У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Кафідова О.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 06 липня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Дніпроводоканал» про зобов'язання виконати певні дії,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із указаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що він є власником домоволодіння АДРЕСА_1, на вводі якого встановлений прилад обліку холодної води.

Вказував на те, що в серпні 2013 року він отримав від Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпропетровської міської ради (далі - КП «Дніпроводоканал») повідомлення від 26 липня 2013 року щодо закінчення терміну експлуатації лічильника води, встановленого в його домоволодінні, з 01 грудня 2012 року, а отже нарахування за послуги водопостачання будуть здійснюватися згідно з нормою водопостачання за кількістю зареєстрованих осіб та з урахуванням поливної площі.

Зазначав, що 08 серпня 2013 року він звернувся до КП «Дніпроводоканал» з листом, в якому обґрунтував незаконність вимог до нього та наполегливо вимагав виконати свої обов'язки, зробити повірку лічильника на вводі до його домоволодіння за рахунок підприємства, відповідно до вимог чинного законодавства.

Посилаючись на те, що жодних дій з періодичної повірки лічильника води КП «Дніпроводоканал» не виконало, з урахуванням уточнень позовних вимог, просив зобов'язати КП «Дніпроводоканал» виконати за рахунок підприємства періодичну повірку, в тому числі демонтаж, транспортування та монтаж лічильника, встановленого на вводі до його домоволодіння АДРЕСА_1; зобов'язати відповідача здійснити йому перерахунок оплати за спожиту воду у відповідності з показниками лічильника за період з 01 грудня 2012 року по дату виконання демонтажу КП «Дніпроводоканал» лічильника для виконання повірки в домоволодінні за вказаною адресою.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 березня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено.

Зобов'язано КП «Дніпроводаканал» виконати за рахунок підприємства періодичну повірку, в тому числі демонтаж, транспортування та монтаж лічильника, встановленого на вводі до домоволодіння по АДРЕСА_1

Зобов'язано КП «Дніпроводоканал» здійснити перерахунок оплати ОСОБА_2 за спожиту воду у відповідності з показниками лічильника за період з 01 грудня 2012 року по дату виконання демонтажа лічильника для виконання повірки.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 06 липня 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі заявник, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального парва та порушенням норм процесуального права, просить скасуватирішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Згідно з ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції про задоволення позову та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд апеляційної інстанції правильно виходив з того, що у період до 24 жовтня 2014 року проведення періодичної повірки, обслуговування і ремонт засобів обліку води та теплової енергії, у тому числі їх демонтаж, транспортування та монтаж після повірки, повинно було здійснюватися за рахунок виконавця зазначених послуг, а витрати, понесені виконавцем, повинні були включатися у тариф за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій і сплачуватися споживачем щомісячно у складі цих послуг.

При цьому апеляційним правильно зазначено, що в спірний період вартість повірки лічильників не була включена до тарифів на водопостачання та водовідведення.

Таким чином, колегія суддів суду апеляційної інстанції, врахувавши правову позицію Верховного Суду України, яка викладена у постанові від 22 квітня 2015 року № 6-60цс15, дійшли обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки витрати за періодичної повірки засобів обліку не відшкодовуються через діючі тарифи на комунальні послуги, а КП «Дніпроводоканал» Дніпропетровської міської ради не може здійснювати повірку лічильників за власний рахунок, як це передбачено ч.3 ст.28 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність».

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваного рішення апеляційного суду не свідчать про неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, що є підставою для скасування судових рішень відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 06 липня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Дніпроводоканал» про зобов'язання виконати певні дії, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ О.В. Кафідова