Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.03.2016 Справа №607/2051/16-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Сташків Н.М.,

за участі секретаря судового засідання Рихліцької О.А.,

з участю сторін:

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 25 лютого 2016 року пред'явила до суду позов до відповідача ОСОБА_2 про стягнення в її користь аліментів на утримання їх малолітньої дитини - сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Зазначені позовні вимоги обґрунтовує тим, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого народився син. Від травня 2015 року відповідач із сім'єю не проживає, участі у вихованні сина не приймає, будь-якої матеріальної допомоги сину не надає, хоч має нерегулярний, мінливий дохід. Таким чином, відповідач ухиляється від покладеного на нього обов'язку утримувати свою дитину. Малолітній ОСОБА_4 є інвалідом від народження, який страждає тяжким захворюванням і потребує значних витрат на постійне стаціонарне лікування. З цих підстав просить стягнути з нього аліменти у твердій грошові сумі у розмірі 1000 гривень, щомісячно.

В подальшому представник позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_1 подав до суду заяву про уточнення позовних вимог, у зв'язку із чим просив стягнути з відповідача аліменти на дитину в твердій грошові сумі в розмірі 800 гривень, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_5уточнені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, стягнути з відповідача аліменти у твердій грошові сумі у розмірі 800 гривень.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог, зокрема стягнення з нього аліментів на утримання дитини у розмірі 800 гривень, щомісячно, не заперечив.

Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини:

Сторони - позивач ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_2 з 21 лютого 2011 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 листопада 2015 року.

Від даного шлюбу в подружжя є син - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 від 08 липня 2011 року, видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області.

Як слідує з викладених у позовній заяві обставин, якими позивач ОСОБА_3 обґрунтовує свої позовні вимоги, відповідач на утримання дитини, яка є інвалідом від народження та страждає тяжким захворюванням і потребує значних витрат на постійне стаціонарне лікування, коштів не надає.

Позивач ОСОБА_3 одержує державну соціальну допомогу дитині-інваліду, що підтверджується довідками №452 від 02 жовтня 2014 року, та №480 від 21 січня 2016 року, виданими Управлінням соціальної політики Тернопільської міської ради.

Судом не встановлено жодних доказів про те, що відповідач за своїм станом здоров'я чи матеріальним становищем не може виконувати своїх обов'язків із утримання неповнолітньої дитини.

Як пояснив відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні, він не працює, на обліку у центрі зайнятості не перебуває.

Таким чином ОСОБА_2 не виконує обов'язку з утримання дитини, а тому наявні передбачені законом підстави для стягнення з нього аліментів.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно з ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, абз. 3 п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 при визначенні розміру аліментів суд повинен враховувати стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ч. 2. ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу.

При розгляді справи судом здобуто докази, на підставі яких суд прийшов до висновку про те, що розмір стягуваних із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3 аліментів на утримання сина, доцільно визначити у розмірі 800 гривень. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що дитина сторін хворіє, є інвалідом з дитинства. Зазначені обставини визнанні відповідачем у судовому засіданні, жодних доказів на їх спростування відповідачем не подано.

З урахуванням зазначених вище вимог закону, беручи до уваги, що існують підстави для визначення розміру аліментів відповідно до ст. 184 СК України у твердій грошовій сумі, оскільки відповідач не працює, а відтак не має постійних доходів, суд приходить до переконання, що позов ОСОБА_3 про стягнення аліментів підлягає до задоволення шляхом стягнення в її користь аліментів із відповідача ОСОБА_2 в твердій грошовій сумі в розмірі 800 гривень щомісячно, на утримання неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення ним повноліття відповідно до ст. ст. 180, 184 Сімейного кодексу України. Також згідно з ч. 2 ст. 184 Сімейного кодексу України розмір аліментів підлягатиме індексації відповідно до закону.

Відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3 аліментів на неповнолітню дитину в межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання.

На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 180 - 182, 184, 191 Сімейного кодексу України, керуючись ст. ст. 10, 60, 212, 213, 215, 223, ч. 1 ст. 294, ч. 1 ст. 296, 367 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1, мешканця с. Старі Петликівці Бучацького району Тернопільської області, не працює, в користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2, мешканки АДРЕСА_1, аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 800 гривень, щомісячно, з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з 25 лютого 2016 року, до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 551 гривню 20 копійок судового збору в дохід держави.

Рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3 аліментів на неповнолітню дитину в межах суми платежу за 1 місяць допустити до негайного виконання.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя