Номер провадження: 22-ц/785/2498/16
Головуючий у першій інстанції Прохоров П. А.
Доповідач Артеменко І. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.03.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Артеменка І.А.,

суддів Суворова В.О.,

Черевка П.М.,

при секретарі Фабіжевській Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 21 вересня 2015 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «КРЕДОБАНК» до ОСОБА_3, третя особа - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування» про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором та пені за несвоєчасне виконання зобов'язань,-

встановила:

У грудні 2014 року позивач Публічне акціонерне товариство «КРЕДОБАНК» (далі Банк) звернулося до суду з зазначеним позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором від 29.08.2013 року у розмірі 254497,49грн. та судові витрати.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 29 серпня 2013 року між Банком та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір, відповідно до якого останній отримав кредит в сумі 249576 грн. на строк до 28 серпня 2020 року, та зобов'язався своєчасно повертати кредит та сплачувати відсотки.

Оскільки позивач свої зобов'язання за кредитним договором не виконує, то утворилася заборгованість, яку Банк просив стягнути у судовому порядку.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 29.04.2015 року, у зв'язку з правовідносинами, що є предметом судового розгляду, та у ПАТ «СК«Арсенал Страхування» виникають обов'язки зі сплати страхового відшкодування, яке повинне бути здійснене позивачу, який є вигодонабувачем за укладеним між позивачем та ПАТ «СК«Арсенал Страхування» договором страхування для погашення заборгованості відповідача за договором кредиту, ПАТ «СК«Арсенал Страхування» було залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 21 вересня 2015 року позовні вимоги задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «КРЕДОБАНК» загальну суму заборгованості за кредитним договором від 29 серпня 2013 року в розмірі 254497,49 грн..

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «КРЕДОБАНК» витрати по сплаті судового збору у розмірі 2392,43 грн..

Додатковим рішенням Київського районного суду м. Одеси від 02 листопада 2015 року додатково стягнуто з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «КРЕДОБАНК» витрати по сплаті судового збору у розмірі 152,54 грн..

ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 17 грудня 2015 року у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення було відмовлено.

Не погоджуючись з заочним рішенням суду, ОСОБА_3, подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, провадження по справі закрити, посилаючись на порушення судом норм права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, який доповів зміст рішення, яке оскаржено, доводи апеляційної скарги, межі, в яких повинні здійснюватись перевірка рішення, встановлюватися обставини і досліджуватися докази, вислухавши думку учасників процесу, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу відхилити, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу та залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті та справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «КРЕДОБАНК», суд першої інстанції виходив з того, що відповідач ОСОБА_3 взяті на себе зобов'язання за кредитним договором не виконує, не сплачує заборгованість за кредитом, відсотками та пенею, внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 254497,49 грн., тому Банк відповідно до п. 4.10. кредитного договору має право вимагати дострокового повернення кредиту, відсотків, комісій та інших належних до сплати платежів.

Вирішуючи спір по суті, судова колегія вважає, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення.

Так, апеляційним судом встановлено, підтверджено матеріалами справи та не спростовується сторонами, що 29 серпня 2013 року між Банком та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір, відповідно до якого останній отримав кредитні кошти у розмірі 249576 грн. строком до 28.08.2020 року зі сплатою відсотків за користування кредитом 13,99% річних (а.с.7-10). Кредитні кошти видавалися для здійснення повної/часткової оплати за договором купівлі-продажу транспортного засобу марки «HYUNDAI», модель AZERA, 2013 року випуску, та для оплати страхування від нещасних випадків у розмірі 9576 грн..

Відповідач взяті на себе зобов'язання за кредитним договором у повному обсязі не виконує, кредит в порядку і термін, передбачений кредитним договором не повертає, відсотки за користування кредитом не сплачує, у зв'язку з чим станом на 25.09.2014 року виникла прострочена заборгованість у розмірі 25375,79 грн., з яких: 11198,42 грн. - прострочена сплата заборгованості за кредитом, 14177,37 грн. - прострочена заборгованість по відсоткам за користування кредитом.

Відповідно до п. 4.10. кредитного договору Банк у випадках, передбачених п. 2.9. кредитного договору, а саме: несвоєчасна сплата відсотків або повернення кредиту (частину кредиту), вправі вимагати дострокового повернення кредиту, відсотків, комісій та інших належних до сплати платежів.

Станом на 25.09.2014 року відповідач ОСОБА_3 має заборгованість за кредитним договором у розмірі 254497,49 грн., яка складається з:

-неповернута сума кредиту - 238195,22 грн.;

-прострочена заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 14177,37 грн.;

-пеня по простроченій заборгованості за кредитним договором - 2124,9 грн..

06.08.2014 року Банк звернувся на адресу відповідача з вимогами за № 06/08/2014/1 та № 06/08/2014-2 про дострокове виконання зобов'язань за кредитним договором (а.с.24-27).

Оскільки відповідач на вказані вимоги не відреагував, та не виконав свої зобов'язання за кредитним договором, Банк звернувся до суду з позовом про дострокове повернення кредиту.

За правилами ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частина 1 ст. 1054 ЦК України встановлює, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 Глави 71 ЦК України.

Відповідно до положень 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів.

Згідно ст.ст. 554, 610-612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання, при якому настають правові наслідки, встановлені договором або законом, а боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки.

Відповідно до умов кредитного договору до обов'язків відповідача (позичальника) було покладено точно в строки, обумовлені в кредитному договорі, повернути кредит, своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом.

Проте ОСОБА_3 у порушення умов кредитного договору своєчасно і в повному обсязі не погашав кредит, та не сплачував відсотки за користування коштами.

Статтею 627 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідач підписав договір кредиту добровільно, що свідчить про те, що всі умови кредитного договору сторонами визначено як обов'язковими для виконання та ніяких заперечень щодо них відповідачем не висловлювалось.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець), зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Оскільки кредитний договір є двостороннім договором, то права й обов'язки виникають у кожного контрагента.

Також судом встановлено, що на виконання вимог п.п. 9.1.3., 9.1.4. кредитного договору між ПАТ «СК «Арсенал Страхування» як страховиком та відповідачем - ОСОБА_3 як страхувальником було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 372/13-Тз/О від 28.08.2013 року, предметом якого є майнові інтереси страхувальника (вигодонабувача), що не суперечать закону і пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням наземним транспортним засобом та іншим майном, вказаним у розділах 5, 6 цього договору, а саме: транспортним засобом марки «HYUNDAI», модель AZERA, дата випуску 2013, реєстраційний номер НОМЕР_1. Вигодонабувачем за даним договором є ПАТ «КРЕДОБАНК» (а.с.75, 77-79).

Пунктом 27 договору страхування визначені порядок та умови виплати страхового відшкодування, а саме: страхове відшкодування виплачується страховиком на підставі письмової заяви страхувальника (його правонаступника, вигодонабувача) і страхового акту, який складається страховиком.

У п. 27.14. договору страхування встановлено, що після визначення суми страхового відшкодування письмово протягом двох робочих днів після підписання страхового акту страховик надсилає запит до вигодонабувача з метою з'ясування способу сплати страхового відшкодування.

Способи сплати страхового відшкодування визначені в п. 27.15. договору страхування, зокрема, що перерахування відповідної суми грошових коштів може відбуватись на рахунок вигодонабувача для погашення заборгованості страхувальника за наданим йому вигодонабувачем кредитом. Перерахування страхового відшкодування здійснюється вигодонабувачу в розмірі, що не перевищує суму заборгованості страхувальника перед вигодонабувачем за кредитним договором, вказаним в п. 3 цього договору, на момент настання стразового випадку. При цьому, страхувальник не звільняється від виконання зобов'язань за кредитним договором в строки, передбачені кредитним договором. Відповідно до умов зазначеного пункту договору страхове відшкодування сплачується протягом 10 робочих днів з дня отримання відповіді вигодонабувача про спосіб сплати страхового відшкодування.

Відповідно до довідки Голосіївського районного управління ГУМВС України у м. Києві від 02.10.2014 року за № 1734-ОД в слідчому відділу Голосіївського РУ ГУМВС України у м. Києві знаходиться кримінальне провадження № 0005585, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.07.2014 року за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, відкрите заволодіння транспортним засобом (а.с.83). Під час проведення досудового розслідування було встановлено, що 09.07.2014 року до Голосіївського РУ ГУМВС України у м. Києві звернувся із заявою ОСОБА_6, який повідомив про те, що 09.07.2014 року за адресою: АДРЕСА_1, невстановлена слідством особа заволоділа його автомобілем марки «HYUNDAI AZERA», д/н НОМЕР_1, № кузова НОМЕР_2.

У подальшому ОСОБА_3 звернувся до ПАТ «СК «Арсенал Страхування» з заявою про настання страхового випадку.

Але, листом від 17.02.2015 року за № 5/к/у ПАТ «СК «Арсенал Страхування» відмовив ОСОБА_3 у виплаті страхового відшкодування, оскільки ОСОБА_3 порушено обов'язок щодо надання страховику можливості проведення розслідування обставин страхової події та ненадання страховику комплекту ключів з оригіналом свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, що стало наслідком створення перешкод у визначенні факту настання страхового випадку і його обставин (а.с.120-121).

Колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на те, що пред'явлення позову про дострокове повернення кредиту до вирішення питання про здійснення страхової виплати є передчасним, та може призвести до подвійного стягнення з нього заборгованості за кредитним договором, у зв'язку з тим, що п. 27.15. договору страхування передбачено, що сума страхового відшкодування у випадку викрадення забезпеченого транспортного засобу безумовно перераховується на рахунок позивача у разі прийняття рішення про виплату страхового відшкодування, тому що ОСОБА_3 було відмовлено у здійсненні виплати страхового відшкодування.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції щодо задоволення позову ПАТ «КРЕДОБАНК», оскільки вони відповідають зібраним у справі доказам, яким дана належна оцінка, правильно визначена юридична природа правовідносин і закон, який їх регулює.

Викладені в апеляційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.

При таких обставинах, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені фактичні обставини по справі, рішення суду відповідає вимогам ст.ст. 213, 215 ЦПК України, а тому не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч. 1 п. 1, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 21 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала колегії суддів набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала колегії суддів може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня проголошення до суду касаційної інстанції.

Судді апеляційного суду Одеської області

І.А. Артеменко

В.О. Суворов

П.М. Черевко