Справа № 466/6828/15 Головуючий у 1 інстанції: Кавацюк В.І.
Провадження № 22-ц/783/3235/16 Доповідач в 2-й інстанції: Гірник Т. А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого - судді - Гірник Т.А.

суддів - Бакуса В.Я., Левика Я.А.

секретар - Симець В.І.

з участю позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 15 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 15 березня 2016 року задоволено позов ОСОБА_2 та розірвано шлюб, зареєстрований 2 жовтня 2010 року у Шевченківському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, актовий запис №427.

Рішення оскаржив відповідач. Посилаючись на його незаконність, ухвалення з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати.

Мотивує тим, що суд розглядаючи спір не надав подружжю строк для його примирення терміном 6 місяців, внаслідок чого були порушені норми матеріального права. Зазначає, що з позивачем мають шанс на примирення та збереження шлюбу.

В судовому засіданні ОСОБА_2 проти доводів апеляційної скарги заперечила. Просить рішення суду першої інстанції залишити без змін. ЇЇ рішення про розірвання шлюбу є виваженим і обдуманим. Подальше перебування у зареєстрованому шлюбі суперечить її інтересам. Просить врахувати, що за час розгляду справи судом першої інстанції та в період оскарження рішення суду відповідачем, останній не вчиняв будь-яких дій, з метою відновлення сімейних стосунків. Між сторонами існує інший спір з приводу майна, дітей немає, сім»я розпалась остаточно.

Відповідач повторно в судове засідання не з»явився. Доказів поважної причини неявки в судове засідання призначене на 25.07.2016 року, яке було відкладено за його клопотанням - не надав.

За таких обставин, колегія вважає можливим продовжувати розгляд справи у відсутності учасників які не з»явились, що відповідає вимогам ч.2 ст. 305 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин. Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції таким вимогам відповідає.

Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

У силу ст. 56 СК України кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин.

Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч. 2 ст. 112 СК України).

Задовольняючи позовні вимоги про розірвання шлюбу, суд першої інстанції виходив з того, що сторони зареєстрували шлюб 2 жовтня 2010 року у Шевченківському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції та від подружнього життя дітей не мають. Міцної сім»ї сторони не створили та подружнє життя між ним не склалося через постійні конфлікти, суперечки стосовно різних поглядів на сімейне життя і ведення господарства. З липня 2015 року сторони не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства та проживають окремо. Судом двічі надавався їм термін для примирення, однак вжиті судом заходи для збереження сім»ї позитивних наслідків не дали.

Надавши правову оцінку зібраним у справі доказам, суд дійшов висновку, що сторони тривалий час не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства, проживають окремо та подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача.

Відповідач не надав до апеляційного суду доказів, які б спростовували рішення суду щодо розірвання шлюбу, тому відсутні підстави для його скасування.

Щодо мотивів скарги про те, що розглядаючи спір, суд не надав подружжю строк для його примирення в 6 місяців, внаслідок чого були порушені норми матеріального права, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки судом 23.11.2015 року сторона надавався термін для примирення в 1 місяць та 28.01.2016 року судом оголошувалась перерва для надання терміну сторонам на примирення в 1 місяць.

Відповідно до ст. 11 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Колегія суддів звертає увагу на те, що сторонам двічі надавалась можливість щодо примирення. Крім того, справа перебувала в провадженні суду з серпня 2015 року по березень 2016 року, тобто понад 6 місяців, і цей період стосунки між сторонами не поновились, а тому правильними є висновки суду про неможливість збереження сім»ї.

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду та не доводять порушення ним норм матеріального та процесуального права, то колегія суддів не вбачає підстав для скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст.307, ст.ст. 308, 313, п.1 ч.1 314, ст.315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 15 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржене у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді