Справа № 357/8229/16-ц
У Х В А Л А

09.08.2016 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Цуранов А.Ю. перевіривши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

До Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшла вказана вище позовна заява.

Зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам статті 119 Цивільного процесуального кодексу (ЦПК) України, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити, зокрема, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Згідно ч. 5 ст. 119 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру становить 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.

В позовній заяві позивач посилається на наявність пільг по сплаті судового збору, додавши до позову копію посвідчення особи, яка має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема, учасники бойових дій - у справах, пов'язаних з порушенням їхніх прав.

Таким чином, вказана правова норма не звільняє позивача від сплати судового збору, оскільки цей спір не пов'язаний із порушенням прав позивача як учасника бойових дій.

Дана правова позиція міститься в ухвалах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18.02.2016 року № 6-4065ск16, від 25.03.2016 року № 6-8097ск16 та від 24.03.2016року № 6-8112ск16.

Виходячи з положень рішень Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого Королівства» від 28.10.1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2011 року, у відповідності до яких, право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Враховуючи викладене, позивачу необхідно сплатити судовий збір у встановленому Законом України «Про судовий збір» розмірі.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Вказані недоліки перешкоджають вирішенню питання про відкриття провадження, тому вказану заяву необхідно залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків. У разі не усунення недоліків у встановлений в ухвалі строк, заява буде вважатися неподаною і повернута позивачу.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви (ч. 5 ст. 121 ЦПК України).

На підставі викладеного, керуючись ст. 121 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення вказаних недоліків протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_3