Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі суддів: О.С. Малько, Н.В. Бондаренко, С.С. Шимківа,

секретар судового засідання: І.С. Пиляй,

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника публічного акціонерного товариства "ОСОБА_1 Аваль" на рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 10 березня 2016 року у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства "ОСОБА_1 Аваль" до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Сарненська районна державна адміністрації як орган опіки та піклування про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на заставне майно за договором іпотеки.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які з'явилися у судове засідання. перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Сарненського районного суду від 10 березня 2016 року позовні вимоги ПАТ "ОСОБА_1 Аваль" задоволено частково: стягнуто з ОСОБА_2 на користь Банку 6 272 756 гривень 10 коп. заборгованості за кредитним договором та 1 700 гривень 00 коп. сплаченого судового збору.

У задоволенні позовних вимог до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про звернення стягнення на заставне майно за договором іпотеки відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ПАТ "ОСОБА_1 Аваль" покликається на незаконність і необґрунтованість рішення суду, оскільки судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають обставинам справи.

Зазначає, що відповідно до ст.23 Закону України "Про іпотеку" у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у т.ч. в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

01 квітня 2008 року у своїй заяві ОСОБА_4 надала згоду на передачу іпотеки її чоловіком ОСОБА_3 житлового будинку та земельної ділянки, придбаних в зареєстрованому шлюбі та підтвердила, що правочин відповідає інтересам її сім'ї, а отже іпотека є дійсною та ОСОБА_1 має право на задоволення своїх вимог за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Вважає, що судом не правильно було застосовано норми Закону України "Про охорону дитинства", Закону України "Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей".

Вказує, що неповнолітній ОСОБА_5 є внуком іпотекодавців, а тому норми вказаних законів не мали бути застосовані до регулювання спірних правовідносин.

Підписуючи договір іпотеки ОСОБА_3 гарантував, що предмет іпотеки знаходиться у його власності, прав щодо нього у третіх осіб немає; предмет іпотеки не знаходиться у спільній частковій власності, а також відповідач надала Банку довідку, що за місцем знаходження предмета іпотеки прописаних малолітніх дітей та дітей сиріт не зареєстровано.

Враховуючи, що на момент укладення договору іпотеки ОСОБА_2 (мати неповнолітнього ОСОБА_5А.) проживала за місцем знаходження предмета іпотеки, право власності чи користування предметом іпотеки неповнолітньої дитини не було порушено, оскільки при укладенні спірного правочину відповідно до наявної у Банку та нотаріусу інформації малолітні діти не були зареєстровані за місцем знаходження предмета іпотеки, а тому ОСОБА_1 не вбачає підстав для відмови у задоволенні позову про звернення стягнення на заставне майно.

Просить скасувати рішення Сарненського районного суду від 10 березня 2016 року в частині відмови ПАТ "ОСОБА_1 Аваль" у зверненні стягнення на заставне майно за договором іпотеки і ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ПАТ "ОСОБА_1 Аваль" до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про звернення стягнення на заставне майно за договором іпотеки задовольнити.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Частково задовольняючи позовні вимоги Банку в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь позивача заборгованості, суд виходив із доведеності позивачем порушення боржником графіку погашення заборгованості, що згідно доданого Банком розрахунку до заяви в порядку ст.31 ЦПК України станом на 31 липня 2015 року в національній валюті України становить 6 272 756 гривень 10 коп. (а.с.215), що складається із: заборгованості за кредитом в розмірі 1 811 400 гривень 00 коп. (в т.ч. прострочена заборгованість за кредитом - 1 811 400 гривень 00 коп.), заборгованості за відсотками в розмірі 1 413 202 гривні 18 коп. (в т.ч. прострочена заборгованість за відсотками - 1 389 319 гривень 01 коп.),пені в розмірі 3 048 153 гривні 92 коп.

Відповідачами по справі розмір заборгованості не оспорено.

Із матеріалів справи вбачається, що 01 квітня 2008 року між ВАТ "ОСОБА_1 Аваль" та ОСОБА_2 (позичальник) було укладено кредитний договір №014/89-07/925, згідно умов якого кредитор надає позичальнику кошти (кредит) в розмірі 95 000 доларів США зі сплатою 13,75% річних, строком на 60 місяців та з погашенням відповідно до графіка погашення, що є невід'ємною частиною цього договору; кредитні кошти призначені для використання на споживчі цілі.

03 серпня 2009 року між тими ж сторонами було укладено договір про внесення змін до кредитного договору №014/89-07/925, згідно якого п.5.5. ст.5 кредитного договору викладено в новій редакції та внесено зміни до графіку погашення кредиту.

З метою забезпечення виконання кредитного зобов'язання 01 квітня 2008 року між ВАТ "ОСОБА_1 Аваль" та ОСОБА_3 (іпотекодавець) було укладено договір іпотеки №014/89-07/925/1, предметом якого є нерухоме майно, а саме: будинок житловий з надвірними будівлями, загальною площею 286,5 кв.м., що знаходиться за адресою: Рівненська область, м. Сарни, вул. Дундича, 6; земельна ділянка загальною площею 0,1000 га, що знаходиться за тією ж адресою.

У зв'язку з невиконанням умов кредитного договору №014/89-07/925 від 01 квітня 2009 року Рівненською обласною дирекцією ВАТ "ОСОБА_1 Аваль" 21 грудня 2009 року боржнику ОСОБА_2 та іпотекодавцю ОСОБА_3 було надіслано попередження, в якому було зазначено про розмір заборгованості, а також попереджено про застосування всіх видів стягнення заборгованості у випадку невиконання договірних зобов'язань і надано 30-денний строк для її погашення.

Згідно п.6.2. договору іпотеки "іпотекодержатель набуває права звернути стягнення на предмет іпотеки та задовольнити всю суму зобов'язання на момент звернення стягнення, у т.ч. суму заборгованості за кредитом та відсотками, штрафними санкціями, комісійною винагородою незалежно від настання від настання строку виконання боргового зобов'язання, який зазначено у кредитному договорі, у випадку, якщо у момент настання строку виконання зобов'язань за кредитним договором вони не будуть виконані, а саме: при повному або частковому поверненні у встановлений кредитним договором строк суми кредиту; або при несплаті або частковій несплаті у встановлені кредитним договором строки сум процентів, комісійної винагороди, сум неустойки (пені, штрафних санкцій)".

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ПАТ "ОСОБА_1 Аваль" до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про звернення стягнення на заставне майно вказав про те, що на день ухвалення рішення ОСОБА_3 не є повноправним власником житла, з яким укладений договір іпотеки, проте такий висновок суду не відповідає матеріалам справи.

Встановлено, що на момент укладення іпотечного договору (станом на 01 квітня 208 року) будинок житловий з надвірними будівлями належав ОСОБА_3 на праві приватної власності згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 05 березня 2008 року, а земельна ділянка на праві приватної власності на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку від 05 червня 2006 року.

Рішенням Сарненського районного суду від 14 серпня 2013 року визнано недійсними свідоцтва про право власності на нерухоме майно житловий будинок з вбудованим магазином та надвірними будівлями по вул. Дундича, 6 в м. Сарни Рівненської області, виданими виконавчим комітетом Сарненської міської ради 05 березня 2008 року та 20 липня 2012 року, визнано за ОСОБА_4 та ОСОБА_3 право спільної сумісної власності на житловий будинок з вбудованим магазином та надвірними будівлями за вказаною адресою (т.1, а.с.106).

Таким чином на даний момент іпотечне майно перебуває у спільній сумісній власності ОСОБА_3 (іпотекодавець) та ОСОБА_4 (дружина іпотекодавця).

Покликання представника ПАТ "ОСОБА_1 Аваль" в апеляційній скарзі на положення ст.23 Закону України "Про іпотеку", згідно яких "у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у т.ч. в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки", є обґрунтованими з таких підстав.

Ухваленим рішенням від 14 серпня 2013 року Сарненським районним судом про визнання спільною сумісною власністю житлового будинку з вбудованим магазином та надвірними будівлями по вул. Дундича, 6 в м. Сарни Рівненської області не змінено прав і обвов"язків іпотекодержателя, так як в цьому випадку кожен із подружжя набуває статусу іпотекодавця.

Окрім того, матеріали справи містять нотаріально посвідчений письмовий дозвіл громадянки ОСОБА_4 від 01 квітня 2008 року на передачу в іпотеку її чоловіком ОСОБА_3 житлового будинку та земельної ділянки, що знаходяться за адресою в м. Сарни, вул. Дундича, буд. №6, що придбані під час перебування у зареєстрованому шлюбі (т.1., а.с.66).

Рішенням колегії суддів Апеляційного суду Рівненської області від 15 травня 2012 року в задоволенні позову ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання недійсним договору кредиту, застосування наслідків недійсності договору та визнання недійсним договору іпотеки, - відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 серпня 2012 року рішення першої та апеляційної інстанції залишено без змін.

За встановлених обставин вимоги позивача про звернення стягнення на заставне майно за предметом іпотеки є обгрунтованими і доведеними.

У відповідності до ч.1 ст.33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Згідно роз'яснень, викладених в ч.2 п.9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" задоволення позову кредитора про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави не є перешкодою для пред'явлення позову про стягнення заборгованості з поручителя за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду справи заборгованість за кредитом не погашена. Задоволення позову кредитора про стягнення заборгованості з поручителя не є перешкодою для пред'явлення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави з метою погашення заборгованості за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду спору заборгованість за кредитом не погашена.

Задовольняючи позов про звернення стягнення на предмет іпотеки суд керується положеннями ст.38 та ч.1 ст 39 Закону України від 5 червня 2003 рку № 898-IV "Про іпотеку" і враховує положення п.6.5.3 Договору іпотеки, укладеного між сторонами 01 квітня 2008 року (а.с.12) та заяви позивача від 31 липня 2015 року про уточнення позовних вимогощодо вибору способу задоволення вимог іпотекодержателя відповідно до п.6.6. цього Договору.

На підставі наведеного, ч.1 ст.33, 38, 39 Закону України "Про іпотеку", керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 313, 314, 316, 317, 319, 323-325 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу представника публічного акціонерного товариства "ОСОБА_1 Аваль" задовольнити.

Рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 10 березня 2016 року скасувати в частині відмови у зверненні стягнення на заставне майно за договором іпотеки.

Позовні вимоги публічного акціонерного товариства "ОСОБА_1 Аваль" до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про звернення стягнення на заставне майно за договором іпотеки задовольнити.

В рахунок погашення заборгованості розмірі 6 272 756 гривень 10 коп. (шість мільйонів двісті сімдесят дві тисячі сімсот п'ятдесят шість гривень і десять копійок), що складається із: заборгованості за кредитом в розмірі 1 811 400 гривень 00 коп. (в т.ч. прострочена заборгованість за кредитом - 1 811 400 гривень 00 коп.), заборгованості за відсотками в розмірі 1 413 202 гривні 18 коп. (в т.ч. прострочена заборгованість за відсотками - 1 389 319 гривень 01 коп.), пені в розмірі 3 048 153 гривні 92 коп., звернути стягнення на заставне майно згідно договору іпотеки №014/89-07/925/1 від 01 квітня 2008 року, а саме на: будинок житловий з надвірними будівлями, загальною площею 286,5 кв.м., що знаходиться за адресою: Рівненська область, м. Сарни, вул. Дундича, 6, який належить ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на справі спільної сумісної власності, а також на земельну ділянку загальною площею 0,1000 га, що знаходиться за адресою: Рівненська область, м. Сарни, вул. Дундича,6 і належить ОСОБА_3 на праві приватної власності згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №602836, що виданий Сарненським районним відділом земельних ресурсів на підставі рішення Сарненської міської ради Рівненської області від 13 грудня 1996 року №1081 і зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю від 05 червня 2006 року за номером 01, кадастровий номер земельної ділянки 56 023 0089, шляхом продажу предмету іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною продажу предмета іпотеки не нижче 90 відсотків вартості предмета іпотеки, визначеної шляхом оцінки, для задоволення за рахунок предмету іпотеки майнових вимог публічного акціонерного товариства "ОСОБА_1 Аваль" (м. Київ, вул. Лєскова, буд. 9, ) за кредитним договором №014/89-07/925 від 01 квітня 2008 року, укладеним між ОСОБА_2 та відкритим акціонерним товариством "ОСОБА_1 Аваль".

В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене у касаційному порядку сторонами та особами, які беруть участь у справі, протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: О.С. ОСОБА_6.В. ОСОБА_7 Шимків