Справа № 640/2992/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" березня 2016 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Якуша Н.В.

при секретарі Пічугіної А.Г.

за участі:

заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова цивільну справу за заявою ОСОБА_1, за участі заінтересованих осіб: Київський відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, про встановлення факту народження дитини, зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту народження 24 січня 2016 року у подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3 дитини доньки ОСОБА_4.

Обґрунтовував свої вимоги тим, що у його племінниці ОСОБА_2, яка зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 корп. «А», кв. 16, народилась дитина, якій дали імя ОСОБА_4. Вказав, що про народження дитини було видане медичне свідоцтв про народження (дублікат) №91 від 08.02.2016 року Державною установою Луганської Народної Республіки «Алчевський центр матері та дитини» відповідно до форми №103/у, затвердженої наказом Мінздрава ЛНР від 28.08.2015 року №591. Зазначив, що отримати передбачене законодавством України свідоцтво про народження ОСОБА_4 у м. Алчевськ не є можливим, оскільки на тимчасово окупованій території Луганської області державні органи України не функціонують. Вказав, що 23.02.2016 року він звернувся до відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Київського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, однак, йому було відмовлено у реєстрації та видачі свідоцтва про народження дитини та рекомендовано було звернутися до суду про встановлення факту народження відповідно до ч.4 ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01 липня 2010 року за №2398-VI.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 наполягав на задоволенні заяви, наводив підстави, що викладені в позові.

Від заінтересованої особи - Київський відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності (а.с.26-28).

Допитаний в якості свідка ОСОБА_5 суду показав, що є батьком ОСОБА_3 та дідусем народженої 24.01.2016 року дитини ОСОБА_4. Підтвердив, що дійсно заявник є родичем подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3. Вказував, що його невістка ОСОБА_2 народила доньку у м. Алчевськ, а влітку знаходилась на медичному контролі у м. Сочі.

Вислухавши сторони по справі, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази в межах заявлених позовних вимог (ст.11 ЦПК України) суд установив наступне.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно п.7 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Відповідно до вимог ст.ст.1, 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що територія Криму є тимчасово окупованою територією. Тимчасово окупована територія України є невідємною частиною території України, на яку поширюється дії Конституції та законів України.

Статтею 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконним, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органом та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсними і не створює правових наслідків.

Відповідно до ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоровя документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоровя документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоровя, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоровя не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності закладу документа охорони здоровя або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Відповідно до ч.1 ст.144 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про громадянство України», особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження.

Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебувають у зареєстрованому шлюбі, є громадянами України та мешкають у м. Алчевськ, тобто на тимчасово окупованій території України.

Судом встановлено, що 24.01.2016 року у м. Алчевськ ОСОБА_2 народила доньку ОСОБА_4, про що їй було видане медичне свідоцтво про народження №91 від 08.02.2016 року, Державною установою Луганської Народної Республіки «Алчевський центр матері та дитини» відповідно до форми №103/у, затвердженої наказом Мінздрава ЛНР від 28.08.2015 року №591 (а.с.9), яке відповідно до ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є недійсними і не створюють правових наслідків.

Крім того, факт вагітності та народження дитини підтверджується медичною документацією, фотографіями ОСОБА_2 у стані вагітності, оригінали яких були дослідженні судом у судовому засідання, свідченнями свідка ОСОБА_5 (а.с.48-58).

Як вбачається зі змісту ч.ч.1,2 ст.18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Гарантії прав, свобод та законних інтересів осіб, які переселилися з тимчасово окупованої території України та перебувають на території України на законних підставах, визначаються Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України».

З огляду на викладене, суд вважає, що дійсно для проведення державної реєстрації народження дитини є обєктивні перешкоди. З метою захисту прав і свобод громадян України, якими є заявник, його родичі та народжена дитина, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту народження дитини, бо законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати заявнику свідоцтво про народження дитини, виданого державним органом України.

Щодо вимог про зобов'язання Київський відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції здійснити реєстрацію народження дитини, то суд зазначає, що вони відносяться до вимог позовного характеру і не можуть бути розглянути в порядку окремого провадження. Крім того, такі вимоги заявлені передчасно, без відмови органів державної реєстрації актів цивільного стану у вчиненні актового запису про народження при наявності рішення суду про встановлення факту народження дитини.

З огляду на те, що заявник був звільнений від сплати судового збору, то судові витрати компенсуються за рахунок держави.

Керуючись ст.ст.10, 60, 88, 212, 214, 215, 223, 234, 256 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1, за участі заінтересованих осіб: Київський відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, про встановлення факту народження дитини, зобовязання вчинити певні дії задовольнити частково.

Встановити факт народження 24 січня 2016 року у подружжя ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_5, громадянки України, шлюб яких зареєстрований на підставі свідоцтва про шлюб серії І-ЕД №169215 від 05.10.2013 року та видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Алчевського міського управління юстиції у Луганській області , актовий запис №683, дитини - доньки ОСОБА_4, місце народження м. Алчевськ, Луганської області, Україна.

В іншій частині відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Якщо апеляційна скарга, подана після закінчення строків, установлених ст.294 ЦПК України, залишається без розгляду, якщо апеляційний суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Повний текст рішення складений 18 березня 2016 року.

Суддя Н.В. Якуша