У Х В А Л А

19 травня 2016 року м. Київ

Суддя Верховного Суду України Гуменюк В.І., перевіривши заяву ОСОБА_1 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 2 березня 2016 року, ухвали Апеляційного суду м. Києва від 8 грудня 2015 року та рішення Деснянського районного суду м. Києва від 7 вересня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» про захист прав споживача, стягнення заборгованості за договором банківського вкладу та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

До Верховного Суду України надійшла заява ОСОБА_1, яка не відповідає вимогам статей 357, 358 ЦПК України.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 357 ЦПК України у заяві про перегляд судових рішень зазначається обґрунтування підстав для перегляду судового рішення, передбачених ст. 355 цього Кодексу.

У заяві ОСОБА_1 просить Верховний Суд України переглянути судове рішення суду касаційної інстанції з підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах (п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України), а також з підстави невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права (п. 4 ч. 1 ст. 355 ЦПК України).

При цьому на підтвердження підстави, передбаченої п. 4 ч. 1 ст. 355 ЦПК України, заявниця надала постанову Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справі про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» та постанову Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1996 року № 5 «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів».

Проте зазначені постанови Пленуму Верховного Суду України не є постановами Верховного Суду України, прийнятими у порядку визначеному главою 3 розділу V ЦПК України, тому на них не може здійснюватись посилання на підтвердження наявності підстави для подання заяви про перегляд судових рішень, передбаченої п. 4 ч. 1 ст. 355 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 358 ЦПК України до заяви про перегляд судових рішень додається документ про сплату судового збору. За подання і розгляд заяви з підстави, встановленої п. 2 ч. 1 ст. 355 цього Кодексу, судовий збір не сплачується.

З 1 вересня 2015 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» від 22 травня 2015 року №484-VIII. Вказаний закон значно змінив положення Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року №3674-VI.

Цим Законом внесені зміни й до ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року №3674-VI.

До набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» від 22 травня 2015 року №484-VIII від сплати судового збору звільнялися згідно з п. 7 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» споживачі - за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав. Після набрання цим Законом чинності відповідно до п. 7 ст. 5 від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються громадяни, які, у випадках, передбачених законодавством, звернулися із заявами до суду щодо захисту прав та інтересів інших осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

За змістом вищезазначених норм судовий збір за подання та розгляд заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України сплачується відповідно до положень Закону в редакції, чинній на момент звернення до суду саме із заявою про перегляд судових рішень, а не із позовною заявою, іншою заявою чи скаргою.

Підп. 8 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що ставка судового збору за подання та розгляд заяви про перегляд судових рішень Верховними Судом України складає 130 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Реквізити для сплати судового збору; отримувач коштів - УК у Печерському районі, 22030102 р/о №0007, банк отримувача - ГУ ДКСУ у м.Києві, код класифікації доходів бюджету - 22030102, код банку отримувача - 820019, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38004897; у графі платіжного доручення «Призначення платежу» зазначається «судовий збір (Верховний Суд України, 060)» символ звітності 207.

Документ установи банку чи відділення зв'язку, яка прийняла платіж, про сплату судового збору подається в оригіналі.

Крім того, за змістом п. 2 ч. 1 ст. 358 ЦПК України до заяви додаються копії судових рішень, про перегляд яких подано заяву.

Копії судових рішень повинні бути належним чином оформлені та засвідчені відбитком гербової печатки суду.

Проте заявницею до заяви додано копії судових рішень судів першої, апеляційної та касаційної інстанцій, які належним чином не завірені.

Заявниці слід подати копії судових рішень, які повинні бути належним чином оформлені й засвідчені відбитком гербової печатки суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 359 ЦПК України суддя-доповідач протягом трьох днів здійснює перевірку відповідності заяви вимогам цього Кодексу. У разі встановлення, що заяву подано без додержання вимог статей 357 та 358 цього Кодексу, заявник письмово повідомляється про недоліки заяви та строк, протягом якого він зобов'язаний їх усунути.

Згідно із п. 1 ч. 4 ст. 359 ЦПК України заява повертається заявнику, якщо заяву подано без додержання вимог статей 357 та 358 цього Кодексу і заявник не усунув недоліки протягом установленого строку.

За таких обставин заяву про перегляд судових рішень на підставі вимог ст. 359 ЦПК України вважаю за необхідне залишити без руху і надати термін для усунення недоліків.

Керуючись ст. 359 ЦПК України,

у х в а л и в:

Надати ОСОБА_1 строк до 8 червня 2016 року для усунення зазначених недоліків.

Роз'яснити, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали заява буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України В.І. Гуменюк