Справа №263/4446/16-ц
Провадження № 2/263/1356/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

З А О Ч Н Е

23 травня 2016 року м. Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі: головуючого судді Хараджі Н.В., при секретарі Петровському Д.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Маріуполі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2016 року позивачка звернулась до суду з даним позовом до відповідача вказуючи, що на підставі рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 06.05.2010 року з відповідача стягнуто аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів, щомісячно, починаючи з 08.04.2010 року і до повноліття. 11.04.2016 року Жовтневим відділом державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції видано довідку про заборгованість, згідно з якою заборгованість по аліментах з 01.07.2015 року по квітень 2016 рік становить 9944,26 грн. Зазначає, що розмір пені за прострочення сплату аліментів з 01.07.2015 року по 30 квітня 2016 рік становить 3888,22грн., що вона просить стягнути з відповідача на її користь, а також сплачені нею витрати по сплаті судового збору.

В судове засідання позивачка не зявилась, надала суду заяву з проханням про розгляд даного позову за її відсутності, його задоволення, та не запереченням проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач повідомлявся про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, не сповістивши суд про причини неявки. Враховуючи те, що у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 06.05.2010 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів, щомісячно, починаючи з 08.04.2010 року і до повноліття дитини.

Згідно довідки Жовтневого відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції № В14 від 11.04.2016 року заборгованість ОСОБА_2 перед ОСОБА_1 за виконавчим листом від 06.05.2010 року по сплаті аліментів на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 за період з 01.07.2015 року по 11.04.2016 рік становить 9944,26 грн.

Відповідно до довідки, виданої ККП «КК Східна» 11.04.2016 року, ОСОБА_1 разом з донькою ОСОБА_4 мешкає за адресою: м. Маріуполь, вул.. Київська, б.48, корп..1, кв. 29.

Відповідно до змісту ст. ст. 11, 15 ЦК України цивільні права і обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

Згідно ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Таким чином, на підставі наданих доказів встановлено, що відповідач є винним у виникненні вищевказаної заборгованості зі сплати аліментів.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а незалежних від відповідача обставин, в результаті яких дана заборгованість виникла, судом не встановлено, отже наявна вина відповідача у виникненні заборгованості є підставою для стягнення неустойки (пені).

Відповідно до статті 195 СК України заборгованість за аліментами присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається держаним виконавцем виходячи з фактичного заробітку (доходу), одержаного боржником за час, протягом якого стягнення не провадилося, або одержуваного ним на момент визначення розміру заборгованості. Якщо боржник у цей період та на час визначення заборгованості не працював, така заборгованість визначається виходячи із середньої заробітної плати для даної місцевості. У разі спору розмір заборгованості визначається судом. На підставі чого і був виданий державним виконавцем Жовтневого ВДВС ММУЮ вказаний розрахунок заборгованості відповідача по аліментам.

Згідно зі ст. 196 Сімейного кодексу України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки ( пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Відповідно до зазначеного, неустойка нараховується на щомісячну заборгованість від суми несплачених аліментів за кожен день за весь час прострочення по день добровільного погашення боргу або на момент стягнення.

Відповідно до п. 2.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосуванням судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилась з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Оскільки будь-яких обставин, за яких можливо було б звільнити відповідача від неустойки за прострочення сплати аліментів суду не надано, тому суд вважає, що ОСОБА_2 повинен понести відповідальність, передбачену ст. 196 СК України, оскільки це буде відповідати насамперед інтересам дитини.

Згідно п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 р., неустойка (пеня) сплачується за весь час прострочення сплати аліментів.

Пеня за прострочення сплати аліментів починає нараховуватись з наступного місяця за місяцем, у якому виникла заборгованість.

Відповідно до ст. 61 Конституції України ніхто не може бути притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а за положеннями ч. 2 ст. 550 Цивільного кодексу України відсотки на неустойку (як повторна пеня) не нараховується. У зв'язку з цим сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається за наступні, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того, скільки днів прострочено до сплати певної суми заборгованості. При цьому пеня нараховується не з часу фактичного ухилення від утримання і не з часу подання позовної заяви про стягнення аліментів чи з часу набрання рішенням суду про стягнення аліментів законної сили, а з часу невиконання рішення суду.

Перевіряючи наданий позивачкою розрахунок неустойки за прострочення сплати аліментів у сумі 3888,22 грн., судом встановлено, що позивачка зробила вказаний розрахунок з липня місяця, з якого виникла заборгованість, а не з наступного місяця, та розраховувала суму неустойки за кожен день прострочення у відповідному місяці, а не за кожен день за весь час прострочення, відповідно до положень ст. 196 СК України. Таким чином, вірний розрахунок неустойки за прострочення сплати аліментів мав бути в рази більше від суми зробленого позивачкою розрахунку, проте в даному випадку, суд керуючись положеннями ч.1 ст. 11 ЦПК України відносно розгляду цивільних справ не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб та лише в межах позовних вимог, бере до уваги саме предявлену позивачкою до стягнення суму неустойки в розмірі 3888,22 грн., яка і підлягає стягнення з відповідача.

Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позиваки, сплачений останньою при зверненні до суду з даним позовом, судовий збір в розмір 551,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 8, 10, 166, 180, 195, 196 СК України, ст.ст. 11,15,550 ЦК України, ст. ст. 3, 11, 15, 57, 60, 88, 197, 213-215, 224-226 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку за прострочення сплати аліментів в розмірі 3888,22 грн. та судовий збір в розмір 551,20 грн., а всього в розмірі 4439,42 грн.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд м. Маріуполя протягом 10 днів з дня отримання його копії.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду в м. Маріуполі через Жовтневий районний суд м. Маріуполя протягом 10 днів після його проголошення, а особою, яка не була присутня в судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Н.В. Хараджа