У х в а л а

15 березня 2016 року м. Київ
Суддя Верховного Суду України Ярема А.Г., розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд ухвали Апеляційного суду Донецької області від 11 жовтня 2011 року, ухвал Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 жовтня 2013 року, 13 січня і 26 травня 2014 року, 8 та 15 травня, 3 липня та 17 вересня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" про визнання переведення та звільнення незаконними, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду України із зазначеною заявою, яка не відповідала вимогам ст. ст. 357, 358 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Ухвалою судді Верховного Суду України від 24 грудня 2015 року заяву ОСОБА_1 про перегляд указаної ухвали суду апеляційної інстанції було залишено без руху та надано заявникові строк для усунення недоліків, а саме: для обґрунтування, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 355 ЦПК України, підстав перегляду судового рішення, зазначивши в заяві, які саме норми (норма) матеріального та процесуального права неоднаково застосовано судом касаційної інстанції; для уточнення вимог та зазначення, яке саме рішення суду касаційної інстанції заявник просить переглянути; для надання копії ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 червня 2015 року.

У встановлений ухвалою судді Верховного Суду України від 24 грудня 2015 строк та на виконання цієї ухвали ОСОБА_1 надіслав заяву, в якій, на його думку, обґрунтував, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 355 ЦПК України, підстави перегляду судових рішень, зазначивши в заяві, які саме норми (норма) матеріального та процесуального права неоднаково застосовано судом касаційної інстанції. Також ОСОБА_1 надав копію ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 червня 2015 року.

Крім того, у вказаній заяві ОСОБА_1 указав, що просить скасувати ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 8 травня та 15 жовтня 2013 року, 13 січня і 26 травня 2014 року, 15 травня, 3 липня та 17 вересня 2015 року або будь-яку з них на розгляд суду.

Однак, заявник копію ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 8 травня 2013 року не надав. У додатках до заяви копія ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 8 травня 2013 року була відсутня.

Тому, ухвалою судді Верховного Суду України від 5 лютого 2016 року заяву ОСОБА_1 про перегляд судових рішень було залишено без руху та продовжено заявникові строк для усунення недоліків, а саме для надання ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 8 травня 2013 року.

У встановлений ухвалою судді Верховного Суду України від 5 лютого 2016 строк та на виконання цієї ухвали ОСОБА_1 надіслав заяву, в якій зазначив, що допустив описку, маючи на увазі ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 8 травня 2015 року (замість 8 травня 2013 року), яку він попередньо додав до матеріалів заяви про перегляд судових рішень.

Так, перевіркою заяви ОСОБА_1 про перегляд судових рішень та заяв про усунення недоліків указаної заяви встановлено, що заява про перегляд судових рішень не відповідає вимогам ЦПК України, а саме вимогам глави 3 розділу V "Перегляд судових рішень" ЦПК України, якою передбачено, що Верховний Суд України переглядає судові рішення у кожній окремій справі.

Як вбачається зі змісту заяви про перегляд судових рішень (і додатків до неї) та заяв про усунення недоліків зазначеної заяви, рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 5 серпня 2011 року у задоволенні позову про визнання переведення та звільнення незаконними, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 11 жовтня 2011 року рішення суду першої інстанції скасовано, прийнято відмову ОСОБА_1 від вказаного вище позову, провадження в цій справі закрито.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 січня 2014 року у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 11 жовтня 2011 року відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 травня 2014 року у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 11 жовтня 2011 року відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 травня 2015 року у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 11 жовтня 2011 року відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 12 лютого 2015 року провадження у справі закрито.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 вересня 2015 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 12 лютого 2015 року у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд ухвали Апеляційного суду Донецької області від 11 жовтня 2011 року у зв'язку з нововиявленими обставинами у зазначеній вище справі відхилено, ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 12 лютого 2015 року залишено без змін.

Рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 19 серпня 2013 року у задоволенні позову про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 23 вересня 2013 року рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 19 серпня 2013 року скасовано, провадження у цій справі закрито.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 жовтня 2013 року у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 19 серпня 2013 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 23 вересня 2013 року відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 8 травня 2015 року у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 23 вересня 2013 року відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 12 лютого 2015 року заяву ОСОБА_1 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами ухвали Апеляційного суду Донецької області від 23 вересня 2013 року залишено без задоволення.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 липня 2015 року поновлено ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 12 лютого 2015 року відмовлено.

Так, ОСОБА_1 просить скасувати ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 жовтня 2013 року, 13 січня і 26 травня 2014 року, 8 та 15 травня, 3 липня та 17 вересня 2015 року або будь-яку з них на розгляд суду.

Таким чином, ОСОБА_1 просить скасувати судові рішення, ухвалені в різних цивільних справах, що унеможливлює розгляд заяви в установленому законодавством порядку.

Отже, по-перше, ОСОБА_1 слід по кожній окремій цивільній справі подати окрему заяву про перегляд судових рішень.

По-друге, ОСОБА_1 у своїй заяві (заявах) має вказати яке саме судове рішення суду касаційної інстанції у справі (кожній зі справ) заявник просить переглянути та обґрунтувати наявність підстав подання заяви про перегляд указаного судового рішення суду касаційної інстанції, указавши які саме судові рішення суду (судів) касаційної інстанції є прикладами:

- неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах (п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України);

- неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності або встановленої законом компетенції судів щодо розгляду цивільних справ (п. 2 ч. 1 ст. 355 ЦПК України);

та яка саме постанова (постанови) Верховного Суду України є прикладами:

- невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права (п. 4 ч. 1 ст. 355 ЦПК України).

Крім того, ОСОБА_1 подав заяву, зокрема, з підстави невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права (п. 4 ч. 1 ст. 355 ЦПК України).

Для прикладу наявності підстави подання заяви, передбаченої п. 4 ч. 1 ст. 355 ЦПК України, ОСОБА_1 у заяві про перегляд судових рішень та заяві про усунення недоліків указаної заяви посилається на постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 9, від 1 листопада 1996 року № 9, від 18 грудня 2009 року № 12 та від 30 березня 2012 року № 4.

Однак, зазначені постанови Пленуму Верховного Суду України не можуть бути взяті до уваги як приклади невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права, оскільки такі постанови Пленуму не є постановами Верховного Суду України про перегляд судового рішення у конкретній справі.

Ураховуючи наведене, заявнику відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України на підтвердження підстави подання заяви, передбаченої п. 4 ч. 1 ст. 355 ЦПК України, слід надати копію постанови (судового рішення) Верховного Суду України, ухваленої в порядку перегляду судових рішень (Глава 3 Розділу V ЦПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 359 ЦПК України у разі встановлення, що заяву подано без додержання вимог ст. ст. 357 та 358 цього Кодексу, заявник письмово повідомляється про недоліки заяви та строк, протягом якого він зобов'язаний їх усунути.

Згідно із п. 1 ч. 4 ст. 359 ЦПК України заява повертається заявнику, якщо заяву подано без додержання вимог ст. ст. 357 та 358 цього Кодексу і заявник не усунув недоліки протягом установленого строку.

Керуючись ст. ст. 357- 359 ЦПК України,

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд судових рішень залишити без руху, продовжити строк до 29 березня 2016 року для усунення зазначених недоліків заяви.

Роз'яснити, що у разі невиконання в установлений строк вимог цієї ухвали заява буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України А.Г. Ярема