АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого судді: Махлай Л.Д.,

суддів: Левенця Б.Б., Мазурик О.Ф.

при секретарі: Синявському Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали заяви ОСОБА_1, заінтересована особа: Головне управління юстиції у м. Києві про встановлення факту, що має юридичне значення за апеляційною скаргою ОСОБА_1, поданої через представника ОСОБА_2, на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 21 січня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 21.01.2016 року заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення визнано неподаною та повернуто заявнику.

Не погоджуючись з даною ухвалою суду, ОСОБА_1 через представника подала апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу суду та передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції. Посилається на порушення судом норм процесуального права. А саме, ухвалу суду про усунення недоліків було виконано, сплачено судовий збір та додано копію довіреності. Ненадання доказів не є підставою для залишення заяви без руху.

Представник заявниці ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Вислухавши доповідь судді, пояснення представника заявниці, дослідивши надані матеріали, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що заявником у встановлений законом строк не усунуто всі недоліки, які були зазначені в ухвалі про усунення недоліків заяви.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають встановленим обставинам та нормам процесуального права.

Справа № 761/38624/15-ц
Апеляційне провадження № 22-ц-796/4569/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Маліновська В.М.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Махлай Л.Д.
Відповідно до ст. 258 ЦПК України у заяві про встановлення фактів, що мають юридичне значення повинно бути зазначено:

1) який факт заявник просить встановити та з якою метою;

2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт;

3) докази, що підтверджують факт.

До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Ухвалою суду від 23.12.2015 року заявниці було надано строк для усунення недоліків заяви, оскільки не було долучено документ про сплату судового збору, довіреності на ім`я особи, що підписала заяву та не зазначено у заяві доказів про неможливість одержання та відновлення документів.

На виконання вимог зазначеної ухвали заявником надано документ про сплату судового збору та копію довіреності, проте інші недоліки не усунуто.

Відповідно до ч. 2 ст. 121 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виконає вимоги, визначені ст. ст. 119, 120 цього Кодексу, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Суд першої інстанції керуючись вимогами вищезазначених норм дійшов правильних висновків про те, що оскільки недоліки заяви у повному обсязі не усунуто заява підлягає поверненню заявнику.

Доводи апеляційної скарги про те, що долучення доказів, що підтверджують факт і доказів неможливості одержання або відновлення документів не є обов`язковим суперечать положенням ст. 258 ЦПК України. До того ж такі докази навіть не зазначені у заяві.

Вимоги даної норми щодо долучення до заяви доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідки про неможливість відновлення втрачених документів носять імперативний характер.

Доводи апеляційної скарги про неврахування судом першої інстанції роз`яснень, викладених у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» колегія суддів не може визнати обґрунтованим, оскільки зазначені роз`яснення стосуються позовного провадження.

За таких обставин колегія суддів прийшла до висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм процесуального права та не може бути скасована з підстав викладених у апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312, 314 - 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 21 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Головуючий

Судді