Справа № 489/63/16-ц
Номер провадження 2/489/659/16
РІШЕННЯ

Іменем України

11 березня 2016 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

при секретарі Недавній А. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (далі-позивач) до Миколаївської міської ради (далі-відповідач) про визначення часток у праві спільної сумісної власності та визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом,

встановив

В січні 2016 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що його батькам на праві спільної сумісної власності належить квартира. Оскільки його батько помер, на спадкове майно відкрилась спадщина, яку прийняла мати позивача, бо на момент смерті постійно проживала з спадкодавцем. Згодом померла мати позивача. Після її смерті відкрилась спадщина на цілу квартиру. Спадкоємцем за законом є позивач, так як в визначений законом строк звернувся до нотаріуса з питанням оформлення спадкових прав. Проте позивач отримав відмову у вчиненні нотаріальної дії, скільки не можливо встановити частки подружжя у праві власності на квартиру.

Просив суд визначити частки співвласників в праві спільної сумісної власності на квартиру по 1/2 за кожним та визнати за позивачем право власності на спірну квартиру в порядку спадкування за законом після смерті батьків.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили задовольнити позов.

Відповідач свого представника в судове засідання не направив, заявою просили розглядати справу у відсутність представника відповідача та прийняти рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказах.

Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про народження серії VII-УР №0532644 батьками позивача є ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 24.03.1966 уклали шлюб згідно з свідоцтвом про одруження.

Відповідно до свідоцтва про смерть за реєстраційним номером S 2862/2011 ОСОБА_2 помер 12.11.2011. На момент смерті він проживав за адресою: Вікторіаштрассе, 64, 41061, місто Мьонхенгладбах, Німеччина. За вказаною адресою на момент смерті проживала дружина померлого ОСОБА_2 (дівоче Чернишова) ОСОБА_4 (а. с. 20).

Оскільки дружина проживала зі спадкодавцем на момент смерті, вона вважається такою, що прийняла спадщину (ч. 3 ст. 1268 ЦК України).

Згідно з свідоцтвом про смерть за реєстраційним номером S 1062/2015 померла ОСОБА_3 26.03.2015.

Після її смерті заведена спадкова справа №623/2015.

Як зазначає позивач за життя його батьки за спільні кошти придбали квартиру.

Так, згідно з договором купівлі-продажу від 07.07.1995 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 придбали трикімнатну квартиру АДРЕСА_1.

01.12.2015 позивач звернувся до державного нотаріуса Першої миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на вище вказану квартиру, проте постановою від 01.12.2015 йому відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки не можливо визначити частку померлої ОСОБА_3 у спільній власності.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач просив суд встановити частки його батьків у праві спільній сумісній власності.

Відповідно до ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно до ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності може бути поділено між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Оскільки власники в рівних частках користувалися, володіли сумісним майном, і інше не встановлено, суд вважає необхідним задовольнити позов в цій частині та визначити, що частки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в праві власності на спірну квартиру є рівними і складають по 1/2 частині для кожного.

Крім того, позивач просив суд визнати за ним право власності на спірну квартиру в порядку спадкування після померлих батьків.

Спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1216,1217 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 1296, ч. 1 ст. 1297, ч. 1 ст. 1298 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 була власником 1/2 частки квартири та успадкувала іншу 1/2 частку квартири після ОСОБА_2 хоча й не оформила право власності, спадщина яку успадкував позивач складається з цілої квартири АДРЕСА_2.

Дослідивши докази долучені до матеріалів справи щодо їх належності і допустимості, оцінивши їх в сукупності, суд дійшов висновку про те, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 3, 15, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд

вирішив

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради про визначення часток у праві спільної сумісної власності та визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати, що частки померлого ОСОБА_2 та померлої ОСОБА_3 у праві спільної сумісної власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_3 є рівними та складають по 1/2 частки для кожного.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, померлого 12.11.2011 та ОСОБА_3, померлої 26.03.2015.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а у разі оскарження особою, яка не була присутня під час проголошення рішення - з моменту отримання копії рішення.

Суддя В. В. Кокорєв