"26" серпня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва
у складі: головуючого судді Ластовки Н.Д.,
при секретарі Фузік Г.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Київської міської ради, треті особи Житлово-будівельний кооператив «Арсеналець-16», Десята Київська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -
Позивачі звертаючись з позовом до суду просять визнати за ОСОБА_2, спадкоємцем першої черги, право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, мотивуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3, який являється чоловіком ОСОБА_4 та батько ОСОБА_2, після чого відкрилася спадщина на спірну квартиру, у встановлений законом термін та порядку вони звернулися до Десятої Київської нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3, проте отримали постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дії, де вказано, що нотаріус відмовляє в оформлені свідоцтва про право на спадщину на квартиру, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів, які підтверджують право власності померлого.
Позивачі в судове засідання не з'явилися, однак від їх уповноваженого представника надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Уповноважений представник Київської міської ради в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином шляхом направлення судових повісток на адресу, вказану в позовній заяві, причини неявки суд не повідомив.
Представник третьої особи - Житлово-будівельного кооперативу «Арсеналець-16» в судове засідання не з'явилася, однак від представника надійшла заява, відповідно до якої, проти задоволення позову не заперечувала та просила розглядати справу за відсутності уповноваженого представника трьетьої особи.
Представник третьої особи - Десятої Київської нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином шляхом направлення судових повісток на адресу, вказану в позовній заяві, причини неявки суд не повідомив.
На підставі ч.1 ст.224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин, враховуючи думку представника позивачів, який подав заяву про розгляд справи в заочному провадженні, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутність учасників судового процесу на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно частини першої статті 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, інших відносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.
Як убачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3. (а.с. 11)
Позивач ОСОБА_1 є дружиною померлого ОСОБА_3, а позивач ОСОБА_2 його донькою.
Відповідно до ч. 1 ст. 1297 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.
Як зазначено у пунктах 1, 3.1 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» суду слід звернути увагу на наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Якщо спадкоємець не прийняв спадщину, його вимоги про визнання права власності на спадкове майно не підлягають задоволенню судом. Прийняття спадщини спадкоємцем, який звертається з вимогою про визнання права власності на спадкове майно, має встановлюватись належними доказами, зокрема, копіями документів із спадкової справи.
Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до Десятої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_3.
Відповідно до постанов державного нотаріуса Десятої Київської державної нотаріальної контори Ткач Т.В. від 28.04.2016 року, нотаріусом було відмовлено в оформлені свідоцтва про право на спадщину на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на квартиру. (а.с. 14,15)
Відповідно до п. 8 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі смерті члена житлово-будівельного кооперативу, якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира.
Відповідно до довідки ЖБК Арсеналець-16» сума пайового внеску за квартиру АДРЕСА_3 сплачена в повному обсязі 08.02.1992 року, що складає суму паєнакопичення.
ОСОБА_3 11.05.1983 року було видано ордер № НОМЕР_1 на вселення до квартири АДРЕСА_1. (а.с. 8)
Стаття 1261 Цивільного кодексу України передбачає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Відповідно до поданих матеріалів справи позивачка ОСОБА_2 належить до першої черги спадкоємців за законом.
Відповідно до норм ч. 1 ст. 182 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.
Згідно ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрацію прав є обов'язковою.
Відповідно до ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» право власності на нерухоме майно підлягає обов'язковій державній реєстрації.
Згідно Глави 10 п. 4.15., 4.18 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, видача Свідоцтв про право на спадщину на нерухоме майно, проводиться нотаріусом після подання оригіналів правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцю.
Як встановлено, позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірну квартиру, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документів на майно.
Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до пункту другого частини першої ст. 3 Цивільного кодексу України визначено, що загальними засадами цивільного законодавства є неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. (ч.1, ст. 321 Цивільного кодексу України)
Відповідно до ст.328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно статті 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.
Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до вимог ст.60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Так, судом встановлено, що в розрізі даного спору, позивачі мають достатні правові підстави для задоволення їх позовних вимог щодо визнання за ОСОБА_2, спадкоємцем першої черги, право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька - ОСОБА_3, оскільки нерухоме майно є складовою спадкової маси спадкодавця ОСОБА_3, що на момент смерті належало йому на праві власності.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Київської міської ради, треті особи Житлово-будівельний кооператив «Арсеналець-16», Десята Київська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за законом підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 182, 328, 392, 1218, 1261, 1297 Цивільного кодексу України, ст.ст.1, 3, 4, 10, 11, 15, 57, 60, 64, 88, 131, 208, 209, 212-215, 218, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Київської міської ради, треті особи Житлово-будівельний кооператив «Арсеналець-16», Десята Київська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити.
Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3, на квартиру АДРЕСА_1.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте Дніпровським районним судом м. Києва за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.