Єдиний унікальний номер 341/929/16-ц
Номер провадження 2/341/456/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

01 серпня 2016 року м. Галич

Галицький районний су д Івано-Франківської області, в складі:

головуючого судді Максимчина Ю.Д.

секретаря Ворох З.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог: Насташинської сільської ради Галицького району Івано-Франківської області про визнання заповіту недійсним,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог: Насташинської сільської ради Галицького району Івано-Франківської області та просить суд визнати недійсним заповіт, складений 26 жовтня 2000 року від імені ОСОБА_3 на користь відповідача ОСОБА_2 та посвідчений секретарем Насташинської сільської ради Галицького району Івано-Франківської області.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер її батько ОСОБА_3 у віці 74 роки.

Коли позивач звернулася до державного нотаріуса Галицької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини то дізналася, що її батько заповів все своє майно своєму синові, ОСОБА_2.

Заповіт на його ім'я був посвідчений 26 жовтня 2000 року секретарем виконкому Насташийської сільської ради .

Задовго до смерті та на момент самої смерті, батько позивачки постійно проживав в с. Насташине, Галицького району, Івано-Франківської області, де і був похований. Останні роки життя і до дня смерті, батька доглядала сестра позивача ОСОБА_4, яка і хоронила його за власні кошти, що підтверджується письмовими свідченнями.

Брат ОСОБА_2, не надавав батькові жодної допомоги, тим більше не утримував його матеріально та не доглядав за ним в останні роки його життя, а навіть навпаки, коли приходив п'яний часто бив батька.

Також в позовній заяві позивач стверджує, що її батько ОСОБА_3 перебував на стаціонарному лікуванні в Івано-Франківській обласній психіатричній лікарні № 2.

Позивачка в судове засідання не з'явилась, на адресу суду надіслала заяву про неможливістю бути присутньою в судовому засіданні, просить розглядати позов без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про причини неявки суду не сповістив, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи конвертами з повідомленням про вручення поштового відправлення, які направлялось на адресу зареєстрованого у встановленому порядку місця проживання.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, на адресу суду надіслав заяву про розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги визнають не заперечують про розгляд справи.

Частиною 4 статті 169 ЦПК України визначено, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Відповідно до частини 1 статті 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Відтак, виходячи зі змісту частини 4 статті 169 та частини1 статті 224 ЦПК України, а також того, що Відповідач про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не подав, зважаючи на заяву позивачки, в якій вона не заперечувала проти розгляду справи у її відсутності, з огляду на подання позивачкою достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, Суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи.

Відповідно до частини 2 статті 197 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Проаналізувавши викладені в позовній заяві пояснення Позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що позивач є дочкою померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3, що стверджується наявними в матеріалах справи копіям свідоцтв про народження позивача серії НОМЕР_1, виданого 26 квітня 2016 року та копією свідоцтва про смерть ОСОБА_3, серії НОМЕР_2 виданого 13 червня 2005 року.

26 жовтня 2000 року від імені ОСОБА_3 на користь відповідача ОСОБА_2, складено заповіт, який посвідчений секретарем Насташинської сільської ради.

Відповідно до ст. ст. 1233, 1234 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається.

Згідно ч. 1, 2 ст. 1247 ЦК України заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення.

Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем.

Статтею 1251 ЦК України передбачено, що якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 2 ст. 1257 ЦК України, за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи оспорюваний заповіт був укладений ОСОБА_3 котрий не усвідомлював значення своїх дій та (або) не міг керувати ними в момент складання розпорядження, оскільки в матеріалах справи знаходиться довідка про лікування ОСОБА_3 в психіатричній лікарні, а тому такий заповіт є недійсним.

На підставі викладеного та керуючись ст. 203, 215, 256, 647, 1233, 1234, 1247, 1251 ЦК України, ст. ст. 3, 4, 8, 10, 11, 15, 27, 31, 56, 58, 60, 209, 212-215, 218, 224 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Визнати недійсним заповіт, складений 26 жовтня 2000 року від імені ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 та посвідчений секретарем Насташинської сільської ради.

Заочне рішення суду може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Згідно загального порядку оскарження, дане рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Івано-Франківської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення суду набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України, згідно якого рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Ю.Д. Максимчин