Справа № 183/2198/16
№ 2/183/1648/16
18 серпня 2016 року м. Новомосковськ
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді Городецького Д.І.
секретаря Макаренко А.О..
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомосковську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Новомосковської міської ради Дніпропетровської області, третя особа - Новомосковська державна нотаріальна контора про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом,
18 квітня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Новомосковської міської ради Дніпропетровської області, третя особа - Новомосковська державна нотаріальна контора про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом.
В обґрунтування своїх вимог позивач ОСОБА_1 зазначила, що її батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_3, шлюб між ними зареєстрований 17 січня 1960 року..
25 липня 1972 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 був укладений договір купівлі-продажу, відповідно до якого ОСОБА_4 продав, а ОСОБА_2 купив житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1
Рішенням Новомосковського міського народного суду Дніпропетровської області від 11 березня 1990 року шлюб, зареєстрований 17 січня 1960 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 був розірваний, за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було визнано за кожним право власності по 1/2 частини домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1

03 листопада 2000 року Відділом реєстрації актів громадянського стану виконавчого комітету Новомосковської ради депутатів Дніпропетровської області був зареєстрований повторний шлюб між її батьками, актовий запис № 315.

ОСОБА_1 зазначила в заяві, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер її батько - ОСОБА_2.

Спадкоємці ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року не зверталися до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини, але, ОСОБА_3, як дружина спадкодавця, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, у відповідності до ст. 1268 ЦК України, вважається такою, що прийняла спадщину.

Позивач в заяві зазначила. що ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла її мати - ОСОБА_3.

Вона своєчасно звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті матері, але, постановою нотаріуса Новомосковської державної нотаріальної контори від 09 липня 2015 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після ОСОБА_3, яка вважається такою, що прийняла спадщину після ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року, оскільки, за життя, ОСОБА_2 не зареєстрував своє право власності на 1/2 частину житлового будинку.

В зв'язку з наведеним. в позовній заяві ОСОБА_1 просила суд визнати за нею просила суд визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: розташований за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після матері - ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2.

В судове засідання позивача ОСОБА_1 не з'явилася, в своїй заяві просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача - Новомосковської міської ради Дніпропетровської області в судове засідання не з'явився, про місце, дату і час розгляду справи належним чином повідомлений належним чином, в зв'язку з чим. судом проведений заочний розгляд справи.

Представник третьої особа - Новомосковської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився.

Суд, дослідивши надані позивачем докази, приходить до наступного.

Судом встановлено, що 17 січня 1960 року був зареєстрований шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про шлюб.

ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 року, згідно свідоцтва про народження, її батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Судом встановлено, що 25 липня 1972 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 був укладений договір купівлі-продажу, відповідно до якого ОСОБА_4 продав, а ОСОБА_2 купив житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1

На підставі рішення Новомосковського міського народного суду Дніпропетровської області від 11 березня 1990 року шлюб, зареєстрований 17 січня 1960 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 був розірваний, за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було визнано за кожним право власності по 1/2 частини домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1

22 серпня 1981 року Новомосковським міським відділом ЗАГС Дніпропетровської області був зареєстрований шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_5, актовий запис № 478, після реєстрації шлюбу ОСОБА_5 присвоєне прізвище чоловіка - ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про шлюб.

Судом встановлено, що 03 листопада 2000 року Відділом реєстрації актів громадянського стану виконавчого комітету Новомосковської ради депутатів Дніпропетровської області був зареєстрований повторний шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, актовий запис № 315, що підтверджується свідоцтвом про шлюб.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер батько позивача - ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть.

Згідно відомостей нотаріальної контори, спадкова справа після ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року не заводилася.

У відповідності до ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

В зв'язку з наведеним, суд приходить до висновку. що ОСОБА_3, як дружина спадкодавця, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, у відповідності до ст. 1268 ЦК України, вважається такою, що прийняла спадщину після чоловіка - ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла мати позивача - ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть.

Згідно до спадкової справи, до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року, звернулася дочка - ОСОБА_1, інших спадкоємців судом не встановлено.

Постановою нотаріуса Новомосковської державної нотаріальної контори від 09 липня 2015 року позивачу ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року, яка вважається такою, що прийняла спадщину після чоловіка ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року, оскільки, за життя, ОСОБА_2 не зареєстрував своє право власності на 1/2 частину житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1

У відповідності до технічного паспорту, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 складається з: житлового будинку - літ.А, житловою площею 29,5 кв.м., загальною площею 60,6 кв.м.; сіней - літ.а; ганку, козирку; сараю-літньої кухні - літ.Б; погрібу; входу в поріб - літ.Ж; сараю - літ.В; сараю - літ.Г; вбиральні - літ.Д; літньго душу - літ.Е; колодязь - літ.к; колодязь - літ.к1; воріт - №1; хвіртки - №2; огорожі - №3-4; замощення - І.

Судом встановлено, що за життя, ОСОБА_2 не зареєстрував своє право власності на 1/2 частину житлового будинку.

Згідно вимог законодавства України, право власності на нерухоме майно виникає після одержання правовстановлюючого документу та державної реєстрації.

В той же час, у відповідності до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, не заборонених законом.

На підставі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

На підставі ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають право діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

У відповідності до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно до ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Оскільки позивач є спадкоємцем першої черги за законом, прийняла спадщину, відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину обумовлена тим, що за життя, один із спадкодавців не зареєстрував право власності на нерухоме майна, суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на спірне нерухоме майно, оскільки право власності спадкодавця встановлена та підтверджується іншими доказами, дослідженими судом.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 213-215, 224-226 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 складається з: житлового будинку - літ.А, житловою площею 29,5 кв.м., загальною площею 60,6 кв.м.; сіней - літ.а; ганку, козирку; сараю-літньої кухні - літ.Б; погрібу; входу в поріб - літ.Ж; сараю - літ.В; сараю - літ.Г; вбиральні - літ.Д; літньго душу - літ.Е; колодязь - літ.к; колодязь - літ.к1; воріт - №1; хвіртки - №2; огорожі - №3-4; замощення - І, в порядку спадкування за законом після ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року, яка вважається такою, що прийняла спадщину після чоловіка ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Д.І. Городецький