Справа № 419/2057/16-ц
Провадження № 2/419/322/2016
01 серпня 2016 року Новоайдарський районний суд Луганської області
у складі: головуючого судді Добривечіра Л. Д.,
при секретарі Московченко О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с.м.т. Новоайдар цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Ахмада, третя особа орган опіки та піклування Новоайдарської РДА, про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України без згоди батька,-
Позивач звернулась до суду з даним позовом посилаючись на те, що вона перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 Ахмадом. Від шлюбу має малолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дитина проживає з позивачем та знаходиться на її повному вихованні та утриманні. Відповідач ОСОБА_3 з дитиною не проживає, її вихованням та утриманням не займається. Позивач має намір з дитиною виїхати до РФ для відпочинку та оздоровлення. Отримати від відповідача дозвіл на виїзд дитини за кордон не має можливості, оскільки він виїхав за межі України. Просила надати дозвіл на тимчасовий виїзд до РФ та повернення до України строком на три роки малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у її супроводі, без згоди батька ОСОБА_2 Ахмада.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не зявилась, за заявою від 01.08.2016 року позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, не заперечувала проти винесення заочного рішення.
Представник третьої особи - органу опіки та піклування Новоайдарської РДА у судове засідання не зявився, за заявою від 01.08.2016 року позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не зявився, про причину неявки суд не повідомив, хоча належним чином був сповіщений про час, місце і дату розгляду справи через ЗМІ.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Судовим розглядом встановлено, що позивач перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 Ахмадом. Від шлюбу має малолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.8). Дитина проживає з позивачем та знаходиться на її повному вихованні та утриманні. Відповідач з дитиною не проживає, її вихованням та утриманням не займається. Позивач має намір з дитиною виїхати до РФ для відпочинку та оздоровлення. Отримати від відповідача дозвіл на виїзд дитини за кордон не має можливості, оскільки він виїхав за межі України.
Ст. 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.
Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, підписаною Україною 21.02.1990 року, ратифікована Україною 27.02.1991 року, встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до ст. 141 СК, визначена рівність прав та обов'язків батьків відносно дитини.
У відповідності до вимог ст. ст. 7, 155 Сімейного Кодексу України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
Судом встановлено, що позивач просить надати дозвіл на виїзд малолітньої дитини за кордон для оздоровлення.
У відповідності до положень ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду.
Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.
Відповідно до вищезазначеного, з метою забезпечення гарантованих державою прав та інтересів дитини, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача.
Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні.
Керуючись ст. ст. 10, 11, 33, 57, 58, 59, 60, 179, 212, 213, 214, 215, 224-226 ЦПК України, ст. 313 ЦК України, ст. 7, 141, 154, 155 Сімейного Кодексу України, ст. 4 ЗУ "Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України", "Правилами перетинання державного кордону громадянами України", -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Ахмада, третя особа орган опіки та піклування Новоайдарської РДА, про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України без згоди батька - задовольнити.
Надати матері - ОСОБА_1 дозвіл на тимчасовий вивіз за кордон неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, без згоди його батька ОСОБА_2 Ахмада, строком 3 (три) роки.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя Л.Д.Добривечір