Справа № 341/1464/15-ц
Провадження № 22-ц/779/959/2016
Головуючий у 1 інстанції Мула О. Д.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2016 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді Фединяка В.Д.

суддів: Горблянського Я.Д., Ковалюка Я.Ю.

секретаря Капущак С.В.

представника ОСОБА_2 ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит, за апеляційною скаргою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» ОСОБА_4 на рішення Галицького районного суду від 17 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

У серпні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (далі ТОВ«Кредитні ініціативи») звернулось в суд з указаним позовом і зазначало, що 17 грудня 2012 року між позивачем та Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (далі - ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк») укладений договір відступлення прав вимоги згідно якого ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» відступило позивачу права вимоги за кредитними договорами, укладеними між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та фізичними особами. Згідно з вищезазначеним договором відбулося відступлення права вимоги і за договором про іпотечний кредит №760 від 22 серпня 2007 року, за яким ОСОБА_2 отримала в ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» кредит на суму 150000 грн. Позичальник належним чином не виконує умови за договором про іпотечний кредит внаслідок чого станом на 22 липня 2015 року виникла заборгованість за кредитом у розмірі 160165грн., а саме 83824грн. заборгованість за кредитом; 42497.56грн.- заборгованість по відсотках; - 33843.44грн.- пеня, яку просив стягнути з відповідача.

Рішенням Галицького районного суду від 17 грудня 2016 року відмовлено в задоволенні позові Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В апеляційній скарзі представника ТОВ «Кредитні ініціативи» ОСОБА_4 А В. ставиться питання про скасування оскаржуваного рішення з ухваленням нового про задоволення позову, посилаючись на те, що суд першої інстанції неповно зясував обставини справи, дав неправильну оцінку поданим доказам, допустив порушення норм матеріального і процесуального права й ухвалив незаконне рішення. На думку апелянта, суд не врахував того, що неповідомлення ОСОБА_2 про заміну кредитора та відступлення права вимоги за кредитним договором № НОМЕР_1 від 22 серпня 2007 року, а також не наданя належних доказів відступлення прав вимоги за даним кредитним договором не є підставою для відмови у задоволенні позову, так як відповідач не заперечував заборгованості за вказаним кредитним договором і не оспорює розміру такої заборгованості.

У судовому засіданні представник ОСОБА_2 вважає оскаржуване рішення суду законним та обґрунтованим і просить відмовити у задоволенні апеляційних скарг.

Представник ТОВ «Кредитні ініціативи» в судове засідання не зявився, хоч про час і місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, що відповідно ч. 2 ст. 305 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи у його відсутності.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи та перевіривши відповідно до ст. 303 ЦПК України наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що новий кредитор не повідомив ОСОБА_2 про заміну кредитора та відступлення права вимоги за кредитним договором № НОМЕР_1 від 22 серпня 2007 року, а також не надано належних доказів відступлення прав вимоги за даним кредитним договором. Крім цього, 23.01.2009р. приватним нотаріусом ОСОБА_5 вчинено виконавчий напис згідно якого запропоновано звернути стягнення на квартиру 29 в м. Бурштин по вул. Шухевича, 6 , яка належить ОСОБА_2 на виконання договору про іпотечний кредит №760 від 22 серпня 2007 року в інтересах Закритого акціонерного товариства„Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк . На виконання вказаного виконавчого напису за рахунок коштів, отриманих від реалізації квартири запропоновано задовольнити вимоги Закритого акціонерного товариства Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк у сумі, яка дорівнює 143001.64грн., та складається: - заборгованості щодо кредиту у сумі 136019 грн., - заборгованості по відсотках у сумі 6574.58грн., - несплаченої комісії у сумі 408.06 грн. Крім цього, 29 січня 2009 року та 11.07.2014 року дердавним виконавцем ВДВС Галицького РУЮ винесено постанову про заміну сторони ВП № 733824 від 08.05.2013р. з ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк») на ТОВ „Кредитні ініціативи».

З таким висновком суду повністю погодитись не можна.

Відповідно до ст. ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Судом установлено, що 22 серпня 2007 року ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» уклав з ОСОБА_2 договір про іпотечний кредит №760, згідно з яким банк надав позичальникові кредит у розмірі 150000 грн. (а.с.5-9). 28 липня 2011 року та 30 грудня 2011 року до зазначеного договору були внесені зміни згідно яких, виконання зобовязань позичальника забезпечується іпотекою, предметом якої є чотирикімнатна квартира житлою площею 41,5 кв.м., загальною площею 60 кв.м., що знаходиться за адресою: Івано-Франківська область, м. Бурштин, вул. Шухевича (Миру), буд. № 6,кв.№29 та вказано на який рахунок банку необхідно здійснювати погашення кредиту (а.с.13-16).

З матеріалів справи вбачається, що 23.01.2009р. приватним нотаріусом ОСОБА_5 вчинено виконавчий напис згідно якого запропоновано звернути стягнення на квартиру 29 в м. Бурштин по вул. Шухевича, 6, яка належить ОСОБА_2 на виконання договору про іпотечний кредит №760 від 22 серпня 2007 року в інтересах Закритого акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк». На виконання вказаного виконавчого напису за рахунок коштів, отриманих від реалізації квартири запропоновано задовольнити вимоги Закритого акціонерного товариства Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк у сумі, яка дорівнює 143001.64грн., та складається: - заборгованості щодо кредиту у сумі 136019 грн., - заборгованості по відсотках у сумі 6574.58грн., - несплаченої комісії у сумі 408,06 грн. З тексту даного виконавчого напису вбачається, що заборгованість по договору про іпотечний кредит №760 від 22 серпня 2007 року визначалася за період з 22 серпня 2007 року по 23 січня2009 року. (а.с.71).

Матеріали справи не містять жодних відомостей того, що вказаний виконавчий напис є виконаним, зокрема, що ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» задовольнив свої вимоги за рахунок предмета застави.

Однак наявність виконавчого напису про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК (п.17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних прав №5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин).

Таким чином, після ухвалення зазначеного судового рішення банк вправі був продовжувати нараховувати відсотки та пеню за даним договором, оскільки зобов'язання між ним та ОСОБА_2 не припинилися.

17 грудня 2012 року ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» уклали договір відступлення права вимоги (купівлі-продажу боргових зобов'язань) за кредитними договорами. (а.с.20-37). Відповідно до умов цього договору кредитор за кредитними договорами переліченими в Додатку №1, змінюється з ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (первісний кредитор) на ТОВ «Кредитні ініціативи» (новий кредитор).

Згідно витягу з Додатку №1 до Договору про відступлення прав вимоги до переліку кредитних договорів переданих за вказаним Договором входить також заборгованість по договору про іпотечний кредит №760 від 22 серпня 2007 року у розмірі 83824 грн., за яким позичальником є ОСОБА_2 (а.с.20).

При цьому колегія суддів вважає безпідставним висновок суду першої інстанції про те, що даний витяг є сумнівним доказом по справі, оскільки за змістом ч.2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. В даному випадку допустимими доказами на підтвердження переходу право вимоги від первісного кредитора до нового кредитора є договір про відступлення право вимоги та Додаток № 1 (реєстр позичальників). Позивач на підтвердження зазначених обставин надав саме копію Договору та витяг з Додатку № 1, що стосується конкретного відповідача ОСОБА_2, що повністю відповідає приписам ч.1 ст. 64 ЦПК України яка дозволяє стороні надавати і витяги з документів з врахуванням об'єму інформації, що стосується предмету доказування.

За таких обставин, колегія суддів приймає даний доказ та вважає його належним та допустимим у цій справі.

Враховуючи наведене колегія суддів приходить висновку, що з дня укладення договору про відступлення прав вимоги (купівлі-продажу боргових зобов'язань), до нового кредитора ТОВ «Кредитні ініціативи» перейшли всі права вимоги за кредитним договором від 22.08.2007 року до позичальника ОСОБА_2, в тому числі щодо нарахування відсотків та пені за порушення зобов'язань.

Згідно довідки-розрахунку заборгованості за кредитним договором наданої позивачем, відповідач належно не виконував свої зобов'язання за договором, прийняті на себе зобов'язання позичальник належним чином не виконує і станом на 22 липня 2015 року виникла заборгованість за договором про іпотечний кредит №760 у розмірі 160165грн., а саме 83824грн. заборгованість за кредитом; 42497.56 грн.- заборгованість по відсотках; - 33843.44грн.- пеня, (а.с.19).

Відповідач не визнає заборгованість за договором про іпотечний кредит №760 від 22.08.2007 року, посилаючись на те, що з до вересня 2012 року ним погашалась ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» заборгованість по кредиту. Проте банк закрив рахунки на які необхідно було здійснювати погашення кредиту, а новий кредитор не повідомив боржника про зміну первісного кредитора та рахунки щодо сплати кредиту.

Як вбачається з інформації представника ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» №24-7/1237 від 18.07.2016 року у банку немає можливості підтвердити чи спростувати стосовно інформування ОСОБА_2 про зміну реквізитів для сплати заборгованості по кредиту, так як вся кредитна документація передана новому кредитору. Крім цього, 26 грудня 2013 року банк закрив рахунки згідно яких ОСОБА_2 мав здійснював погашення кредиту по договору про іпотечний кредит №720 від 22.08.2007 року (а.с.181,182).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитодавця у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено законом чи договором.

При цьому, неповідомлення про заміну кредитора тягне наслідки для боржника лише у вигляді можливості виконання зобов'язання не новому, а колишньому кредитору. Доказів того, що ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» чи ТОВ «Кредитні ініціативи» повідомляли про реквізити для сплати заборгованості по кредиту у матеріалах справи відсутні.

Отже, з 17 грудня 2012 року ОСОБА_2 не проводив погашення кредиту ні ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» ні ТОВ «Кредитні ініціативи» (згідно розрахунку заборгованості) через відсутність реквізитів для сплати заборгованості по кредиту .

Відповідно до положень ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 57-60 ЦПК України.

Згідно із ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Враховуючи наведене, з відповідача підлягає стягненню заборгованість за договором про іпотечний кредит №760 від 22.08.2007 року у розмірі 83824 грн., тобто заборгованість за кредитом як передбачено договором відступлення права вимоги (купівлі-продажу боргових зобов'язань) за кредитними договорами від 17 грудня 2012 року укладеним між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» та Додатку №1 до нього.

Таким чином, висновок суду першої інстанції, що неповідомлення боржника про зміну первісного кредитора може бути підставою для відмови в позові, чим фактично звільнено боржника від виконання зобов'язань взагалі, не ґрунтується на нормах матеріального права.

За правилами п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, та порушення судом норм матеріального і процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що вирішуючи даний спір, суд першої інстанції неповно з'ясував обставини, допустив порушення норм матеріального і процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню з підстав встановлених п.п.1,4 ч.1 ст.309 ЦПК України з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову ТОВ «Кредитні ініціативи».

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Галицького районного суду від 17 грудня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (07400, Київська обл., м.Бровари, бульвар Незалежності, 14, ЄДРПОУ - 35326253) 83824 грн. (вісмдесять три тисячі вісімсот двадцять чотири гривні) заборгованості по договору про іпотечний кредит № 760 від 22 серпня 2007 року та 838 грн. судового збору.

В решті позову відмовити.

Рішення набирає чинності з моменту проголошення, однак може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з часу набрання законної сили.

Головуючий В.Д. Фединяк

Судді: Я.Д.Горблянський

ОСОБА_6