Справа № 438/751/16-ц
Провадження № 2-о/438/24/2016
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

20 грудня 2016 року Бориславський міський суд Львівської області в складі:

головуючого: судді Слиша А.Т.,

народних засідателів: Папки Л.Д.,

ОСОБА_1

при секретарі Наминанік О.С.

за участю заявника ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Бориславі цивільну справу за заявою ОСОБА_2 про визнання особи безвісно відсутньою, -

в с т а н о в и в:

Заявник ОСОБА_2 звернувся до Бориславського міського суду із заявою про визнання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку ІНФОРМАЦІЯ_2, безвісно відсутньою.

Свої вимоги мотивує тим, що він, ОСОБА_2, перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 У них є неповнолітня дитина - донька Софія, ІНФОРМАЦІЯ_3 Заочним рішенням Бориславського міського суду від 27.10.2014р., яке набрало законної сили 28.11.2014 р., було задоволено його позов та розірвано шлюб між ним та ОСОБА_3 В кінці 2013 року ОСОБА_3 сказала, що їде у справах в м. Київ. Майже два місяці він з дитиною її не бачив. На початку лютого 2014 року ОСОБА_3 повернулась в м. Борислав і полишила своє офіційне місце роботи в ОСОБА_1 санаторії «Алмаз». Він запропонував їй разом з донькою пройти курс стаціонарного лікування в одній з медичних установ м. Львова, де погодились взятися за лікування дитини, але ОСОБА_3 сказала, що брати в цьому участь не буде. Через декілька днів вона зранку відвела дитину в дитячий садок і телефоном повідомила йому, щоб він забрав дитину з садка, а вона поїхала в м. Київ. У квітні 2014 року ОСОБА_3 по телефону повідомила, що вона не має наміру проживати з ним і вже фактично проживає з іншим чоловіком поблизу м. Києва. З травня 2014 року їм з донькою про неї нічого не відомо і будь-який зв'язок між ними втрачено. Їхня з ОСОБА_3 дитина фактично проживає з ним та перебуває на його утриманні. Допомагає йому у вихованні та утриманні дитини лише його мати. ОСОБА_3 не цікавиться їхнім з донькою життям, з ними не проживає, їм не телефонує, поштову кореспонденцію не надсилає, про місце свого перебування не повідомляє. Про місце перебування ОСОБА_3 вже понад два роки нічого не відомо ні йому, ні її батькам, які з цього приводу звернулися з проханням про розшук своєї доньки до органів внутрішніх справ. Щодо мети, для якої йому необхідно визнати ОСОБА_3 безвісно відсутньою, то він фактично один утримує і виховує неповнолітню доньку і має право розраховувати на отримання відповідних пільг, при умові визнання колишньої дружини безвісно відсутньою. Вважає, що для визнання ОСОБА_3 безвісно відсутньою є всі умови: її відсутність протягом одного року за місцем реєстрації (м.Борислав, вул. В.Великого, 211), відсутність про неї протягом року відомостей у місці такого проживання, неможливість встановлення нею її місця перебування.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_2 свої вимоги підтримав, просить задоволити його заяву.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні показала, що вона є мамою заявника ОСОБА_2 Колишня дружина ОСОБА_2 - ОСОБА_3 до свого зникнення раніше проживала за однією адресою разом з її сином та їхньою донькою Софією, ІНФОРМАЦІЯ_3 Вона (свідок) часто буває за адресою проживання свого сина ОСОБА_2, однак, з лютого 2014 року вона жодного разу не бачила ОСОБА_3 Зі слів сина їй відомо, що ОСОБА_3 у квітні 2014 року телефоном повідомила йому, що вона проживає поблизу м. Києва і не має наміру повертатися у м.Борислав. З квітня 2014 року ОСОБА_3 у м.Бориславі не проживає, не підтримує жодних звязків ні з колишнім чоловіком, ОСОБА_2, ні з донькою Софією, ІНФОРМАЦІЯ_3, до них не телефонувала. Також зі слів ОСОБА_2 їй відомо, що ОСОБА_3 також не підтримує жодних звязків зі своїми батьками, у звязку з чим мати ОСОБА_3 подала заяву в поліцію з приводу зникнення своєї доньки. Про місце перебування ОСОБА_3 у них немає ніяких відомостей з квітня 2014 року.

Свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 в судовому засіданні показали, що з заявником ОСОБА_2 вони товаришують. Їм відомо, що дружина заявника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 проживала разом з заявником до кінця 2013 року. Вони (свідки) часто бувають за адресою проживання ОСОБА_2, однак, з лютого 2014 року вони жодного разу не бачили ОСОБА_3 Зі слів ОСОБА_2 їм відомо, що ОСОБА_3 у квітні 2014 року телефоном повідомила йому, що вона проживає поблизу м. Києва і не має наміру повертатися у м.Борислав. Також зі слів ОСОБА_2 їм відомо, що ОСОБА_3 з квітня 2014 року не підтримує жодних звязків ні з ним, ні з їхньою донькою, і про місце її перебування у заявника немає ніяких відомостей.

Суд, заслухавши пояснення заявника та свідків, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч.3 ст.10 та ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року.

Із пояснень заявника та наданих ним письмових доказів судом встановлено, що ОСОБА_3 є колишньою дружиною заявника ОСОБА_2 У них є неповнолітня дитина донька Софія, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка проживає разом із заявником.

З квітня 2014 року в місці постійного проживання ОСОБА_3 немає про неї та про місце її перебування жодних відомостей.

Так, ОСОБА_3 зареєстрована у м.Бориславі на вул.В.Великого, 211, та проживала разом із заявником у м.Бориславі до кінця 2013 року. Однак, вкінці 2013 року ОСОБА_3 сказала заявнику, що їде у справах в м. Київ. На початку лютого 2014 року ОСОБА_3 повернулась в м. Борислав і полишила своє офіційне місце роботи в м.Трускавець. Через деякий час вона зранку завела доньку в дитячий садок і телефоном повідомила заявникові, щоб він забрав дитину з садка, а вона їде в м. Київ. У квітні 2014 року ОСОБА_3 по телефону повідомила заявникові, що не має наміру проживати з ним і вже фактично проживає з іншим чоловіком поблизу м. Києва.

Рішенням Бориславського міського суду Львівської області, яке набрало законної сили 28.11.2014 р., шлюб між заявником ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було розірвано.

Про місце перебування ОСОБА_3 з квітня 2014 року заявнику нічого не відомо. ОСОБА_3 не цікавиться життям доньки, жодних стосунків з заявником не підтримує, їм не телефонує, поштову кореспонденцію не надсилає, про місце свого перебування їх не повідомляє. З квітня 2014 року заявнику нічого не відомо про ОСОБА_3 і будь-який зв'язок між ними втрачено.

З надісланих до суду ОСОБА_8 управлінням поліції ГУНП у м.Києві матеріалів вбачається, що з приводу безвісної відсутності ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, її мати ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4, зверталася до начальника Головного управління Національної поліції у м.Києві з письмовою заявою від 02.06.2016 р. Матеріали з приводу заяви ОСОБА_9 були внесені до ЄО №42545 від 24.06.2016р. ОСОБА_8 Місце перебування ОСОБА_3 на території Святошинського району не встановлене.

З копії заяви ОСОБА_9 від 02.06.2016 р. вбачається, що її донька, ОСОБА_3, поїхала у м.Київ близько 15.02.2014 року та останній раз телефонувала 26.04.2014 року, відтоді донька на звязок більше не виходила і де вона може перебувати їй не відомо.

Заявник один утримує і виховує їхню з ОСОБА_3 неповнолітню доньку Софію і має намір отримати відповідні пільги, при умові визнання колишньої дружини безвісно відсутньою.

При таких обставинах суд вважає, що заявлені вимоги є обґрунтованими, оскільки протягом більше одного року у місці постійного проживання ОСОБА_3 у м.Борислав Львівської області немає жодних відомостей про місце її перебування.

Та беручи до уваги, що оскільки день одержання останніх відомостей про місце перебування ОСОБА_3 встановити не можливо, оскільки встановлено, що останні відомості про своє місцезнаходження ОСОБА_3 повідомляла по телефону у квітні 2014 року, то початком її безвісної відсутності необхідно визначити 01 травня 2014 року, як це передбачено ч.2 ст.43 ЦК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.43 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 209, 212-215, 218, 246-249 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Заяву ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати безвісно відсутньою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженку ІНФОРМАЦІЯ_6, з 01 травня 2014 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Львівської області через Бориславський міський суд Львівської області.

Головуючий: суддя А.Т.Слиш

Народні засідателі: Л.Д.Папка

ОСОБА_1