Cправа № 127/6187/16-ц
Провадження № 2-р/127/22/16
ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

Іменем України

13 вересня 2016 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Прокопчук А.В.,

при секретарі - Кондратюк І.В.,

за участю представників заявника-відповідача ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці заяву Вінницького регіонального управління водних ресурсів про роз'яснення рішення суду по цивільній справі № 127/6187/16-ц за позовом ОСОБА_3 до Вінницького регіонального управління водних ресурсів про визнання незаконним наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2016 року Вінницьке регіональне управління водних ресурсів звернулося в суд з вищевказаною заявою та просить розяснити рішення Вінницького міського суду Вінницькоїб області від 27 травня 2016 року у справі № 127/6187/16-ц в частині задоволеного позову, а саме чи включаються до середнього заробітку за час вимушеного прогулу в сумі 10358,10 грн., які підлягають стягненню на користь ОСОБА_3, податок з доходу фізичних осіб, військовий збір та єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Заява обгрунтована тим, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 27 травня 2016 року позов ОСОБА_3 задоволено частково та, зокрема, стягнуто з Вінницького регіонального управління водних ресурсів на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 10358,10 грн. Наразі виконавчий лист знаходиться на виконанні у ГУ ДКС України у Вінницькій області.

Згідно вимог законодавства працівник не має можливості самостійно сплатити необхідні податки та збори так, як не є податковим агентом. В зв'язку з чим, заявник зазначає, що в рішенні суду від 27 травня 2016 року не зазначено, чи входять до стягуваної на користь позивача суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу в сумі 10358,10 грн., податок з доходу фізичних осіб, військовий збір та єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. Таким чином, у разі виплати стягувачу всієї суми, до якої входять податок з доходу фізичних осіб, військовий збір та збір на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, органи казначейської служби унеможливлюють дотримання вимог податкового законодавства, як стягувачем так і боржником. Крім того, ОСОБА_3 у випадку не утримання з суми компенсації середнього заробітку, також втрачає страховий пенсійний стаж, тому заявник звенувся до суду з даною заявою.

В судове засідання представники заявника-відповідача ОСОБА_1, ОСОБА_2 заяву підтримали, посилаючись на викладені в ній обставини. Додатково зазначили, що рішення суду вже виконане. Просили задовольнити заяву у повному обсязі.

В судове засідання позивач ОСОБА_3 не з′явився надавши суду клопотання про розгляд даної справи за його відсутності. Зазначивши, що рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 27 травня 2016 року є чітким, зрозумілим та виконаним в частині виплати середнього заробітку, а питання щодо сплати податків та зборів належить до повноважень Державної фіскальної служби України.

Суд, вислухавши пояснення представників заявника-відповідача ОСОБА_1, ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що заява необгрунтована та задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 27 травня 2016 року (а.с. 154-156), яке залишено без змін ухвалою Апеційного суду Вінницької області від 13 липня 2016 року (а.с. 189-191), позов ОСОБА_3 задоволено частково і визнано незаконним та скасовано наказ Басейнового управління водних ресурсів річки Південний Буг № 12-к від 29 лютого 2016 року про звільнення ОСОБА_3; поновлено ОСОБА_3 на посаді заступника начальника Басейнового управління водних ресурсів річки Південний Буг з 1 березня 2016 року та стягнуто з Вінницького регіонального управління водних ресурсів на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 10 358,10 грн., а також 500 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Факт виконання рішення суду в частині виплати середнього заробітку підтверджується поясненнями сторін.

Рішення суду повинно бути зрозумілим. Зрозумілість рішення полягає в тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення.

Суд приходить до висновку, що резолютивна частина є проста, доступна, зрозуміла і така що не допускає іншого тлумачення.

Частиною 1 ст. 221 ЦПК України визначено, що якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

В п. 21 постанови Пленуму ВСУ від 18 грудня 2009 року №14 "Про судове рішення у цивільній справі" зазначено, що відповідно до ст. 221 ЦПК України роз'яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суду викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз'яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз'ясненні рішення.

Приймаючи до уваги положення ст. 221 ЦПК України, роз'яснення рішення - це більш повний, ясний, зрозумілий виклад тих фрагментів рішення, які здебільше знаходяться у його резолютивній частині. Роз'яснення судового рішення настає тоді, коли його зміст викладено нечітко, його положення незрозумілі, внаслідок чого реалізація такого рішення викликає труднощі чи стає неможливою. Роз'яснення рішення можливе без зміни його змісту у межах вирішеної судом правової вимоги.

Суть розяснення судового рішення полягає в тому, що суд має пояснити положення постановленого ним рішення, які нечітко ним сформульовані, або є незрозумілим для зацікавлених осіб, що позбавляє його можливості реалізації або оскарження.

Отже, якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, а також (або) для державного виконавця, суд з їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

З прохальної частини заяви Вінницького регіонального управління водних ресурсів вбачається, що він фактично просить змінити рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 27.05.2016 року, а саме зазначити чи включаються до середнього заробітку за час вимушеного прогулу в сумі 10358,10 грн., які підлягають стягненню на користь ОСОБА_3, податок з доходу фізичних осіб, військовий збір та єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд вважає, що неправомірно вирішувати питання про роз'яснення судового рішення від 27 травня 2016 року по справі № 127/6187/16-ц.

Отже, суд приходить до висновку, що задовольнивши заяву Вінницького регіонального управління водних ресурсів, не буде роз'яснено рішення суду, а фактично змінено зміст рішення суду по суті, яке набуло законної сили, що суперечить суті судового рішення та положенням ст. 221 ЦПК України. Крім того, фактично змінить рішення суду в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Суд вважає, що заяву Вінницького регіонального управління водних ресурсів про роз'яснення рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 27.05.2016 року по справі № 127/6187/16-ц слід залишити без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 208-210, 221 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву Вінницького регіонального управління водних ресурсів про роз'яснення рішення суду по цивільній справі № 127/6187/16-ц за позовом ОСОБА_3 до Вінницького регіонального управління водних ресурсів про визнання незаконним наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди - залишити без задоволення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 5 днів з дня її проголошення, а особами, у відсутність яких вона постановлена, - з дня отримання її копії.

Суддя: