_3». Власником автомобіля «Daewoo Lanos», державний номер НОМЕР_2, є ОСОБА_7 Позивач ОСОБА_2 згідно з довіреністю ВТА № 521871 є представником ОСОБА_7, а тому має право на отримання відшкодування.

26.06.2014 страховика було сповіщено про подію ДТП. 25.07.2014 ОСОБА_2 та ОСОБА_4, який є власником автомобіля «ГАЗ 2705 434 ЗНГ», державний номер НОМЕР_1, та страхувальником згідно полісу АС/8421612 звернулись до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування і повідомленням про ДТП, надавши усі необхідні документи. ОСОБА_4 в офісі страховика передав ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 13 035,00 гривень як оплату за ремонт пошкодженого транспортного засобу. В подальшому ці кошти ОСОБА_2 повернув ОСОБА_4, оскільки його цивільно-правова відповідальність була застрахована. У жовтні 2014 р. позивач отримав лист від страховика про проведення дослідження, за наслідками якого було встановлено невідповідність пошкоджень автомобіля «Daewoo Lanos» обставинам події ДТП, з огляду на що у виплаті страхового відшкодування позивачеві було відмовлено.

Вважає рішення відповідача про відмову у виплаті страхового відшкодування незаконним, оскільки вина водія автомобіля «ГАЗ 2705 434 ЗНГ», державний номер НОМЕР_1 встановлена постановою суду, а висновок спеціаліста, на підставі якого відмовлено у виплаті страхового відшкодування, складений із порушенням Закону України «Про судову експертизу» та Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, оскільки ДП «Центр експертних досліджень» не є державною установою, уповноваженою на проведення трасо логічних експертиз.

Просив скасувати рішення відповідача про відмову у виплаті страхового відшкодування, стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду у розмірі 24 338,06 гривень, у т.ч. 13 035,00 грн. несплачене страхове відшкодування, 5 572,55 гривень пеня за прострочення виплати страхового відшкодування, 5 375,89 гривень інфляційні втрати, 354,62 гривні три відсотки річних (арк. справи 15).

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Також надав письмові пояснення по суті позовних вимог (арк. справи 163164).

Представник відповідача у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, надав письмові заперечення проти позову та заяву з проханням розглянути справу за його відсутності. У письмових запереченнях зазначив, що при розслідуванні ДТП було встановлено, що подія не мала місце, оскільки автомобіль «ГАЗ 2705 434 ЗНГ», державний номер НОМЕР_1, не контактував із автомобілем «ДЕУ ОСОБА_8», державний номер НОМЕР_2. Також вказав на не підтвердження розміру матеріальної шкоди, оскільки позивач не ніс витрати зі сплати податку на додану вартість, відтак, вартість ремонту без ПДВ складає 8 305,33 гривень. Крім того, страхове відшкодування зменшується на суму франшизи, розмір якої відповідно до полісу складає 1 000 гривень. Отже, максимальна сума до стягнення становить 7 305,33 гривень. Стаття 625 ЦК України в даному випадку застосуванню не підлягає, оскільки відшкодування шкоди не є грошовим зобовязанням, яке випливає із договору. Крім того, компенсація витрат страхувальника або особи, відповідальність якої застрахована, здійснюється за умови, що такі витрати здійснюються за згодою страховика (МТСБУ). Заяви страхувальника про намір компенсувати збитки та попереднього погодження страховика матеріали справи не містять. Просив у задоволенні позову відмовити (арк. справи 3537, 4749, 156158, 167169, 178).

Третя особа у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, про що в матеріалах справи наявні рекомендовані поштові повідомлення, причин неявки суду не повідомив. Заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності суду не надавав. За таких обставин, суд, з урахуванням думки представника позивача, вважав за можливе розглянути справу за його відсутності.

Заслухавши пояснення представника позивача, спеціаліста, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне.

26.06.2014 о 16:10 год. на проспекті Леніна, 202, у місті Запоріжжі сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ГАЗ 2705 434 ЗНГ», державний номер НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_9 та автомобіля «ДЕУ ОСОБА_8», державний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_6

Транспортний засіб автомобіль «ДЕУ ОСОБА_8», державний номер НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_6 на час ДТП належить ОСОБА_10 на праві власності, що підтверджується копією технічного паспорту на вказаний транспортний засіб (арк. справи 6667).

Відповідно до наявної в матеріалах справи довіреності від 14.11.2012, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_11 за реєстром № 5659, ОСОБА_7, який діє від імені ОСОБА_10, уповноважив ОСОБА_2 та/або ОСОБА_12 розпоряджатися (зняти з обліку та ставити на облік в органах ДАІ, продати) належним власникові на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗААС 489903 від 05.10.2006 автомобілем «Daewoo Lanos», державний номер НОМЕР_3, для чого їм надаються такі права: представляти інтереси власника в органах нотаріату, Державтоінспекції або будь-яких інших установах, підприємствах та організаціях з усіх питань, повязаних з експлуатацією та відчуженням автомобіля, керувати автомобілем під час наданих повноважень, страхувати (заповнювати заяви на страхові відшкодування в страхових компаніях, отримувати страхові суми), сплачувати необхідні платежі та податки, отримувати тимчасовий реєстраційний талон в органах ДАІ, надавати автомобіль в органи ДАІ для проходження технічного огляду та технічної експертизи, подавати від імені власника заяви, в випадку спричинення автомобілю пошкодження іншими особами в результаті ДТП укласти угоди по відшкодуванню заподіяної шкоди, отримувати довідки та документи, отримати у випадку втрати дублікат довіреності або свідоцтва про реєстрацію ТЗ та державні номерні знаки, транзитні номерні знаки, підписати договір купівлі-продажу автомобіля, отримати довідку-рахунок, отримати гроші за проданий автомобіль та виконувати всі інші дії, повязані з цією довіреністю (арк. справи 13).

Транспортний засіб «ГАЗ 2705 434 ЗНГ», державний номер НОМЕР_1, на час ДТП належить ОСОБА_4, що підтверджується копією технічного паспорту на вказаний транспортний засіб (арк. справи 6465).

Цивільно-правова відповідальність страхувальника ОСОБА_4 щодо транспортного засобу автомобіля «ГАЗ 2705 434 ЗНГ», державний номер НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_9 на час ДТП застрахована в приватному акціонерному товаристві «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ОСОБА_3», що підтверджується полісом № АС/8421612 строком дії з 23.05.2014 по 22.05.2015 включно (арк. справи 59).

Відповідно до постанови Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 7 липня 2014 р. у справі № 334/6356/14-п (3/334/1241/14) на ОСОБА_5 накладено штраф в дохід держави у розмірі 340,00 гривень за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Постанова набрала законної сили 18 липня 2014 р. (арк. справи 11).

Вказаною постановою суду встановлено вину водія ОСОБА_5 у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення. Проте, у постанові суду зроблено висновок про порушення громадянином ОСОБА_13 вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України, що може свідчити про наявність технічної описки у постанові. Судом за клопотанням представника позивача були витребувані з Ленінського районного суду м. Запоріжжя матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_5, з яких випливає, що протокол про адміністративне правопорушення та інші матеріали складені саме у звязку із порушенням водієм ОСОБА_5 Правил дорожнього руху України, відповідальність за яке передбачено ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Згідно з ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Ст. 1166 ЦК України передбачає загальні підстави відшкодування шкоди, а саме:

1.наявність шкоди,

2.протиправність поведінки особи, що завдала шкоду,

3.причинний звязок між заподіяною шкодою та протиправною поведінкою,

4.вина особи, що завдала шкоду.

Як передбачено статтею 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобовязується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Положення статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

У судовому засіданні встановлено, що в даному випадку настав страховий випадок (ДТП), після якого ОСОБА_4 та ОСОБА_2 звернулись до ПрАТ «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ОСОБА_3» із відповідними заявами від 25 липня 2014 р. та від 16 липня 2014 р. відповідно, копії яких наявні в матеріалах справи (арк. справи 105, 106). У заяві від 25 липня 2014 р., поданій ОСОБА_4, зазначено, що ним було оплачено ОСОБА_2 суму в розмірі 13 035,00 гривень (арк. справи 105).

ОСОБА_12 надав до ПрАТ «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ОСОБА_3» заяву, за змістом якої він не заперечує, щоб відшкодування отримав ОСОБА_2 (арк. справи 107).

Відповідно до Звіту спеціаліста-автотоварознавця СПД ОСОБА_14 № 137 від 03.07.2014 про оцінку автомобіля «Daewoo Lanos», держномер АА 4427 ОС, вартість матеріальної шкоди, спричиненої володільцю вказаного автомобіля складає 9 966,40 гривень. Відповідно до ремонтної калькуляції № 137/14 від 02.07.2014, складеної цим спеціалістом, вартість ремонту без ПДВ становить 9 497,01 гривень (арк. справи 9299, 102).

ОСОБА_4 та ОСОБА_2 надали до ПрАТ «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ОСОБА_3» заяви-погодження, за якими погодилися із розміром вартості відновлювального ремонту за звітом спеціаліста № 137 від 03.07.2014 СПД ОСОБА_15 у сумі 9 966,40 гривень, та були обізнані про розмір франшизи за полісом у розмірі 1 000 гривень (арк. справи 108109).

В цей же час, у позовній заяві ОСОБА_2 просить стягнути з відповідача на його користь суму у розмірі 13 035,00 гривень, що не може вважатися оціненою шкодою у розумінні статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до листа ПрАТ «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ОСОБА_3» від 17.10.2014 № 6818, страхова компанія повідомила ОСОБА_4 (із направленням копії повідомлення ОСОБА_2О.) про відсутність підстав для здійснення страхового відшкодування через те, що відповідно до висновку № 144-14 від 03.10.2014, виконаного експертом ДП «Центр експертних досліджень» з технічної точки зору пояснення заявників про механізм утворення всього обсягу пошкоджень автомобіля «Daewoo Lanos», державний номер НОМЕР_2, як наслідків контакту з автомобілем «ГАЗ 2705», державний номер НОМЕР_1, при заявлених обставинах дорожньо-транспортної пригоди, в обсязі наданої слідової інформації не підтверджується відповідністю всіх пошкоджень, а також механізмом їх утворення, що свідчить про технічну неспроможність заявленої версії в цілому. За даних обставин, ПрАТ «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ОСОБА_3» на підставі статті 991 ЦК України не визнала випадок страховим та відмовила у виплаті страхового відшкодування (арк. справи 18).

Оцінюючи висновок інженерно-технічного дослідження обставин пошкодження автомобіля «Daewoo Lanos», держномер АА 4427 ОС, від 3 жовтня 2014 р., складений експертом-автотехніком ДП «Центр експертних досліджень» ОСОБА_16, яким керувався відповідач при відмові у виплаті страхового відшкодування, суд враховує наступне.

ОСОБА_16 на час складання висновку підтвердив кваліфікацію судового експерта з правом проведення експертизи обставин і механізму дорожньо-транспортної пригоди (арк. справи 161). В цей же час станом на 03.10.2014 він не мав кваліфікацію судового експерта з правом проведення інженерно-технічних експертиз за експертними спеціальностями 10.1, 10.2, оскільки строк дії відповідного свідоцтва, виданого Міністерством юстиції України, закінчився 30.09.2014 (арк. справи 159, 162, 170). Допуску 10.4 (транспортна трасологія) ОСОБА_16 не мав. Як пояснив у судовому засіданні допитаний як спеціаліст в режимі відеоконференції ОСОБА_16, дійсно, на час складання висновку він не мав відповідного допуску судового експерта для проведення трасологічних досліджень, проте, він спирався на свій досвід роботи експерта, та раніше мав відповідні допуски та проводив відповідні дослідження.

Також спеціаліст суду пояснив, що при складанні висновку ним були досліджені фотографії, первинні документи страхової компанії, протокол огляду. Безпосередньо транспортні засоби він не досліджував. Необхідності в застосуванні рулетки не було, автомобілі були ним співставлені один з одним. Аналіз механізму ДТП досліджувався ним з позиції трасології та з точки зору автотехніки. Зазначив, що складений ним висновок є по суті не судовою експертизою, а висновком спеціаліста.

Відповідно до приписів статті 66 ЦПК України, висновок експерта - докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, задані судом.

Оскільки складений ОСОБА_16 висновок не є висновком експерта у розумінні статті 66 ЦПК України, він не складався за ухвалою суду, а також вказана особа не попереджалась судом про кримінальну відповідальність, тому суд дійшов переконання, що вказаний висновок не може враховуватися судом як доказ у даній справі та не може бути покладений в основу рішення суду.

Поряд із цим, жодна із сторін не заявляла під час розгляду справи клопотання про проведення автотехнічної експертизи, а тому при ухваленні рішення суд спирається на докази, які наявні в матеріалах справи, зокрема, постанову Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 7 липня 2014 р. у справі № 334/6356/14-п (3/334/1241/14), якою встановлено вину водія ОСОБА_5 у вчиненні ДТП. Відтак, суд вважає необґрунтованими заперечення відповідача проти позову в частині твердження, що страховий випадок місця не мав.

Проте, необґрунтованість в цій частині заперечень відповідача не тягне за собою підтвердження права позивача на отримання страхового відшкодування, з огляду на таке.

На підтвердження розміру матеріальної шкоди, завданої внаслідок пошкодження автомобіля «Daewoo Lanos», державний номер НОМЕР_2, позивачем надано акт приймання-передачі виконаних робіт від 11 липня 2014 р., складеним між постачальником ПП Усовим ОСОБА_17 та платником ОСОБА_10, за яким визначено розмір вартості ремонту та витратних матеріалів на загальну суму 13 035,00 гривень без ПДВ (арк. справи 12). Також в матеріалах справи наявний рахунок № 98 від 27.06.2014, виставлений постачальником платнику ОСОБА_10 на суму 13 035,00 гривень без ПДВ (арк. справи 91). В цей же час, доказів сплати ПП ОСОБА_18 зазначених коштів за ремонт автомобіля позивачем суду не надано (квитанції, прибуткового касового ордеру або іншого документа, який би підтверджував факт розрахунку за надані послуги).

Як свідчать матеріали справи, 25.07.2014 ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_4 суму у розмірі 13 035,00 гривень, про що ОСОБА_4 та ОСОБА_2 склали розписки, в яких також просили перерахувати страхове відшкодування ОСОБА_4 На розписках наявні відмітки про те, що взаєморозрахунок проведено в офісі УСК «Княжа» у м. Запоріжжя в присутності в.о. директора Запорізького ОД ОСОБА_8 (арк. справи 1617).

Також, ПрАТ «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ОСОБА_3» відмовила у виплаті страхового відшкодування саме ОСОБА_4, а не ОСОБА_2, що, зокрема, вбачається з відповіді відповідача від 17.10.2014 № 6818, яка була адресована ОСОБА_4, з направленням її копії ОСОБА_2 (арк. справи 18).

Матеріали справи також не містять доказів про те, що ОСОБА_2 повернув ОСОБА_4 грошові кошти у розмірі 13 035,00 гривень. У судовому засіданні представник позивача пояснював, що цей факт не оспорюється, але відповідних доказів цієї обставини суду не надав. Також, враховуючи наявні в матеріалах справи заперечення представника ПрАТ «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ОСОБА_3» проти позову, а також неприбуття у судове засідання третьої особи, який міг би даний факт підтвердити, в суду відсутні підстави для висновку про визнання сторонами даного факту.

Крім того, відповідно до частини другої статті 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Оскільки гроші отримувались ОСОБА_2 від ОСОБА_4 за розпискою, відтак і повернення цих коштів повинно бути підтверджено відповідною розпискою. Зазначений висновок суду також узгоджується із положеннями частини першої статті 545 ЦК України.

Підсумовуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що позивач ОСОБА_2, фактично отримавши суму відшкодування від третьої особи ОСОБА_4, не підтвердив своє право вимагати також і від ПрАТ «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ОСОБА_3» виплати страхового відшкодування.

Крім того, як зазначено судом вище, з урахуванням Звіту спеціаліста-автотоварознавця СПД ОСОБА_14 № 137 від 03.07.2014 про оцінку автомобіля «Daewoo Lanos», держномер АА 4427 ОС, заяв-погоджень ОСОБА_2 та ОСОБА_4, поданих ними до страхової компанії, а також відсутності документального підтвердження фактичного понесення даних витрат, суд констатує необґрунтованість визначення позивачем вартості розміру матеріальної шкоди у позовній заяві в сумі 13 035,00 гривень.

З цього приводу суд зазначає, що визначення підстави та предмету позовних вимог є диспозитивним правом позивача; саме в межах позовних вимог судом розглядаються цивільні справи, за які суд виходити не вправі в силу вимог ЦПК України. У позові ОСОБА_2 визначив зміст позовних вимог як стягнення 13 035,00 гривень на підставі наданої розписки ОСОБА_4 про сплату позивачеві даної суми коштів та акту приймання-передачі, складеного ПП ОСОБА_18 В цей же час позивач не обґрунтовував свої вимоги звітом спеціаліста та не просив суд стягнути 9 966,40 гривень на підставі цього звіту. У судовому засіданні представник позивача не зазначив жодних доводів, за яких вказаний звіт не міг би братися судом до уваги.

Також, вимоги про стягнення пені, 3% річних та індексу інфляції, які ґрунтуються на положеннях ст. 625 ЦК України не можуть бути задоволені судом, оскільки вони є похідними від вимог про відшкодування шкоди, які не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

З огляду на викладене, підстави для задоволення позову відсутні, у зв'язку із чим в його задоволенні слід відмовити.

Підстав для винесення окремої ухвали з приводу фальсифікації обставин ДТП, як про це просив у письмових запереченнях представник відповідача, суд не вбачає з урахуванням обставин, встановлених у судовому засіданні та викладених вище у судовому рішенні.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити.

Вступна та резолютивна частини рішення виготовлені в нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 25 травня 2016 р.

Повний текст рішення виготовлено 30 травня 2016 р.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 (десяти) днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення рішення, мають право подати апеляційну скаргу протягом 10 (десяти) днів з дня отримання його копії.

Суддя А.В. Шалагінова