У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі :

головуючого судді Григоренка М.П.,

суддів : Бондаренко Н.В., Ковальчук Н.М.,

секретар судового засідання Шептицька С.С., за участю представника позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Рівненського міського суду від 18 грудня 2000 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу та відшкодування збитків в зв'язку з неналежним виконанням грошового зобов'язання,

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Рівненського міського суду від 05 жовтня 2015 року заяву ОСОБА_2 про відновлення втраченого судового провадження задоволено. Повністю відновлено втрачене судове провадження з розгляду цивільної справи Рівненського міського суду № 2-5062/2000, рішення по якій було прийнято 18 грудня 2000 року.

Рішенням Рівненського міського суду від 18 грудня 2000 року позов ОСОБА_3 задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 в рахунок стягнення боргу 22192 грн., в рахунок відшкодування збитків 17309 грн. 76 коп. та в рахунок повернення сплаченого мита 221 грн. 92 коп., а всього 39723 грн. 68 коп.

В поданій на рішення Рівненського міського суду від 18 грудня 2000 року апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначає, що на день розгляду справи він жодних грошових зобов'язань перед ОСОБА_3 не мав.

_____________________________________________________________________

Провадження № 22-ц/787/1987/2016 Головуючий у 1 інстанції : Сидорук Є.І. Доповідач : Григоренко М.П.

Вказує, що заборгованість перед ОСОБА_3 ним була погашена у повному обсязі ще у жовтні 2000 року. Позивач його запевнив, що відкличе позов про стягнення заборгованості, проте вказаного не зробив та одержав оскаржуване рішення, яким з відповідача стягнуто грошову заборгованість у подвійному розмірі.

Вважає, що вищевказані обставини виключають можливість стягнення з нього такої заборгованості.

Із цих підстав просить скасувати рішенням Рівненського міського суду від 18 грудня 2000 року та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

В ході апеляційного розгляду справи представник позивача просив апеляційну скаргу задовольнити.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3 у повному обсязі, суд першої інстанції виходив із того, що дослідженими в суді доказами доведено факт неналежного виконання ОСОБА_2 своїх зобов'язань за договором позики.

Даний висновок суду першої інстанції відповідає фактичним обставинам справи, наявним у справі доказам та ґрунтується на законі.

Доводи апеляційної скарги також не спростовують правильність висновків оскаржуваного рішення.

Твердження відповідача про те, що на день винесення оскаржуваного рішення у нього була відсутня будь-яка заборгованість перед позивачем за договором позики, на увагу не заслуговують, оскільки із змісту рішення Рівненського міського суду від 18 грудня 2000 року чітко вбачається, що ОСОБА_2 заявлені до нього позовні вимоги визнавав повністю і намагався врегулювати спірні правовідносини із ОСОБА_3 в добровільному порядку в ході судового розгляду справи.

Але, незважаючи на надану судом можливість, на день ухвалення оскаржуваного рішення відповідач свій борг за договором позики так і не погасив і представник позивача адвокат ОСОБА_4 в ході судового розгляду заперечив факт будь-яких домовленостей між його довірителем та відповідачем щодо погашення останнім боргу та виконання тим своїх зобов'язань у добровільному порядку.

Стаття 30 ЦПК України, в редакції 1960 року, яка була чинна на час розгляду даної цивільної справи судом першої інстанції, передбачала, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. У випадках, коли щодо витребування доказів для сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, є труднощі, суд за їх клопотаннями сприяє у витребуванні таких доказів.

Будь-які докази, які б свідчили про виконання ОСОБА_2 своїх зобов'язань перед позивачем на час вирішення судом першої інстанції даної справи, у встановленому порядку надані не були і сторона позивача на той час взагалі заперечувала факт наявності таких доказів.

До тієї обставини, що на даний час позивач ОСОБА_5 вже заперечує факт наявності заборгованості ОСОБА_2 за договором позики на час ухвалення оскаржуваного рішення, з посиланням на те, що він не зміг своєчасно повідомити про це свого представника, колегія суддів ставиться критично і до уваги не приймає, оскільки, як слідує із змісту апеляційної скарги ОСОБА_2 та його заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, після винесення оскаржуваного рішення та набрання ним законної сили, позивач отримав виконавчий лист на примусове виконання цього судового рішення, який в наступному був виконаний шляхом реалізації майна ПП «ОСОБА_2».

В ході апеляційного розгляду справи сторона позивача не спромоглась дати пояснення з приводу того, чому ОСОБА_5 звернувся до суду із заявою про отримання виконавчого листа на примусове виконання оскаржуваного рішення, в той час коли, за його твердженням, ОСОБА_2 ніби-то погасив свій борг у добровільному порядку ще до ухвалення Рівненським міським судом свого рішення по даній цивільній справі.

Відповідно до частини 3 статті 27 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Статтею 303 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

На переконання колегії суддів, судом першої інстанції будь-яких порушень норм процесуального права при розгляді даної цивільної справи допущено не було.

Крім того, оскільки позивач сам визнає ту обставину, що саме із його вини суд не був своєчасно повідомлений про погашення ОСОБА_2 у добровільному порядку свого боргу, тому колегія суддів вважає, що ОСОБА_3 нічого не заважає повернути відповідачу безпідставно набуті ним грошові кошти в добровільному порядку і на даний час, а відповідачу заявити з даного приводу відповідний позов.

Те, що на виконання рішення Рівненського міського суду від 18 грудня 2000 року виконавчою службою було реалізовано майно ПП «ОСОБА_2», яке не є стороною у даній цивільній справі, то це є лише підставою для оскарження виконавчих дій з даного приводу, а не для скасування законного по суті судового рішення по справі.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в зв'язку із чим рішення Рівненського міського суду від 18 грудня 2000 року підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-314, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Рівненського міського суду від 18 грудня 2000 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають право оскаржити ухвалу апеляційного суду та рішення суду першої інстанції до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвали апеляційної інстанції.

Головуючий М.П. Григоренко

Судді : Н.В. Бондаренко

Н.М. Ковальчук