Справа №591/165/16-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Кривцова Г. В.
Номер провадження 22-ц/788/504/16 Суддя-доповідач - Собина О. І.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2016 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Собини О. І.,

суддів - Хвостика С. Г. , Околота Г. М.

за участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Зарічного районного суду м.Суми від 12 лютого 2016 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до голови Сумської обласної ради ОСОБА_4, Сумської обласної ради, Сумського обласного комунального агролісогосподарського підприємства «Сумиоблагроліс»

про визнання незаконним та скасування розпорядження голови Сумської обласної ради, стягнення різниці у заробітної платі за час вимушеного прогулу,-

в с т а н о в и л а:

13 січня 2016 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом і свої вимоги мотивував тим, що з 28.05.2014 року він працює на посаді заступника директора Сумського обласного комунального агролісогосподарського підприємства «Сумиоблагроліс». З 11.09.2014 року одночасно з вищезазначеною посадою його призначено виконуючим обов'язки генерального директора вказаного підприємства. 10.11.2014 року розпорядженням голови Сумської обласної ради № 30-кп йому продовжено термін виконання обов'язків генерального директора зазначеного підприємства з 12.11.2014 року до заміщення в установленому законодавством порядку вакантної посади генерального директора. Позивач вважає, що між ним як працівником та Сумською обласною радою в особі її голови як роботодавцем було укладено строковий трудовий договір на виконання обов'язків генерального директора до настання певної події. Незважаючи на це, 28.12.2015 року розпорядженням голови Сумської обласної ради від 28.12.2015 року №73-кп припинено виконання позивачем обов'язків генерального директора «Сумиоблагроліс» з 28.12.2015 року, а п. 2 даного розпорядження надано позивачу роботу за посадою заступника генерального директора з маркетингу даного підприємства, яку він обіймав до призначення його в.о. генерального директора. Позивач не згоден з розпорядженням від 28.12.2015 року № 73-кп та вважає, що воно прийняте з порушенням норм трудового законодавства, а тому просив суд ухвалити рішення, яким визнати незаконним та скасувати розпорядження голови Сумської обласної ради від 28.12.2015 року №73-к «Про виконуючого обов'язки генерального директора Сумського обласного комунального агролісогосподарського підприємства «Сумиоблагроліс»; поновити його на роботі на посаді виконуючого обов'язки генерального директора Сумського обласного комунального агролісогосподарського підприємства «Сумиоблагроліс»; стягнути з Сумського обласного комунального агролісогосподарського підприємства «Сумиоблагроліс» різницю в заробітної платі за час вимушеного прогулу на посаді в.о. генерального директора та за час виконання нижче оплачуваної роботи починаючи з 28.12.2015 року по дату фактичного поновлення на посаді виконуючого обов'язки генерального директора.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 12 лютого 2016 року було відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 за їх безпідставністю.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_3, посилаючись на необґрунтованість ухваленого рішення, на порушення норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення місцевого суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції не звернув належної уваги на те, що фактично з ним було укладено строковий трудовий договір і він призначений виконуючим обов'язки генерального директора Сумського обласного комунального агролісогосподарського підприємства «Сумиоблагроліс» до заміщення в установленому законодавством порядку вакантної посади генерального директора. В той же час, Голова обласної ради вийшов за межі наданих йому повноважень і особисто звільнив його із займаної посади у період між сесіями без наступного винесення цього питання на затвердження обласною радою.

03 березня 2016 року ОСОБА_3 звернувся до Апеляційного суду Сумської області із письмовим клопотанням про залишення без розгляду його позовної вимоги про поновлення на роботі, оскільки зазначав, що на даний час, в установленому законом порядку, призначений на посаду новий генеральний директор Сумського обласного комунального агролісогосподарського підприємства «Сумиоблагроліс», а тому відпала потреба у поновленні його на роботі.

Ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 15 березня 2016 року його заява була задоволена і рішення місцевого суду в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_3 про поновлення на роботі скасоване, а позовні вимоги в цій частині залишені без розгляду.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи представника позивача, яка підтримала апеляційну скаргу, заперечення на апеляційну скаргу представників відповідачів, вивчивши матеріали справи і перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, місцевий суд виходив із того, що голова Сумської обласної ради при припиненні повноважень позивача, як виконуючого обов'язки генерального директора «Сумиоблагроліс», діяв у межах наданих йому повноважень і ним не було допущено порушень Закону України «Про місцеве самоврядування» та Положення про порядок призначення і звільнення з посад керівника підприємства, установ та закладів, що перебувають у спільній власності територіальних громад сіл, селищ, міст Сумської області.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду, виходячи з наступного:

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) які є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Судове рішення зазначеним вимогам закону не відповідає.

Місцевим судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що відповідно до п .п. 1.1, 1.2 5.3 Статуту Сумського обласного комунального агролісогосподарського підприємства «Сумиоблагроліс» в редакції від 12.03.2015 року, вказане підприємство є об'єктом спільної власності територіальної громади сіл, селищ, міст Сумської області, яке створено відповідно до рішення Сумської обласної ради від 02 червня 2000 року. Власником підприємства є Сумська обласна рада. Генеральний директор підприємства призначається та звільняється з посади у порядку, визначеному Власником (а.с.18-25).

Рішенням Сумської обласної ради шостого скликання одинадцятої сесії від 11.11.2011 року «Про порядок управління комунальними підприємствами, закладами та установами, які належать до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Сумської області» було затверджено відповідний Порядок, з додатками одним із яких є Положення про порядок призначення і звільнення з посад керівників підприємств, установ та закладів, що перебувають у спільній власності територіальних громад сіл, селищ, міст Сумської області (а.с.49-64).

Так, п. 2.7 Положення про порядок призначення і звільнення з посад керівника підприємства, установ та закладів, що перебувають у спільній власності територіальних громад сіл, селищ, міст Сумської області визначено, що у період між сесіями голова обласної ради має право призначати виконуючого обов'язки керівника підприємства, установи та закладу, а також звільняти із займаної посади керівника відповідно до чинного законодавства про працю з наступним внесенням цього питання на затвердження обласною радою (а.с.61).

Також місцевим судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 11.02.2014 року ОСОБА_3 був прийнятий до Сумського обласного комунального агролісогосподарського підприємства «Сумиоблагроліс» на посаду провідного спеціаліста відділу лісового господарства (а.с.16). 28.05.2014 року позивач переведений на посаду заступника генерального директора з маркетингу даного підприємства (а.с.17).

Розпорядженням голови Сумської обласної ради № 21-кп від 10.09.2014 року ОСОБА_3 призначено виконуючим обов'язки генерального директора Сумського обласного комунального агролісогосподарського підприємства «Сумиоблагроліс» з 11.09.2014 року до заміщення в установленому законодавством порядку вакантної посади генерального директора, але не більше ніж до 11.11.2014 року (а.с.9).

Розпорядженням голови Сумської обласної ради № 30-кп від 10.11.2014 року ОСОБА_3 продовжено термін виконання обов'язків генерального директора Сумського обласного комунального агролісогосподарського підприємства «Сумиоблагроліс» з 12.11.2014 року до заміщення в установленому законодавством порядку вакантної посади генерального директора (а.с.10).

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду, що голова Сумської обласної ради, призначаючи позивача ОСОБА_3 на посаду виконуючого обов'язки генерального директора, діяв в порядку та на підставах передбачених п. 2.7 Положення (Додаток №3 до Порядку) про порядок призначення і звільнення з посад керівника підприємства, установ та закладів, що перебувають у спільній власності територіальних громад сіл, селищ, міст Сумської області.

Крім того, судом встановлено, що на розгляд депутатів Сумської обласної ради шостого скликання виносилось питання про призначення на посаду генерального директора «Сумиоблагроліс» ОСОБА_3, однак як вбачається з витягу з протоколу сорок сьомої сесії обласної ради шостого скликання від 28 серпня 2015 року, більшістю голосів вказане рішення не було прийнято (а.с.65-68).

Розпорядженням голови Сумської обласної ради від 28.12.2015 року №73-кп припинено виконання позивачем обов'язків генерального директора «Сумиоблагроліс» з 28.12.2015 року, а п. 2 даного розпорядження надано позивачу роботу за посадою заступника генерального директора з маркетингу даного підприємства, яку він обіймав до призначення його в.о. генерального директора (а.с.13).

Колегія суддів вважає, що місцевий суд, вирішуючи спір і вірно встановивши фактичні обставини справи, у порушення статей 213, 214 ЦПК України не в повній мірі визначився з характером спірних правовідносин та правовою нормою, що підлягає застосуванню.

При цьому колегія суддів виходить з наступного:

Трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін (ч.1 ст.21 КЗпП України).

Статтею 23 КЗпП України передбачено, що трудовий договір може бути: 1) безстроковим, що укладається на невизначений строк; 2) на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; 3) таким, що укладається на час виконання певної роботи. Строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами.

Підстави припинення трудового договору передбачені ст.36 КЗпП України і, зокрема, строковий договір може бути припинений у зв'язку із закінченням строку.

Виходячи із встановлених судом фактичних обставин справи колегія суддів вважає, що між ОСОБА_3 та Головою Сумської обласної ради, в порядку передбаченому законом, було укладено строковий трудовий договір і, спочатку, він був призначений виконуючим обов'язки генерального директора Сумського обласного комунального агро лісогосподарського підприємства «Сумиоблагроліс на строк з 11.09.2014 року до заміщення в установленому законодавством порядку вакантної посади генерального директора, але не більше ніж до 11.11.2014 року, а в подальшому строк виконання цих обов'язків було продовжено роботодавцем до заміщення в установленому законодавством порядку вакантної посади генерального директора.

Доказом укладення між сторонами саме строкового трудового договору, а не виконання позивачем обов'язків генерального директора підприємства за суміщенням посад є і та обставина, що позивач, за час виконання обов'язків, не отримував заробітну плату заступника генерального директора з маркетингу ОКАП «Сумиоблагроліс» із нарахуванням йому доплати за виконання обов'язків відсутнього працівника, а заробітна плата йому нараховувалась згідно розрахунку заробітної плати виконуючого обов'язки генерального директора ОКАП «Сумиоблагроліс», затвердженого начальником управління майном Сумської обласної ради від 24.11.2015 року і дана обставина підтверджується довідкою № 59 від 12.02.2016 року (а.с.110).

Крім того, як вбачається з наданих представником ОКАП «Сумиоблагроліс» копій наказів обов'язки заступника генерального директора з маркетингу підприємства спочатку за суміщенням, а потім і шляхом тимчасового переведення на цю посаду , виконував інший працівник підприємства, а саме ОСОБА_5 (а.с.158-160).

Колегія суддів вважає, що місцевий суд прийшов до помилкового висновку, що оскільки позивач був призначений не генеральним директором, а виконуючим обов'язки генерального директора то це по своїй суті є тимчасовим замісництвом, оскільки тимчасове замісництво - це виконання працівником поряд із своєю основною роботою, зумовленою трудовим договором, обов'язків тимчасово відсутнього працівника, якщо це викликано виробничою потребою і за виконання обов'язків цього тимчасово відсутнього працівника здійснюється доплата.

В той же час, як вже було встановлено, позивач, під час виконання обов'язків генерального директора, не виконував обов'язків заступника директора з маркетингу і не отримував доплату за виконання обов'язків тимчасово відсутнього генерального директора підприємства, а отримував заробітну плату за цією посадою.

Крім того, вчинення запису до трудової книжки про тимчасове замісництво Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженою наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року № 58 не передбачено, в той час як вбачається з копії трудової книжки позивача до неї було унесено запис № 9 від 11.09.2014 року про призначення його виконуючим обов'язки генерального директора ОКАП «Сумиоблагроліс» відповідно до розпорядження Сумської обласної ради № 21-кп від 10.09.2014 року і в подальшому було здійснено запис про припинення виконання обов'язків генерального директора.

Також, з роз'яснення Державного комітету Ради Міністрів СРСР з питань праці і заробітної плати і Секретаріату ВЦРПС «Про порядок оплати тимчасового замісництва» від 29 грудня 1965 року № 30/39 вбачається, що призначення працівника виконувачем обов'язків за вакантною посадою не допускається. Таке можливо лише за посадою, призначення на яку здійснюється вищим органом управління.

Таким чином, колегією суддів було встановлено, що позивач здійснював виконання обов'язків генерального директора «Сумиоблагроліс» не за сумісництвом або суміщенням посад, а з ним фактично був укладений строковий трудовий договір і строк дії цього строкового трудового договору був обумовлений настання певної події, а саме до заміщення в установленому законодавством порядку вакантної посади генерального директора.

З п. 5.3. Статуту ОКАП «Сумиоблагроліс» вбачається, що генеральний директор підприємства призначається та звільняється з посади у порядку, визначеному Власником, яким є Сумська обласна рада. В період між сесіями призначення виконувача обов'язки керівника підприємства здійснює голова ради, як це передбачено п.2.7 Положення про порядок призначення і звільнення з посад керівника підприємства, установ та закладів, що перебувають у спільній власності територіальних громад сіл, селищ, міст Сумської області, а отже позивач законно був призначений виконуючим обов'язки генерального директора підприємства відповідно до розпорядження № 21-кп від 10.09.14 року і термін виконання ним обов'язків генерального директора був продовжений розпорядженням № 30 -кп від 10.11.2014 року.

Виходячи із вищезазначеного колегія суддів вважає встановленою ту обставину, що між позивачем та Головою Сумської обласної ради, в порядку передбаченому законом, було укладено строковий трудовий договір і строк дії цього договору був обумовлений настанням певної події, а саме до заміщення в установленому законодавством порядку вакантної посади генерального директора і тому підставою припинення такого трудового договору могло бути або призначення на цю посаду нового генерального директора або розірвання договору за ініціативою самого позивача. Не затвердження Сумською обласною радою кандидатури позивача на посаду генерального директора підприємства не є підставою для припинення укладеного з ним трудового договору строк дії якого обумовлений настанням певної події до її настання.

Не укладення із позивачем контракту також не свідчить про не укладення між ним та роботодавцем строкового трудового договору, оскільки укладення такого контракту передбачене лише з керівником підприємства а не з особою, яка тимчасово виконує його обов'язки.

З матеріалів справи вбачається, що рішення про призначення на посаду генерального директора ОКАП «Сумиоблагроліс» ОСОБА_6 було прийняте Сумською обласною радою тільки 29.01.2016 року, а тому до цього часу відсутні були підстави для припинення укладеного з позивачем строкового трудового договору на виконання ним обов'язків генерального директора підприємства (а.с.109).

Відповідно до ст.19 Конституції України органи влади зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Вичерпний перелік повноважень Голови районної, обласної, районної у місті ради визначений Законом України "Про місцеве самоврядування в України" і до нього не входить повноваження щодо одноособового звільнення керівників комунальних підприємств.

В той же час, п.18 ч.7 ст.55 вищезазначеного закону до повноважень Голови районної, обласної, районної у місті ради було віднесено вирішення інших питань, доручених йому радою.

Зокрема, відповідно до п.2.7 Положення про порядок призначення і звільнення з посад керівника підприємства, установ та закладів, що перебувають у спільній власності територіальних громад сіл, селищ, міст Сумської області саме до повноважень голови обласної ради було віднесено, у період між сесіями, призначати виконуючого обов'язки керівника підприємства, установи та закладу, а також звільняти із займаної посади керівника відповідно до чинного законодавства про працю з наступним внесенням цього питання на затвердження обласною радою.

Незважаючи на це, Голова Сумської обласної ради виніс розпорядження від 28.12.2015 року №73-кп, яким до спливу строку дії трудового договору припинив виконання позивачем обов'язків генерального директора «Сумиоблагроліс» з 28.12.2015 року і при цьому це питання не було унесене на затвердження обласною радою.

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що позовні вимоги в частині визнання незаконним та скасування розпорядження голови Сумської обласної ради від 28.12.2015 року №73-к «Про виконуючого обов'язки генерального директора Сумського обласного комунального агролісогосподарського підприємства «Сумиоблагроліс» є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Підлягають частковому задоволенню і позовні вимоги в частині стягнення з Сумського обласного комунального агролісогосподарського підприємства «Сумиоблагроліс» різниці в заробітній платі за час вимушеного прогулу на посаді в.о. генерального директора та за час виконання нижче оплачуваної роботи починаючи з 28.12.2015 року по дату фактичного поновлення на посаді виконуючого обов'язки генерального директора.

При цьому колегія суддів виходить з того, що на час ухвалення рішення позивач з власної ініціативи припинив свої трудові відносини з ОКАП «Сумиоблагроліс» і його позовні вимоги про поновлення на роботі за його письмовою заявою залишені без розгляду, а судом було встановлено незаконність розпорядження голови Сумської обласної ради від 28.12.2015 року №73-к, яким припинено виконання позивачем обов'язків генерального директора підприємства з 28.12.2015 року з наданням йому роботи за посадою, які він займав попередньо, в той час, як новий генеральний директор, в порядку передбаченому законом, призначений лише розпорядженням від 29.01.2016 року. За таких підстав, колегія суддів вважає, що підлягає стягненню на користь позивача різниця у заробітній платі на посаді в.о. генерального директора та фактично отриманого заробітку на посаді заступника генерального директора з маркетингу за період з 18.12.2015 року по 29.01.2016 року.

З довідок про заробітну плату вбачається, що розмір середньоденного заробітку заступника генерального директора складає 345 грн.48 коп., а розмір середньоденного заробітку генерального директора складає 538 грн.98 коп., а тому різниця у заробітку на посаді в.о. генерального директора та фактично отриманого заробітку на посаді заступника генерального директора з маркетингу за період з 28.12.2015 року по 29.01.2016 року складає 4450 грн. 50 коп. ((538,98 х 23 роб.дн.) - (345,48 х 23 роб.дн.)), яка підлягає стягненню з Сумського обласного комунального агролісогосподарського підприємства «Сумиоблагроліс» на користь ОСОБА_3 з подальшим відрахуванням усіх необхідних платежів та зборів.

Виходячи з вищезазначеного колегія суддів вважає за необхідне частково задовольнити апеляційну скаргу, рішення місцевого суду скасувати та ухвалити нове рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 303, п.2 ч.1 ст. 307, п. 1 ч. 1 ст. 309, ст.ст. 316, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 12 лютого 2016 року щодо відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування розпорядження голови Сумської обласної ради, стягнення різниці у заробітної платі скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким ці вимоги задовольнити частково.

Визнати незаконним та скасувати розпорядження голови Сумської обласної ради від 28.12.2015 року №73-к «Про виконуючого обов'язки генерального директора Сумського обласного комунального агролісогосподарського підприємства «Сумиоблагроліс».

Стягнути з Сумського обласного комунального агролісогосподарського підприємства «Сумиоблагроліс» на користь ОСОБА_3 різницю у заробітку на посаді в.о. генерального директора та фактично отриманого заробітку на посаді заступника генерального директора з маркетингу за період з 28.12.2015 року по 29.01.2016 року у розмірі 4450 грн. 50 коп. з подальшим відрахуванням усіх необхідних платежів та зборів.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -