АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 216/2743/15-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22-ц/774/1328/К/16 Бутенко М.В.
Категорія - 27 (І) Суддя-доповідач - Зубакова В.П.
УХВАЛА

Іменем України

09 серпня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Зубакової В.П.

суддів: Бондар Я.М., Соколан Н.О.

за участю секретаря: Євтодій К.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на рішення Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу від 22 квітня 2016 року по справі за позовною заявою ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», треті особи Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрохолдинг», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Войнарска І.В., про визнання зобов'язань за іпотечним договором припиненими.

Особи, які беруть участь у розгляді справи:

представник відповідача Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» - Чурілов Дмитро Миколайович,

представник позивача ОСОБА_4 - ОСОБА_7,

представник третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрохолдинг» - Штогрин Віктор Федорович, -

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» (далі - ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит») про визнання зобов'язань за іпотечним договором припиненими, посилаючись на те, що 01.04.2010 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрохолдинг» (надалі - ТОВ «Агрохолдинг») було укладено кредитний договір №02-01-10, за умовами якого ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» мав надати ТОВ «Агрохолдинг» кредитні кошти у сумі 23 601 637,70 грн., а останній - повернути кредит не пізніше 30.06.2011 року.

В забезпечення зобов'язань ТОВ «Агрохолдинг» за цим кредитним договором, 19 листопада 2010 року між ОСОБА_4 та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» був укладений іпотечний договір № 102 1/1110, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Войнарскою І.А., зареєстрований в реєстрі нотаріуса за № 4245, відповідно до якого в іпотеку банку було передане належне позивачу на праві власності нерухоме майно: двокімнатна квартира АДРЕСА_1, загальною площею 59,3 м.кв., житловою площею 30,7 м. кв.

З огляду на те, що ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» виконав свої зобов'язання не в повному обсязі, надавши ТОВ «Агрохолдинг» кредитні кошти в національній валюті лише в сумі 13 000 000,00 грн., які були повернуті в повному обсязі з відсотками за користування кредитом у сумі 8 768 143,30 грн., уточнивши позовні вимоги, просив суд: визнати зобов'язання за іпотечним договором №1021/1110 від 19.11.2010 року, укладеним між ОСОБА_4 і ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», припиненими.

Рішенням Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу від 22 квітня 2016 року позов задоволено, зобов'язання за іпотечним договором №1021/1110 від 19.11.2010 року, укладеним між ОСОБА_4 і ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», визнано припиненими.

Стягнуто з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на користь ОСОБА_4 судовий збір у розмірі 243,60 грн.

В апеляційній скарзі ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, поклавши судові витрати по сплаті судового збору на позивача, посилаючись на необґрунтованість висновків суду. Так, судом не враховано п. 2 Іпотечного договору, згідно якого квартира передається в іпотеку, як забезпечення повернення кредитних ресурсів, виданих боржнику за кредитним договором №02-01-10 від 01 квітня 2010 року зі всіма змінами та додатками на загальну суму 23 601 637,70 грн. Крім того, у випадку зміни сторонами основного зобов'язання, саме на іпотекодавця (ОСОБА_4) покладено обов'язок невідкладно укласти з іпотекодержателем (ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит») відповідну додаткову угоду, а п. 14 Іпотечного договору передбачено, що в разі зміни будь-якого строку виконання основного зобов'язання та збільшення розміру основного зобов'язання, іпотека не припиняється та розповсюджується і на такі зобов'язання. При цьому, у будь-якому випадку розмір відповідальності майнового поручителя залишається незмінним.

Також, судом не враховано, що згідно ст. 17 ЗУ «Про іпотеку» до припинення іпотеки призводить припинення основного зобов'язання, а не його зміна.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу представник ТОВ «Агрохолдинг» - Штогрин В.Ф. зазначає, що оскаржуване судове рішення є законним та обґрунтованим, в процесі розгляду справи суд не порушив норм ні матеріального, ні процесуального права, а тому рішення суду слід залишити без змін, відхиливши апеляційну скаргу.

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» - Чурілова Д.М., який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, представника позивача ОСОБА_4 - ОСОБА_7 та представника третьої особи ТОВ «Агрохолдинг» - Штогрина В.Ф., які, кожен окремо, заперечували проти доводів апеляційної скарги та просили її відхилити, залишивши без змін рішення суду першої інстанції, як законне та обґрунтоване, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог, доводів апеляційної скарги та письмових заперечень на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 01 квітня 2010 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ТОВ «Агрохолдинг» укладено кредитний договір № 02-01-10, за умовами якого ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» надав ТОВ «Агрохолдинг» кредит у сумі 13 000 000,00 грн. на строк до 30 квітня 2010 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмір 22% річних.

Згідно меморіального ордеру №655744071 від 01 квітня 2010 року, ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» виконав свої зобов'язання та надав ТОВ «Агрохолдинг» кредитні кошти у сумі 13 000 000,00 грн. (т. 1 а.с. 76-77).

16 вересня 2010 року листом за вих. № 085-16/09/10 ТОВ «Агрохолдинг» звернувся до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» з клопотанням про збільшення суми кредиту по кредитному договору № 02-01-10 від 01 квітня 2010 року на 21 000 000,00 грн. з терміном повернення коштів до 30 червня 2011 року (т. 1 а.с. 199).

Відповідно до п.16 протоколу кредитного комітету №86 від 09.11.2010 року ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» ухвалив рішення про надання дозволу продовження строку дії кредитного договору до 30.06.2011 року, збільшення суми ліміту кредитування на 10 601 637,70 грн., зміну графіку погашення та структуру забезпечення, зміну цільового характеру використання кредитних коштів з одночасним встановленням єдиноразової комісійної винагороди та зміною типа кредитного договору на мультивалютну непоновлювальну кредитну лінію з установленням ліміту кредиту в сумі 23 601 637,70 грн., з встановленням відсоткової винагороди у розмірі 22,0% річних - при кредитуванні в гривні, у розмірі 12,3% річних - при кредитуванні в дол.США, з встановленням відсоткової винагороди в сумі 22 000,00 грн. за зміну умов кредитування, за умов: передачі банку в іпотеку: двокімнатної квартири АДРЕСА_1 загальною площею 59,3 кв.м., що належить на праві власності ОСОБА_4, і передачі в іпотеку банку 14 земельних ділянок, загальною площею 26,0 га, що розташовані у Криворізькому районі Дніпропетровської області, які належать на праві власності ОСОБА_11, а також передачі банку товарів в обороті ( овочі), на умовах закладу (т. 1 а.с. 99-97).

19 листопада 2010 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ТОВ «Агрохолдинг» укладено Додаткову угоду №3 до Кредитного договору № 02-01-10 від 01.04.2010 року, за умовами якого назву кредитного договору змінено на «Договір про мультивалютну невідновлювану кредитну лінію №02-01-10 від 01 квітня 2010 року» та внесено до нього наступні зміни: встановлено ліміт мультивалютної кредитної лінії у розмірі 23 601 637,70 грн. з видачею кошів у вигляді траншів виключно у доларах США строком погашення до 30 червня 2011 року згідно графіка встановленого Додатком №1 (т. 1 а.с. 13-20).

В забезпечення належного виконання зобов'язань по кредитному договору № 02-01-10 від 01.04.2010 року, між ОСОБА_4 і ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» був укладений Іпотечний договір № 1021/1110 від 19 листопада 2010 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Войнарскою І.А. за реєстровим № 4245 (т. 1 а.с. 27-29), відповідно якого ОСОБА_4 передав в іпотеку ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» належне йому на підставі Договору купівлі-продажу від 10.04.2001 року нерухоме майно - двохкімнатну квартиру АДРЕСА_1, як забезпечення повернення кредитних ресурсів, виданих ТОВ «Агрохолдинг» за Кредитним договором №02-01-10 від 01 квітня 2010 року на загальну суму 23 601 637,70 грн. строком до 30 червня 2011 року.

ТОВ «Агрохолдинг» та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до Кредитного договору № 02-01-10 від 01.04.2010 року неодноразово вносились зміни і доповнення. Зокрема, додатковою угодою № 5 від 11.09.2012 року змінено назву кредитного договору на «Договір про невідновлювальну кредитну лінію №02-01-10 від 01.04.2010 року» та його істотні умови: відкрито недівновлювальну кредитну лінію на загальну суму 8 170 00,00 дол.США з кінцевим терміном повернення до 30 червня 2018 року.

Задовольняючи позовні вимоги та визнаючи припиненим зобов'язання за Іпотечним договором №1021/1110 від 19 листопада 2010 року, укладеним між ОСОБА_4 і ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», суд першої інстанції виходив з того, що забезпечені ним зобов'язання є виконаними.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотекою визнається вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно статті 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Якщо ж вимога за основним зобов'язанням підлягає виконанню у грошовій формі, розмір цієї вимоги й відповідно валюта виконання зобов'язання визначається на підставі іпотечного договору або договору, що обумовлює основне зобов'язання, у чітко встановленій сумі і валюті.

Зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом, зазначено в ч. 1 ст. 598 ЦК України. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Відповідно до ч. 5 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Відповідно до положень статті 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору.

За системним аналізом зазначених норм права іпотека припиняється в разі припинення основного зобов'язання, виконання якого забезпечено іпотекою, зокрема, на підставі належного виконання.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та не спростовано у суді апеляційної інстанції, ОСОБА_4 передав в іпотеку належне йому нерухоме майно в рахунок виконання зобов'язань ТОВ «Агрохолдинг» з повернення кредитних коштів за Кредитним договором №02-01-10 від 01 квітня 2010 року на загальну суму 23 601 637,70 гривень строком до 30 червня 2011 року зі сплатою процентів та комісійної винагороди.

Тобто, із умов Іпотечного договору №1021/1110 від 19 листопада 2010 року та вищезазначених норм права випливає, що іпотека має бути припинена після належного виконання ТОВ «Агрохолдинг» зазначених зобов'язань.

Згідно наданих ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» відомостей, ТОВ «Агрохолдинг» неодноразово отримував кредитні транші на виконання умов Кредитного договору № 02-01-10 від 01.04.2010 року та численних Додаткових угод до нього, однак у національній валюті Україні - гривні кошти надавалися лише 01 квітня 2010 року у розмірі 13 000 000,00 грн. Всі інші транші надавалися у валюті відмінній від національної валюти України, що не було погоджено сторонами іпотечного договору (т. 1 а.с. 76-163, 27-29).

Згідно довідки ТОВ «Агрохолдинг» (вих.№61 від 29.10.2015р.) отримані кредитні кошти у сумі 13 000 000,00 грн. були повернуті у повному обсязі 11 вересня 2012 року та сплачено відсотки у сумі 8 768 143,30 грн. Інших зобов'язань перед ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» за Кредитним договором № 02-01-10 від 01.04.2010 року виражених у гривні ТОВ «Агрохолдинг» не має (т. 1 а.с. 228).

Відповідно до довідки ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» від 21.07.2015 року за вихідним №2426 за Кредитним договором №02-01-10 від 01.04.2010 року по траншу в гривні було видано кредитних коштів - 13 000 000,00 грн.; погашено - 13 000 000,00 грн.; нараховані відсотки за користування кредитними коштами - 8 768 143,30 грн.; погашені відсотки за користування кредитними коштами - 8 768 143,30 грн. (т. 1 а.с. 109).

Отже, як кредитор ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», так і позичальник ТОВ «Агрохолдинг» підтверджують факт виконання ТОВ «Агрохолдинг» у повному обсязі взятих на себе зобов'язань за Кредитним договором №02-01-10 від 01.04.2010 року по траншу в гривні, яке було забезпечене Іпотечним договором № 1021/1110 від 19 листопада 2010 року, що є підставою для припинення іпотеки.

Колегією суддів відхиляються доводи апеляційної скарги про те, що судом не враховано п. 2 Іпотечного договору, згідно якого квартира передається в іпотеку, як забезпечення повернення кредитних ресурсів, виданих боржнику за кредитним договором №02-01-10 від 01 квітня 2010 року зі всіма змінами та додатками, а тому іпотека є чинною до повного виконання ТОВ «Агрохолдинг» всіх зобов'язань з урахуванням наступних змін та доповнень, а обов'язок по укладенню додаткових угод до Іпотечного договору у разі зміни основного зобов'язання покладено саме на ОСОБА_4.

Так, пунктом другим Договору дійсно передбачено обов'язок ОСОБА_4 у випадку зміни основного зобов'язання (тобто, Кредитного договору №02-01-10 від 01.04.2010 року) невідкладно укласти з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» додаткову угоду (договір про внесення змін) до цього договору.

Разом з тим, представником відповідача ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» ані в суді першої інстанції, ані в суді апеляційної інстанції, не надавалося жодних доказів про те, що ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» звертався до ОСОБА_4 із вимогою про укладення додаткової угоди або ж зміни іпотечного договору, а тому у суду відсутні підстави вважати, що ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» мав намір укласти додаткову угоду до іпотечного договору у зв'язку зі зміною основного зобов'язання, а ОСОБА_4 ухилився від укладення такого договору.

Згідно ст.ст. 18,19 Закону України «Про іпотеку» іпотечний договір укладається між іпотекодавцем і іпотекодержателем у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та повинен містити такі істотні умови: зміст та розмір основного зобов'язання, строк і порядок його виконання та/або посилання на правочин, у якому встановлено основне зобов'язання. Зміни і доповнення до іпотечного договору підлягають нотаріальному посвідченню. Відповідні відомості про зміну умов обтяження нерухомого майна іпотекою підлягають державній реєстрації у встановленому законом порядку.

Згідно довідки приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Войнарскої І.А. від 03.03.2015 року за вих.№76/01-16 договори про внесення змін до Іпотечного договору № 1021/1110 від 19 листопада 2010 року не посвідчувалися (т. 1 а.с. 31).

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції що Іпотечний договір № 1021/1110 від 19 листопада 2010 року забезпечував виконання зобов'язань ТОВ «Агрохолдинг» лише у чітко визначеній сумі кредитування в національній валюті України та не передбачає забезпечення будь-яких зобов'язань ТОВ «Агрохолдинг», які виникли у результаті укладення численних Додаткових угод до Кредитного договору №02-01-10 від 01.04.2010 року.

Посилання в апеляційній скарзі на п. 14 Іпотечного договору, яким передбачено, що в разі зміни будь-якого строку виконання основного зобов'язання та збільшення розміру основного зобов'язання, іпотека не припиняється та розповсюджується і на такі зобов'язання, колегією суддів теж не беруться до уваги, адже цей пункт перекликається із пунктом другим цього Договору, а тому може бути застосованим у випадку укладення сторонами у встановленому законом порядку додаткової угоди до Іпотечного договору № 1021/1110 від 19 листопада 2010 року, чого ними зроблено не було.

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте, відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів особами, які беруть участь у розгляді справи, діючим законодавством не передбачена.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені письмовими матеріалами справи та поясненнями учасників процесу.

Відповідно до ст. 307 ч. 1 п. 1, ст. 308 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, встановивши, що суд ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін.

Таким чином, колегія суддів, визнавши рішення законним і обгрунтованим, відхиляє апеляційну скаргу, а рішення суду першої інстанції залишає без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу відповідача Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» - відхилити.

Рішення Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу від 22 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: