У Х В А Л А

Справа №338/464/16-ц

19.05.2016 смт. Богородчани

Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого-судді: Битківського Л.М.

з участю секретаря Дякун М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в:

Ухвалою судді від 17.05.2016 року у даній справі відкрито провадження. До початку судового розгляду через канцелярію суду представником позивача в порядку ст. 31 ЦПК України подано заяву в порядку ст. 31 ЦПК України про збільшення позовних вимог. Зокрема, позивачем через представника, який діє від його імені та за його дорученням заявлено додатково вимогу про визначення місця проживання малолітньої дочки ОСОБА_3, 11.08.2010 року, що народжена у шлюбі, із матірю ОСОБА_2; про усунення перешкод у спілкуванні позивача з дитиною та визначення порядку його участі у її вихованні; про присудження на користь відповідача ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітньої дочки.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріли цивільної справи, суд прийшов до висновку, що заявлені вимоги не можуть бути прийняті судом до спільного розгляду із позовною заявою про розірвання шлюбу.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Таким чином, законодавець повязує можливість особи звернутись до суду за захистом порушеного права. З поданої заяви про збільшення позовних вимог встановлено, що позивач ставить перед судом для вирішення питання, які не є спірними і не потребують втручання суду. Зокрема, вимога про визначення місця проживання малолітньої дочки ОСОБА_3, 11.08.2010 року із матірю ОСОБА_2 не потребує судового вирішення, оскільки спір між батьками про визначення місця проживання дитини відсутній. Так само питання про присудження аліментів на утримання дитини в силу ст. 180-197 СК України може бути поставлено тим з батьків, з ким проживає дитина і лише у тому разі, коли батьки не визначили спосіб утримання дитини за домовленістю між ними. Оскільки мати, з якою проживає дитина, питання про стягнення аліментів з батька, який проживає окремо, не поставила, то підстав для вирішення цього питання у судовому порядку немає.

Позовна вимога про усунення перешкод у спілкуванні позивача з дитиною та встановлення порядку участі батька у її вихованні може розглядатись судом, однак зазначений предмет судового розгляду не є повязаним з вимогою про розірвання шлюбу і спільний їх розгляд ускладнить вирішення справи і не є доцільним також виходячи з того, що відрізнятиметься за складом осіб, які будуть брати участь у розгляді справи. Зокрема до вирішення такого спору, відповідно до ст. 19 СК України в обовязковому порядку залучається орган опіки та піклування.

Виходячи з наведеного, подану заяву про збільшення позовних вимог слід повернути представнику позивача та розяснити право на звернення до суду для вирішення заявлених вимог шляхом предявлення окремих позовів.

Керуючись ст.168 ЦПК України, суд ,-

ухвалив:

Відмовити у прийнятті заяви про збільшення позовних вимог у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та розяснити позивачу право на звернення до суду з окремими позовами.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає, заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на кінцеве рішення суду.

Суддя