Справа № 202/6039/15-ц
Провадження № 2/202/214/2016
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

11 серпня 2016 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Волошина Є.В.

за участю секретаря Величко А.А.

представника позивача (за первісним позовом) ОСОБА_1

відповідача (за первісним та зустрічним позовом) ОСОБА_2

представника позивачів (за зустрічним позовом) ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпро цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором та зустрічною позовною заявою ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», ОСОБА_2 про визнання договорів поруки припиненими, -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2015 року представник ПАТ «УкрСиббанк» звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором №0 від 24 грудня 2007 року в розмірі 19951,55 доларів США за кредитом та процентами,16023,15 грн. пені. В обґрунтування позову зазначив, що 24 грудня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ « УкрСиббанк», та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №0 про надання споживчого кредиту, за яким банк надав, а позичальник отримав кредит в сумі 24000 доларів США строком до 25 грудня 2028 року зі сплатою 12,9% річних. З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобовязань ОСОБА_2 за вищезазначеним кредитним договором, 24 грудня 2007 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 були укладені договори поруки №0/2, №0/3, №0/4 відповідно. Згідно договорів поруки, поручителі зобовязуються відповідати у повному обсязі за виконання ОСОБА_2 усіх зобовязань, що виникли з кредитного договору. Відповідальність позичальника та поручителів є солідарною. Умови кредитного договору щодо своєчасного внесення вказаних у договорі платежів ОСОБА_2І були порушені, тому позивач просить стягнути з усіх відповідачів солідарно заборгованість за кредитним договором, яка станом на 30 червня 2015 року становить: по кредиту та процентам 19951,55 доларів США та пені у розмірі 16023,15 грн., а також понесені судові витрати.

У грудні 2015 року ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 звернулись із зустрічним позовом до ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_7 про визнання договорів поруки №0/2, №0/3, №0/4, укладеними між ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ПАТ «УкрСиббанк» відповідно, припиненими. В обґрунтування зустрічного позову зазначили, що вони дійсно згідно договорів поруки поручилися за належне виконання ОСОБА_2 умов кредитного договору №0 від 24 грудня 2007 року. Разом з тим, ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_7, уклавши без згоди поручителів додаткову угоду 27 березня 2009 року, свавільно змінили умови кредитного договору, внаслідок чого збільшився обсяг відповідальності поручителів. На підставі ч.1 ст.559 ЦК України просили зустрічний позов задовольнити.

В судовому засіданні представник ПАТ «УкрСиббанк» первісний позов підтримав та просив його задовольнити. У задоволенні зустрічного позову просив відмовити в повному обсязі, зазначивши, що додаткова угода від 24 грудня 2007 року про зміну умов кредитного договору була підписана в день підписання кредитного договору, а тому поручителі знали про її існування. Додаткова угода від 27 березня 2009 року змінювала лише графік платежів та не збільшувала обсяг відповідальності поручителів.

ОСОБА_2 в судовому засіданні первісний позов не визнала у повному обсязі та просила у його задоволенні відмовити. Зустрічний позов визнала та зазначила, що в день укладання кредитного договору №0, між нею та ПАТ «УкрСиббанк» було укладено додаткову угоду, згідно якої значно змінилися умови кредитування, шляхом покладення на неї додаткових обовязків. 27 березня 2009 року між нею та ПАТ «УкрСиббанк» також була укладена додаткова угода про зміну графіку платежів по кредитному договору. Про вищезазначені додаткові угоди поручителі ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не знали та про їх укладення останні не повідомлялися.

Представник ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ОСОБА_3 в судовому засіданні первісний позов не визнав у повному обсязі та просив у його задоволенні відмовити. Зустрічний позов просив задовольнити у повному обсязі з підстав викладених у зустрічній позовній заяві. Також зазначив, що додатковою угодою від 24 грудня 2007 року також значно змінилися умови кредитування за кредитним договором №0, що призвело до значного збільшення зобовязань поручителів, що на підставі ст.559 ЦК України є підставою про визнання договорів поруки припиненими.

Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 24 грудня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», та ОСОБА_2 був укладений договір про надання споживчого кредиту № 0 в сумі 24000 доларів США, строком погашення не пізніше 25 грудня 2028 року та сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 12,9 % річних.

З матеріалів справи вбачається, що АКІБ «УкрСиббанк» отримав банківську ліцензію № 75 на право здійснювати банківські операції, у тому числі щодо розміщення залучених коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик та письмовий дозвіл № 75-2 від 19 листопада 2002 року на право здійснювати операції з валютними цінностями, що є генеральною ліцензією на здійснення валютних операцій згідно з Декретом Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», а отже банк надав позивачу кредит в іноземній валюті - у доларах США з дотриманням вимог вказаних вище Законів.

Банк свої вимоги за кредитним договором виконав, надавши ОСОБА_2, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором.

У відповідності до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, а ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановленому в договорі.

Разом з цим, ОСОБА_2, в порушення вимог зазначеного вище кредитного договору, не виконала взяті на себе зобовязання, в результаті чого станом на 30 червня 2015 року заборгованість позичальника за кредитним договором склала по кредиту та процентам 19951,55 доларів США та пені у розмірі 16023,15 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитом.

У березні 2015 року ПАТ «Укрсиббанк» направив на адресу ОСОБА_2 листа з вимогою сплатити виниклу заборгованість за кредитним договором № 0 від 24 грудня 2007 року. Однак вимога залишилася невиконаною, заборгованість відповідачем не сплачена.

Згідно ст. ст. 527, 530 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлене договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню, у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Згідно із ст. 1054, ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позичкодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому.

Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України однією з форм відповідальності за порушення зобов'язання є сплата неустойки, у вигляді штрафу або пені.

Враховуючи, що ОСОБА_2 не виконує свої зобов'язання за договором, позовні вимоги ПАТ «Укрсиббанк» в частині стягнення з неї заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо вимог в частині солідарного стягнення про солідарне стягнення з ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь ПАТ «Укрсиббанк» заборгованості за кредитним договором №0, суд виходить з наступного.

24 грудня 2007 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 був укладений договір поруки №0/2, відповідно до якого останній поручився перед банком за виконання ОСОБА_2 своїх зобовязань по кредитному договору.

24 грудня 2007 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_5 був укладений договір поруки №0/3, відповідно до якого остання поручилась перед банком за виконання ОСОБА_2 своїх зобовязань по кредитному договору.

24 грудня 2007 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_6 був укладений договір поруки №0/4, відповідно до якого останній поручився перед банком за виконання ОСОБА_2 своїх зобовязань по кредитному договору.

Згідно договорів поруки, поручителі зобовязуються відповідати у повному обсязі за виконання ОСОБА_2 усіх зобовязань, що виникли з кредитного договору. Відповідальність позичальника та поручителів є солідарною.

За змістом п.2.1 вищезазначених договорів поруки, Кредитор не вправі без згоди Поручителя змінювати умови основного договору з Боржником, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності Поручителя. Під «згодою Поручителя» Сторони розуміють візування Поручителем змін до Основного договору (шляхом проставлення підпису уповноваженої особи та печатки Поручителя, якщо останній є юридичною особою) та/або отримання його письмової згоди з такими змінами та/або шляхом обміну листами, факсимільними повідомленнями та/або укладення Поручителем додаткової угоди до цього Договору щодо внесення відповідних змін.

Разом з цим, 24 грудня 2007 року, тобто в день укладання кредитного договору, між ОСОБА_2 та ПАТ «Укрсиббанк» було укладено додаткову угоду, згідно якої було внесено зміни у основний кредитний договір, а саме: 1.1. Додати до Договору Додаток №2 «Графік платежів, визначення сукупної вартості кредиту». Графік розрахований на дату підписання Додаткової угоди. У випадку виникнення будь-яких змін, за ініціативою Сторони та/або Сторін, та/або на підставі законодавства України та/або умов Договору, Графік може бути змінений шляхом підписання Сторонами відповідної додаткової угоди. У випадку дострокового (часткового або повного) погашення кредиту за ініціативою Позичальника, новий Графік не розраховується; 1.2. Додати до Договору Додаток №3 тарифи банку; 1.3. Пункт 1.3.5 викласти в наступній редакції: «1.3.5. Позичальник згідно умов Договору сплачує банку комісію на умовах, зазначених у цьому Договорі»; 1.4. Пункт 3.4 доповнити новим підпунктом 3.4.5 наступного змісту: «3.4.5. Сплачувати платежі на користь третіх осіб в порядку і на умовах, визначених законодавством України, зокрема Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, в частині оплати нотаріальних дій, Законом України «Про страхування» в частині оплати страхових платежів при укладанні угод страхування, Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» в частині оплати послуг субєктів оціночної діяльності, Декретом Кабінету Міністрів України «Про державне мито» в частині сплати державного мита, тощо»; 1.5. Пункт 5.2 доповнити новим абзацом наступного змісту: У випадках настання обставин: - передбачених підпунктами «а», «б» пункту 5.2 Договору процентна ставка за користування кредитними коштами встановлюється в розмірі подвійної процентної ставки, що діє відповідно до п.1.3.1 Договору; - передбачених підпунктом «в» пункту 5.2 Договору процентна ставка за Договором збільшуються не більше ніж на 10 (десять) % для кредитів у національній валюті та не більше ніж 5 (пять) % для кредитів в іноземній валюті, відповідно до розміру ставки, що діє згідно п.1.3.1 Договору; - передбачених підпунктом «г» пункту 5.2 Договору процентна ставка за користування кредитним коштами встановлюється на рівні діючих процентних ставок банку за програмами кредитування; 1.6. Доповнити пункт 7.5 новим абзацом в наступній редакції: «Підписанням Договору, Позичальник підтверджує, що на дату укладення Договору є клієнтом банку і ознайомлений з усіма тарифами по розрахунково-касовому обслуговуванню».

Як зазначено в п.3 Додаткової угоди, вона набирає чинності з моменту підписання Сторонами та діє до повного виконання зобовязань за Договором та являється невідємною частиною Договору.

Крім того, додатковою угодою №2 від 27 березня 2009 року ОСОБА_2 та ПАТ «Укрсиббанк» змінили графік погашення по кредитному договору, збільшивши розмір щомісячного платежу.

Твердження представника ПАТ «Укрсиббанк» про те, що поручителі знали про укладення додаткової угоди від 24 грудня 2007 року та надали свою згоду є безпідставними, оскільки відповідно до п.2.1 договорів поруки під згодою поручителя сторони розуміють візування поручителем змін до кредитного договору, отримання його письмової згоди з такими змінами та/або шляхом обміну листами, факсимільними повідомленнями та/або укладення поручителем додаткової угоди до цього Договору щодо внесення відповідних змін.

Будь-які належні і допустимі докази на підтвердження того, що вищезазначені додаткові угоди були укладені за згодою та з відома поручителів, суду надано не було.

З пояснень представника позивачів за зустрічним позовом про існування додаткової угоди до Договору про надання споживчого кредиту № НОМЕР_1 поручителям стало відомо після звернення ПАТ «УкрСиббанк» з відповідним позовом до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська у серпні 2015 року.

Відповідно до ч.1 ст.553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

За змістом ч.2 ст.554 Цивільного кодексу України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до вимог ч.1 ст.559 Цивільного кодексу України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

При цьому суд враховує правові позиції Верховного Суду України у справі за №6-134цс12, постанова від 21 листопада 2012 року, відповідно до яких, у разі невизнання кредитором права поручителя, передбаченого ч.1 ст.559 ЦК України, на припинення зобовязання за договором поруки, таке право підлягає захисту судом за позовом поручителя шляхом визнання його права на підставі п.1 ч.2 ст.16 ЦК України. При цьому звернення особи до суду з позовом про визнання поруки такою, що припинена, на підставі п.1ст.559 ЦК України не є необхідним, проте такі вимоги можуть розглядатися судом у разі наявності відповідного спору. Внесення без згоди поручителя змін до кредитного договору про зміну зобовязання, забезпеченого порукою, зокрема збільшення процентної ставки, що призвело до збільшення обсягу відповідальності як боржника, так і поручителя, є підставою для визнання поруки такою що припинена.

Так, дослідженням укладеною між ОСОБА_2 та ПАТ «Урсиббанк» додаткової угоди, в судовому засіданні встановлено, що внаслідок внесених, без згоди поручителів, змін до основного Договору про надання споживчого кредиту № 0 від 24 грудня 2007 року, суттєво збільшився обсяг відповідальності боржника та поручителів, про що в тому числі свідчать зміни, внесені до пунктів 1.3.5, 3.4.5, 5.2 та 1.6 основного Договору, якими доповнено обовязок Позичальника сплачувати комісію на умовах, визначених у цьому Договорі (п.1.3.5), при цьому внесено зміни про те, що Позичальник ознайомлений з усіма тарифами по розрахунково-касовому обслуговуванню (п.1.6), та сплачувати платежі на користь третіх осіб (п.3.4.5), а також визначено розмір збільшеної процентної ставки за користування кредитними коштами (п.5.2), яка за змістом абзацу другого п.5.2 основного Договору може бути застосована банком шляхом надіслання відповідного повідомлення Позичальнику із зазначенням дати дії такої ставки, а отже за відсутності згоди та без відома Поручителя.

З урахуванням викладеного, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до ОСОБА_2 та ПАТ «Укрсиббанк» про припинення договорів поруки є обґрунтованими, оскільки відповідачами за зустрічним позовом, при внесення змін до кредитного договору забезпеченого порукою, було порушено вимог ч.1 ст.559 ЦК України, а обраний позивачем спосіб захисту порушеного права, шляхом припинення правовідношення, відповідає ч.2 ст.16 ЦК України, в звязку з чим зустрічний позов підлягає задоволенню. Однак в даному випадку припиняється порука за договором поруки а не договір поруки, як зазначають позивачі за зустрічним позовом.

З урахуванням викладеного, первісний позов в частині солідарного стягнення з ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 заборгованості по кредитному договору №0 від 24 грудня 2007 року задоволенню не підлягають.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України відповідач за первісним позовом ОСОБА_2 повинна відшкодувати на користь ПАТ «Укрсиббанк» понесені ним судові витрати, а саме сплачений судовий збір у розмірі 3654,00 грн.

Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України, відповідач за зустрічним позовом повинен відшкодувати на користь держави судові витрати, а саме судовий збір, від сплати якого позивачі за зустрічним позовом були звільненні, у розмірі 1461,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 526, 524, 1054, 529, ч.2 ст. 554,559 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 88, 213, 214, 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заявою Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2) на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (рахунок №0113 в АТ «Укрсиббанк», м.Харків, МФО 351005, код 09807750) суму боргу по кредитному договору про надання споживчого кредиту №0 від 24 грудня 2007 року в розмірі 19951 (девятнадцять тисяч девятсот пятдесят один) доларів США 55 центів - заборгованість по кредиту та процентам та 16023 (шістнадцять тисяч двадцять три) гривні 15 копійок пеня за несвоєчасне погашення заборгованості.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» судовий збір у розмірі 3654 (три тисячі шістсот пятдесят чотири) гривні 00 копійок.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», ОСОБА_2 про визнання договорів поруки припиненими задовольнити частково.

Визнати припиненою поруку ОСОБА_4 по договору поруки №0/2 від 24 грудня 2007 року укладений між ОСОБА_4 та Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк».

Визнати припиненою поруку ОСОБА_5 по договору поруки №0/3 від 24 грудня 2007 року укладений між ОСОБА_5 та Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк».

Визнати припиненою поруку ОСОБА_6 по договору поруки №0/4 від 24 грудня 2007 року укладений між ОСОБА_6 та Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк».

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на користь держави судовий збір у розмірі 1461 (одна тисяча чотириста шістдесят одна) гривню 60 копійок.

Повний текст рішення буде виготовлений до 15 серпня 2016 року.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Є.В.Волошин