АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/3413/16 Головуючий 1 інстанції Поліщук Т.В.
Справа № 643/114/16-ц Доповідач: Коровін С.Г.
Категорія: договірні
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2016 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого Коровіна С.Г.

суддів Коваленко І.П., Довгаль А.П.,

при секретарі Личак А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 01 квітня 2016 року по справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» Довіра та Гарантія» , зацікавлені особи Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», ОСОБА_1, Товариство з обмеженою відповідальністю МЖСК «Інтернаціоналіст-1» про заміну сторони виконавчого провадження, за позовом Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, Товариства з обмеженою відповідальністю МЖСК «Інтернаціоналіст-1» про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИЛА:

ПАТ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» звернулося до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження. В обґрунтування заяви зазначає, що 30.09.2009 року рішенням Московського районного суду м. Харкова стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю МЖСК «Інтернаціоналіст-1» на користь Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором №0 від 12.06.2008 року суму у розмірі 559602 гривні 83 копійки та судовий збір у розмірі 1730 грн.

21.09.2015 року між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та АТ «УкрСиббанк» укладено договір факторингу № 28 про відступлення права вимоги грошових зобовязань за фінансовими кредитами, за яким ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» набуло право вимоги за кредитними договорами, зокрема, і за кредитним договором № 0 від 12.06.2008 року.

В судовому засіданні представник ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» заяву підтримала в повному обсязі, просила задовольнити.

ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 заперечували проти заяви, вважали за необхідне повернути заяву ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», оскільки останні не мають ніякого права звернення з заявами та надали суду письмові заперечення (а.с. 163-164).

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 01 квітня 2016 року заяву задоволено.

Замінено сторону у виконавчому провадженні, по виконавчому листу № 2-4481/09, виданого Московським районним судом м. Харкова 27.01.2010 року про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю МЖСК «Інтернаціоналіст-1» на користь Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором № 0 від 12.06.2008 року суму у розмірі 559602 гривні 83 копійки та судовий збір у розмірі 1730 грн. , а саме замінити стягувача з ПАТ «УкрСиббанк» на стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», у звязку із переходом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» прав кредитора, відповідно до договору факторингу № 28 від 21.09.2015 року.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 01 квітня 2016 рокускасувати, та постановити нову, якою відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження.

В обґрунтування скарги зазначено, що суд при постановленні ухвали не врахував те, що заявник не мав права на звернення до суду з такою заявою, так як Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» не є стороною виконавчого провадження, та не є правонастнупником ПАТ «УкрСиббанк», а тому помилково застосував норми ст. 378 ЦПК України. Також, апелянт зазначає, що заявник пропустив строки на заміну сторони у виконавчому провадженні, які були передбачені договором факторингу, укладеним між ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» та ПАТ «УкрСиббанк».

Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, пояснення зявившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно рішення Московського районного суду м. Харкова 30.09.2009 року стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю МЖСК «Інтернаціоналіст-1» на користь Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором № 0 від 12.06.2008 року суму у розмірі 559602 гривні 83 копійки та судовий збір у розмірі 1730 грн. Рішення суду набуло чинності.

21 вересня 2015 року між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та АТ «УкрСиббанк» укладено договір факторингу № 28 про відступлення права вимоги грошових зобовязань за фінансовими кредитами, за яким ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» набуло право вимоги за кредитними договорами, зокрема, і за кредитним договором № 0 від 12.06.2008 року.

Встановлено, що на примусовому виконанні у Московському ВДВС ХМУЮ перебувають виконавчі провадження №48801924 та №44801910 з примусового виконання виконавчого листа №2-4481/09, виданого 27.01.2010 року Московським районним судом м. Харкова. За вказаними виконавчими провадженнями вживаються заходи примусового виконання (а.с.172,173).

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є вирішальною стадією судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених в цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які проводяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У відповідності до ч.1, 2, 5 ст.8 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягував і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом. У разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторін, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обовязкові тією мірою, якою вони були б обовязковими для сторони, яку правонаступник змінив.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.17 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішення здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи, зокрема й виконавчі листи, що видаються судами.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відкриває провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в ст.17 цього Закону, за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Відповідно до ч.1 ст.378 ЦПК України передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторін суд замінює сторону у виконавчому провадженні її правонаступником.

Процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв'язку з вибуттям правопопередника після постановлення щодо нього судового рішення i заміни його правонаступником, тобто підставою заміни кредитора внаслідок правонаступництва, в тому числі, й у виконавчому провадженні, є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов'язки або пряма вказівка акта цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

Відповідно до ст.512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно вимог ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, виходячи зі змісту положень ст.ст.512, 514 ЦК України, ст. 378 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» заміна кредитора у зобовязанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача. Така правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 20.11.2013 року по справі № 6-122цс13.

Судом встановлено, що ПАТ «ФК «Довіра та гарантія» є правонаступником стягувача АТ «УкрСиббанк».

Факт правонаступництва підтверджено договором факторингу №28 від 21 вересня 2015 року та копії реєстру боржників і акту приймання передачі права вимоги(а.с.104-109).

За таких обставин, враховуючи, що до ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» після укладення із ПАТ «УкрСиббанк» договору факторингу перейшло право вимоги у спірних правовідносинах і товариство є новим кредитором боржників, то суд першої інстанції обґрунтовано допустив заміну сторони виконавчого провадження.

Крім того, на підставі відступлення права вимоги відбувається заміна кредитора поза межами виконавчого провадження.

Відповідно до п.6.1 розділу 6 Договору факторингу клієнт зобовязаний передати Фактору документацію протягом 120 календарних днів після надходження першого платежу відповідно до п.3.1.1. цього договору. Допускається, що з приводу різноманітних причин клієнт може не передати Фактору 5% документації. При цьому, умови передачі документації будуть вважатися виконаними. Таким чином, за зазначеним договором, документація може передаватися протягом 120 календарних днів з моменту підписання Договору факторингу. Отже трьохмісячний термін для звернення до суду та/або державної виконавчої служби, який зазначено у п.4.10 Договору факторингу №28 почався після передачі документації, що підтверджується відповідним актом приймання-передачі документації від 01.12.2015 року до Договору факторингу від 21.09.2015 року (а.с. 255).

З матеріалів справи вбачається, що до суду із заявою про заміни сторони у виконавчому провадженні заявник звернувся 30.12.2015 року, тобто строк на звернення до суду із відповідною заявою ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» не пропустила.

Відповідно до ст.1077 ЦК України За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов'язання клієнта перед фактором. Зобов'язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов'язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Згідно до ч.1 ст.1078 ЦК України Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Таким чином АТ «УкрСиббанк» відступив ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника), якими є ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю МЖСК «Інтернаціоналіст-1».

Заборгованість, яку за договором факторингу, має право стягнути з боржників заявник виникла на підставі рішення Московського районного суду м. Харкова від 30.09.2009 року згідно якого на користь АКІБ «Укрсиббанк», стягнуто з ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю МЖСК «Інтернаціоналіст-1» солідарно за кредитним договором від 12.06.2008 року 559602 грн. 83 коп. Та судовий збір 1730 грн. (а.с.51).

Стягнення з боржників здійснено у національній валюті гривні. Тому посилання ОСОБА_1 на те, що Фактор не має відповідної банківської ліцензії на здійснення валютних операцій і суд не мав права замінювати сторону у виконавчому провадженні на таку особу безпідставні.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дав належну оцінку наданим сторонами доказам і обґрунтовано задовольнив заяву. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують. Колегія відхиляє апеляційну скаргу і залишає ухвалу суду без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1відхилити.

Ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 01 квітня 2016 рокузалишити беззмін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді -