Провадження №2/761/761/2016
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

09 березня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Маліновської В.М.

при секретарі: Лазоришинець К.М., Кріт І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району», третя особа: Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м.Києві, про примусове виконання обов'язку, -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2015 року ОСОБА_1 (Позивач) звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з цивільним позовом до Комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» (Відповідач), третя особа: Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Києві, про примусове виконання обов'язку, в якому просила зобов'язати Комунальне підприємство «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» передати матеріали розслідування нещасного випадку стосовно працівника ОСОБА_1, що стався 24.12.1988 року, до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Києві.

Свої позовні вимоги з урахуванням додаткових письмових пояснень (а.с.96-97) Позивач обгрунтовує тим, що 15.04.1981р. вона була зарахована двірником ЖЕК-407 (наказ № 12 від 15.04.1981 року). 01.07.1983р. на підставі наказу ГЖУ № 235 від 10.05.1983р. ЖЕК-407 перейменовано в ЖЕУ-407 (наказ № 126 від 20.06.1983р)., а в подальшому на підставі наказу Управління житлового господарства міськвиконкому № 630 від 25.12.1985р. ЖЕУ-407 перейменовано в ЖЕК-401 (наказ № 103-к від 18.03.1986р.). 24.12.1988р. під час виконання Позивачем своїх трудових обов'язків на посаді двірника, наглядача будинків у ЖЕК № 401 КП УЖГ Радянського району м. Києва з нею стався нещасний випадок, в результаті якого Позивачці була встановлена інвалідність 3 групи та 05.06.1989р. вона була звільнена за станом здоров'я. До 01.04.2001р. ЖЕК 1004 виплачував Позивачці страхові виплати у зв'язку з отриманням трудового каліцтва, але вони були нижчими, ніж передбачено чинним законодавством, що є порушенням ст. 173 КЗпП України. Рішенням № 187 від 19.02.2007р. Шевченківською районної у м. Києві радою було утворено КП «ЖЕК «Ярославська», яке хоч і не було правонаступником ЖЕКу-1004, але виплачувало Позивачці грошову допомогу з фонду власних надходжень до 2008 року. У 2001 році внаслідок адміністративно-територіальної реформи м. Києва відбулась реорганізація комунальних підприємств, так, внаслідок реорганізації шляхом об'єднання Управлінь житлового господарства Радянського району, в якому працювала Позивачка, Старокиївського району м. Києва, Печерського району м. Києва та Шевченківського району м. Києва, рішенням Шевченківської районної у м. Києві ради від 04.10.2001р. було створено Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Шевченківської районної у м. Києві ради (нова назва «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району м. Києва), яке є правонаступником перелічених управлінь, а відтак, Відповідач як правонаступник Управління житлового господарства Радянського району повинен взяти на облік всі нещасні випадки та зберігати акти за формою Н-1 або НТ разом з матеріалами розслідування протягом 45 років на підприємстві, працівником якого була потерпіла. Однак, дану вимогу працівниками КП «ЦОС Шевченківського району» не було виконано, внаслідок чого Позивачка позбавлена можливості реалізації свого передбаченого чинним законодавством права на страхові виплати.

Відповідач подав суду заперечення на позов (а.с.58-60), в яких зазначив, що КП ЦОС Шевченківського району є лише правонаступником майна, переданого йому Комунальним підприємством житлового господарства Радянського району м. Києва, а відтак Відповідач не має можливості надати документи, які витребовує Позивачка. Окрім того, не виключено, що документи, які Позивач вимагає надати під час реорганізації КП УЖГ Радянського району м. Києва могли бути передані до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в України, а відтак позовні вимоги є необгрунтованими та такими, що суперечать чинному законодавству України.

В судовому засіданні Позивачка позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання свого представника не направив, подав через канцелярію суду клопотання, в якому просив відкласти розгляд справи у зв'язку з хворою представника КП ЦОС Шевченківського району та великою завантаженістю підприємства в судових засіданнях (а.с.94). Разом з тим, зважаючи на строки розгляду справи, передбачені ст. 157 ЦПК України, враховуючи наявність в справі достатніх доказів для розгляду справи по суті, зокрема і письмових заперечень Відповідача щодо позовних вимог, суд дійшов висновку про можливість проведення розгляду справи за відсутності представника Відповідача.

Представники третьої особи - Васильківська Н.І., Васильківський Б.Г. в судовому засіданні проти позову заперечили та просили відмовити в його задоволенні, пояснили, що документи, що дають право Позивачці на отримання відповідних страхових виплат повинні бути сформовані в особову справу, яка має знаходитись у Відповідача, який повинен передати таку справу уповноваженому органу Фонду, після цього Позивачка звертається до Фонду з відповідною заявою, по якій приймається рішення про виплату страхових виплат.

Суд, заслухавши Позивача та представників третьої особи, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 15.04.1981 року Позивачка була зарахована двірником ЖЕК-407 (наказ № 12 від 15.04.1981р.). 02.05.1983 року професійна назва роботи «двірник» перейменована на «двірник-наглядач будинків» (наказ № 94 від 02.05.1983р.). 01.07.1983 року на підставі наказу ГЖУ № 235 від 10.05.1983 року ЖЕК-407 перейменовано в ЖЕУ-407 (наказ № 126 від 20.06.1983р). 01.04.1986р. на підставі наказу Управління житлового господарства міськвиконкому № 630 від 25.12.1985р. ЖЕУ-4047 перейменовано в ЖЕК-401 (наказ № 103-к від 18.03.1986р. 05.06.1989р. Позивачку звільнено за станом здоров'я, згідно п. 2 ст. 40 КЗпП УССР (наказ № 139 від 07.06.1989р.). Вказані обставини підтверджуються довідкою КП «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» від 16.09.2013р. № 3692 (а.с.19) та трудовою книжкою Позивачки (а.с.5-8).

Так, 24 грудня 1988 року при виконанні трудових обов'язків з Позивачкою стався нещасний випадок, про що складено Акт № 3 про нещасний випадок на виробництві, затверджений Начальником УЖГ Радянського району 05 січня 1986 року (а.с.9-11).

Позивачка зазначила, що, зважаючи на дату нещасного випадку - 24.12.1988р. в Акті про нещасний випадок було допущено помилку в частині дати його затвердження, а саме замість «05.01.1989р.» помилково було зазначено «05.01.1986р.». Так, рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 25.03.2015р. у справі № 761/2607/15-ц за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту нещасного випадку в певний час, заяву Позивачки залишено без задоволення, оскільки факт нещасного випадку на виробництві встановлено, дата затвердження акту є помилковою, але її можливо усунути шляхом виправлення дати, а не встановлення факту нещасного випадку в певний час (а.с.80).

В зв'язку з трудовим каліцтвом Позивачка була освідчена в спеціалізованій нейроофтальмологічній МСЕК 26.04.1989р. та визнана інвалідом третьої групи безтерміново, встановлено 60% втрати працездатності (а.с.14).

Позивака вказала, що зверталась до Відповідача з вимогою про передачу матеріалів розслідування нещасного випадку, що стався з ОСОБА_1 24.12.1988р., до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань.

Листом КП «ЦОС Шевченківського району» від 13.09.2013р. № 3672 Позивачку повідомлено, що у 2001 році внаслідок адміністративно-територіальної реформи м. Києва відбулась реорганізація комунальних підприємств. Так, рішенням Шевченківської районної у м. Києві ради від 04.10.2001р. № 18 було створено Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Шевченківської районної у м. Києві ради (нова назва - Комунальне підприємство «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району»). Згідно Статуту Підприємство створено на базі Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Старокиївського району м. Києва, Комунального підприємства житлового господарства Радянського району м. Києва, комунального підприємства - Управління житлового господарства Шевченківського району м. Києва і є їх правонаступником в частині майна, переданого йому Шевченківською районною у м. Києві радою. Таким чином, оскільки Відповідач є лише правонаступником майна, переданого йому Комунальним підприємством житлового господарства Радянського району м. Києва, він не має можливості надати Позивачці запитувані документи. Вказані документи можуть знаходитись в державному архіві м. Києва або під час реорганізації КП УЖГ Радянського району м. Києва могли бути передані до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України (а.с.17-18).

Згідно листа Державного архіву м. Києва від 25.11.2013р. № 02-13/14-125/2140 визначено, що КП УЖГ Радянського району м. Києва, КП УЖГ Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації не є джерелами комплектування Державного архіву м. Києва і відповідно до чинного законодавства документи цих організацій на зберігання до архіву не надходили (а.с.20).

Листом Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Києві від 24.10.2014р. № М-89/14-97 визначено, що травму Позивачка отримала у 1988 році і до 2008 року отримувала відшкодування, то на підприємстві повинна була бути сформована справа про якій проводились виплати до 2008 року і яка повинна передаватися до Фонду соціального страхування від нещасних випадків по акту. Так як особова справа не передавалась до Управління у м. Києві для продовження виплат, Управління у м. Києві звернулось до КР «ЦОС Шевченківського району» та Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації з запитом щодо формування особової справи на підприємстві (а.с.21).

Разом з тим, в судовому засіданні встановлено, що не заперечувалось сторонами, що фактично Позивачка отримувала певні виплати по втраті працездатності (трудовому каліцтву) по грудень 2007р. включно, що підтверджується копіями відповідних довідок про доходи ОСОБА_1, виданих ЖЕК №401 КП Житлового господарства Радянського району м.Києва, ЖЕК Ярославська КП Шевченківської районної у м.Києві ради(а.с.75-77).

Статтею 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» (чинного на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що Фонд соціального страхування від нещасних випадків розглядає справу про страхові виплати на підставі заяви потерпілого або заінтересованої особи за наявності усіх необхідних документів і приймає відповідні рішення у десятиденний строк, не враховуючи дня надходження зазначених документів.

Рішення оформляється постановою, в якій зазначаються дані про осіб, які мають право на страхові виплати, розміри виплат на кожного члена сім'ї та їх строки або обгрунтування відмови у виплатах; до постанови додаються копії необхідних документів.

Фонд соціального страхування від нещасних випадків може затримати страхові виплати до з'ясування підстав для виплат, якщо документи про нещасний випадок оформлені з порушенням установлених вимог.

Відповідно до п. 3 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» (чинного на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що передача документів, що підтверджують право працівника на страхову виплату, інші соціальні послуги внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, а також розміри цієї виплати та послуг здійснюється підприємствами Фонду соціального страхування від нещасних випадків по акту. Форма акта, перелік документів, а також строк передачі встановлюються Фондом.

Так, передача відділенню виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в районах та містах обласного значення (далі - відділення виконавчої дирекції Фонду), інші соціальні послуги внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання здійснюється у відповідності до Інструкції про порядок передачі виконавчій дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України документів, що підтверджують право застрахованого або членів його сім'ї на страхову виплату, затвердженої постановою Правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 20.04.2004р. № 10 (далі - Інструкція).

Відповідно до п.п.2, 3 зазначеної Інструкції Відділення виконавчої дирекції Фонду приймають документи на тих працівників (членів їх сімей), які потерпіли на виробництві до 01.04.2001 року та право яких встановлено згідно із законодавством СРСР або законодавством України про відшкодування шкоди, заподіяної працівникам внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання, пов'язаних з виконанням ними трудових обов'язків.

Документи, які подаються, повинні бути оформлені на кожного потерпілого на виробництві окремо, відповідати вимогам законодавства України про відшкодування працівникові шкоди, заподіяної ушкодженням здоров'я під час виконання ним трудових обов'язків, з пронумерованими аркушами та внутрішнім описом. Якщо у разі смерті потерпілого відшкодування шкоди було призначено кільком особам, документи, що підтверджують право зазначених осіб на відшкодування шкоди у зв'язку зі смертю годувальника, формуються в одну справу.

Пунктом 4 Інструкції визначено, що особова справа потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання повинна містити такі документи: заява потерпілого на ім'я начальника відділення виконавчої дирекції Фонду згідно з додатком 1; заява потерпілого власнику підприємства про первинне призначення відшкодування шкоди; копія довідки про ідентифікаційний номер в Державній податковій адміністрації; акт про нещасний випадок за формою Н-1 (якщо стався нещасний випадок, а не професійне захворювання) або нотаріально завірена копія; акт розслідування нещасного випадку за формою Н-5 (якщо такий складався) або нотаріально завірена копія; акт розслідування професійного захворювання за формою П-4 (якщо таке встановлено) або нотаріально завірена копія; рішення суду про встановлення факту нещасного випадку на виробництві (якщо було засідання суду з цього питання) або нотаріально завірена копія; висновки МСЕК про ступінь втрати професійної працездатності по кожному засіданню МСЕК або нотаріально завірена копія; довідка про розмір втраченого заробітку, витрат на медичну та соціальну допомогу на дату передачі особової справи потерпілого; копія трудової книжки потерпілого, що завірена страхувальником або нотаріусом.

Згідно п.п. 6, 8 Інструкції прийняття особових справ потерпілих здійснюється відділеннями виконавчої дирекції Фонду в районах та містах обласного значення за узгодженням з комісією з прийому особових справ потерпілих і членів їх сімей та призначення соціальних послуг та виплат та за графіками, які складаються цими відділеннями, узгоджуються з вищезазначеною комісією і затверджуються виконавчою дирекцією Фонду. Графіки доводяться до заінтересованих юридичних та фізичних осіб за 15 діб до встановленої дати початку прийому особових справ.

Прийняття особових справ потерпілих оформлюється актом прийняття-передачі (додаток 3) (відсутній). Акт прийняття-передачі складається у двох примірниках, завіряється підписами керівника підприємства (установи, організації), яке передало справи потерпілих (або його довіреної особи), та начальника відділення виконавчої дирекції Фонду, скріплюється печатками страхувальника та страховика.

Так, з вищевикладеного вбачається, що документи, які підтверджують право застрахованого на страхові виплати внаслідок шкоди, заподіяної працівнику в результаті травмування на виробництві, пов'язаних з виконанням ним трудових обов'язків, зокрема і матеріали розслідування нещасного випадку, формуються в особову справу відповідно до вимог вказаної Інструкції та передається до відповідного відділення виконавчої дирекції Фонду.

Разом з тим, Позивачкою не надано доказів на підтвердження того, що вона зверталась до Відповідача з вимогою щодо формування зазначеної особової справи на підставі наявних документів та подальшої її передачі до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Києві. Направлення (передача) самих лише матеріалів розслідування, а не особової справи до Фонду законодавством не передбачено.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

При цьому, однією з засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Одним із принципів судочинства, визначених ст.129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з вимогами ст.ст. 57-60 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що спосіб реалізації відповідних прав Позивача визначений спеціальним підзаконним нормативно-правовим актом - Інструкцією про порядок передачі виконавчій дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України документів, що підтверджують право застрахованого або членів його сім'ї на страхову виплату, затвердженої постановою Правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 20.04.2004р. № 10, зокрема захист прав Позивача можливий шляхом зобов'язання КП «ЦОС Шевченківського району» сформувати відповідну особову справа ОСОБА_1 по нещасному випадку, що стався 24.12.1988р. та передати відповідну особову справу до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Києві за Актом прийняття-передачі.

Проте, спосіб захисту своїх прав обраний Позивачем, зокрема встановлення зобов'язання для Відповідача щодо передачі матеріалів розслідування нещасного випадку стосовно працівника ОСОБА_1, що стався 24.12.1988р., до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Києві, не передбачений Цивільним кодексом України, Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» та іншими нормативними актами. Інших підстав, за наявності яких суд може захистити цивільне право або інтерес Позивача у обраний ним спосіб, у позові не зазначено.

Враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позову ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» про примусове виконання обов'язку, слід відмовити.

Враховуючи наведене, на підставі Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», Інструкції про порядок передачі виконавчій дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України документів, що підтверджують право застрахованого або членів його сім'ї на страхову виплату, затвердженої постановою Правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 20.04.2004р. № 10, та керуючись ст.ст. 10, 11, 26, 30, 57-60, 64, 88, 169, 179, 208, 209, 212-215, 218, 223, 294, 296 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району», третя особа: Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м.Києві, про примусове виконання обов'язку - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м.Києва через Шевченківський районний суд м.Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: