ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/7271/15-ц
провадження № 2/753/389/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"18" січня 2016 р.Дарницький районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді - Сирбул О.Ф.,
за участю секретаря - Іващенко Є.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Акціонерно комерційний банк «Капітал» до ОСОБА_3, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Автобанн», ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки,-
У квітні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Акціонерно комерційний банк «Капітал» (далі по тексту - Позивач, ПАТ «АКБ «Капітал») звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 (далі по тексту - Відповідач, ОСОБА_3) де є треті особи про стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що 07 травня 2013 року між ПАТ «Златобанк» та ТОВ «Автобанн» укладено кредитний договір № 129/1/13-KL від 07.05.2013 р. відповідно до умов якого кредитодавець надає позичальнику кредит у формі відкриття відкличної кредитної лінії, в межах максимального ліміту заборгованості, визначеного цим кредитним договором. максимальний ліміт заборгованості за кредитною лінією становить 1 400 000,00 грн. Згідно п. 1.5. Кредитного договору позичальником сплачуються проценти у вигляді фіксованої процентної ставки, яка встановлюється у розмірі - 26 % річних. 07 травня 2013 року між ПАТ «Златобанк» та ОСОБА_3 укладено договір поруки № 129/1/13-KL/P-1 відповідно до умов якого поручитель (ОСОБА_3) поручається перед кредитором та зобов'язується відповідати за повне та своєчасне виконання боржником своїх боргових зобов'язань перед кредитором за кредитним договором, в повному обсязі таких зобов'язань. Поручитель та боржник відповідають перед банком як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед банком в тому ж обсязі, що і боржник, в такому ж порядку та строки, що і боржник. 07 травня 2013 року між ПАТ «Златобанк» та ОСОБА_3 укладено договір іпотеки, за яким в іпотеку було передано нежилі приміщення № 19 (в літ. 2А), загальною площею 34,00 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та нежилі приміщення з № 1 по № 4 (групи приміщень № 20) (в літ. 2А), загальною площею 65,00 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1). 26 грудня 2014 року між ПАТ «АКБ «Капітал» та ПАТ «Златобанк» були укладені договори відступлення права вимоги за кредитним договором № 129/1/13-KL від 07.05.2013 р. та відступлення прав вимоги за договором іпотеки від 07.05.2013 р. Позичальник належним чином не виконав умови кредитного договору, внаслідок чого станом на 30.03.2015 р. загальна сума заборгованості позичальника перед банком становить 1 518 663,89 грн., яка складається з основної кредитної заборгованості 1 394 355,08 грн., заборгованість по відсоткам 118 195,46 грн., пені за прострочення виконання зобов'язань по сплаті відсотків за користування кредитом 6 113,35 грн.
У зв'язку з неналежним виконанням зобов'язань за кредитним договором, у ПАТ «АКБ «Капітал» виникає право звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності на предмет іпотеки. Та просить суд на підставі ст.ст. 33, 37 Закону України «Про іпотеку», ст. 16 ЦК України звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання за ПАТ «АКБ «Капітал» права власності на предмет іпотеки за договором іпотеки від 07.05.2013 р., а саме: нежилі приміщення № 19 (в літ. 2А), загальною площею 34,00 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та нежилі приміщення з № 1 по № 4 (групи приміщень № 20) (в літ. 2А), загальною площею 65,00 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 за ціною предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності у розмірі 1 486 910,00 грн. з метою задоволення пропорційно вартості предмета іпотеки частини вимог за Кредитним договором № 129/1/13-KL від 07.05.2013 р., укладеним з ТОВ «Автобанн».
У судовому засіданні представник позивача Публічного акціонерного товариства «Акціонерно комерційний банк «Капітал» - Литвиненко Андрій Васильович, який діє на підставі довіреності (а.с. 88) позов підтримав з викладених в ньому підстав у повному обсязі, просив його задовольнити.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилась, повідомлялась за останньою відомою адресою проживання, причини неявки суду не повідомила. Суд вважає за можливим розглядати справу у її відсутність та ухвалити заочне рішення по даній справі в порядку ст.ст. 224, 225 ЦПК України.
В судовому засіданні представник третьої особи товариства з обмеженою «Автобанн» - Крупка Богдан Григорович, який діє на підставі довіреності (а.с. 123) проти позову заперечував та просив у задоволені позову відмовити у повному обсязі.
В судовому засіданні представник третьої особи ОСОБА_4 - ОСОБА_7, який діє на підставі довіреності (а.с. 153) позовні вимоги підтримав, пояснив, що ОСОБА_4 по договору поруки погасила зобов'язання за ТОВ «Автобанн» та до неї перейшло право вимоги за кредитним договором, просив визнати за нею саме право власності на предмет іпотеки.
Суд, вислухавши пояснення осіб, які приймали участь у розгляді справи, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Судом встановлено, що 07 травня 2013 року між ПАТ «Златобанк» та ТОВ «Автобанн» укладено кредитний договір № 129/1/13-KL від 07.05.2013 р. (далі по тексту - Кредитний договір) (а.с. 10-19).
Відповідно до п.п. 1.2., 1.3. Кредитного договору кредитодавець надає позичальнику кредит у формі відкриття відкличної кредитної лінії, в межах максимального ліміту заборгованості, визначеного цим кредитним договором. максимальний ліміт заборгованості за кредитною лінією становить 1 400 000,00 грн.
Згідно п. 1.5. Кредитного договору позичальником сплачуються проценти у вигляді фіксованої процентної ставки, яка встановлюється у розмірі - 26 % річних.
30 серпня 2013 року між ПАТ «Златобанк» та ТОВ «Автобанн» укладено договір про внесення змін № 1 до кредитного договору № 129/1/13-KL (а.с. 20).
19 вересня 2013 року між ПАТ «Златобанк» та ТОВ «Автобанн» укладено договір про внесення змін № 2 до кредитного договору № 129/1/13-KL (а.с. 21).
07 травня 2013 року між ПАТ «Златобанк» та ОСОБА_3 укладено договір поруки № 129/1/13-KL/P-1 (а.с. 32-39).
Відповідно до п. 1.1., 1.2. договору поруки поручитель (ОСОБА_3) поручається перед кредитором та зобов'язується відповідати за повне та своєчасне виконання боржником своїх боргових зобов'язань перед кредитором за кредитним договором, в повному обсязі таких зобов'язань. Поручитель та боржник відповідають перед банком як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед банком в тому ж обсязі, що і боржник, в такому ж порядку та строки, що і боржник.
07 травня 2013 року між ПАТ «Златобанк» та ОСОБА_3 укладено договір іпотеки, за яким в іпотеку було передано нежилі приміщення № 19 (в літ. 2А), загальною площею 34,00 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та нежилі приміщення з № 1 по № 4 (групи приміщень № 20) (в літ. 2А), загальною площею 65,00 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1) (а.с. 23-26).
26 грудня 2014 року між ПАТ «АКБ «Капітал» та ПАТ «Златобанк» укладено договір відступлення права вимоги за кредитним договором № 129/1/13-KL від 07.05.2013 р. (а.с. 41 - 42).
26 грудня 2014 року між ПАТ «АКБ «Капітал» та ПАТ «Златобанк» укладено договір відступлення прав вимоги за договором іпотеки від 07.05.2013 р. (а.с. 46-47).
26 січня 2015 року між ПАТ «АКБ «Капітал» та ТОВ «Автобанн» укладено договір про внесення змін до кредитного договору № 129/1/13-KL від 07.05.2013 р. (а.с. 22).
20 серпня 2014 року між ПАТ «АКБ «Капітал» та ОСОБА_8 укладено договір поруки № 20-08/2014-п, відповідно до умов якого поручитель (ОСОБА_8) поручається перед кредитором в повному обсязі за виконання: юридичною особою ТОВ «Промислова інвестиційна компанія «Енерго-Інвест» зобов'язань за кредитним договором № 35/2012 від 21.09.2012 р.; фізичною особою ОСОБА_9 зобов'язань за кредитним договром № 35/2010 від 31.12.2014 р.; фізичною особою ОСОБА_10 зобов'язань за договором про надання споживчого кредиту № 62-к.02/31/07/09 від 31.07.2009 р. та з усіх договорів про внесення змін до них, які укладені на теперішній час та можуть бути укладені в майбутньому у разі невиконання, часткового виконання або невиконання неналежним чином боржниками зобов'язань за кредитними договорами (а.с. 106-107).
29 грудня 2014 року між ПАТ «АКБ «Капітал» та ОСОБА_8 та ОСОБА_4 було укладено договір № 1 про внесення змін та доповнень до договору поруки № 20-08/2014-п, відповідно до п. 2 договору сторони домовилися викласти п. 1.1. розділу договору поруки «загальні положення» у наступній редакції: «в порядку та на умовах, визначених цим договором, поручитель поручається перед кредитором в повному обсязі за виконання: юридичною особою ТОВ «Промислова інвестиційна компанія «Енерго-Інвест» зобов'язань за кредитним договором № 35/2012 від 21.09.2012 р.; фізичною особою ОСОБА_9 зобов'язань за кредитним договром № 35/2010 від 31.12.2014 р.; фізичною особою ОСОБА_10 зобов'язань за договором про надання споживчого кредиту № 62-к.02/31/07/09 від 31.07.2009 р.; фізичною особою ОСОБА_11 зобов'язань за кредитним договором № 129/11/CL від 09.02.2011 р.; юридичною особою ТОВ «Автобанн» зобов'язань за кредитним договором № 129/1/1-KL від 07.05.2013 р. …» надалі за текстом (а.с. 108-109).
Згідно з ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно з ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Як вбачається з матеріалів справи Позичальник належним чином не виконав умови кредитного договору, внаслідок чого станом на 30.03.2015 р. загальна сума заборгованості позичальника перед банком становить 1 518 663,89 грн., яка складається з основної кредитної заборгованості 1 394 355,08 грн., заборгованість по відсоткам 118 195,46 грн., пені за прострочення виконання зобов'язань по сплаті відсотків за користування кредитом 6 113,35 грн. (а.с. 70).
Відповідно до п. 4.2 Іпотечного договору, укладеного між ПАТ «Златобанк» та ОСОБА_3, Іпотекодержателю надано право звернути стягнення на предмет іпотеки у разі порушення іпотекодавця обов'язків, виконання яких забезпечено іпотекою за цим договором.
Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі: рішення суду або виконавчого напису нотаріуса, або шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання зобов'язань, забезпечених іпотекою за цим договором, в порядку, встановленому цим договором, відповідно до ст. 37 Закону України «Про іпотеку»; або шляхом продажу предмета іпотеки іпотеко держателем від свого імені будь-якій особі-покупцеві через відкритті торги або на підставі приватної угоди на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому цим договором, відповідно до ст. 38 Закону України «Про іпотеку»; або шляхом організації іпотеко держателем продажу предмета іпотеки через укладення договору купівлі-продажу предмета іпотеки між іпотекодавцем та відповідним покупцем; або в іншій спосіб, передбачений чинним законодавством України або визначений домовленістю сторін (п. 4.6. Іпотечного договору).
Звернення стягнення по застережнню про задоволення вимог Іпотекодержателя здійснється відповідно до розділу 4 Іпотечного договору та відповідно до Закону України «Про іпотеку».
Відповідно до п. 4.3. Іпотечного договору у разі порушення умов основного зобов'язання та/або умов цього догоовру іпотекодержаель надсилає позичальнику та іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення. У вимозі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотеко держателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про іпотеку» майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання в межах вартості предмета іпотеки.
Згідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.
Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 року, право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасно пред'явлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне пред'явлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки, тощо) належить виключно позивачеві (частина перша статті 20 ЦК України, статті 3 і 4 ЦПК України).
Частинами 1 та 3 ст. 36 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.
Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання у порядку, встановленому ст. 37 цього Закону.
Згідно ч. 1 ст. 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання.
Відповідно до ч. 1 ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває права звернення на предмет застави.
Отже, передбачений вищевказаною нормою договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору, повинні відповідати загальним положенням про договір, установленим розділом II книги п'ятої ЦК України.
При дотриманні цих умов іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки з дотриманням умов звернення стягнення та порядку реалізації, передбачених Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрації обтяжень».
В силу положень ст. 37 Закону України «Про іпотеку» Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов'язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя.
Звертаючись до суду з даним позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості Позичальника за Кредитним договором шляхом визнання права власності на предмет іпотеки за договором іпотеки від 07.05.2013 р., а саме: нежилі приміщення № 19 (в літ. 2А), загальною площею 34,00 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та нежилі приміщення з № 1 по № 4 (групи приміщень № 20) (в літ. 2А), загальною площею 65,00 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 Позивач надав суду фотокопію з заключення про вартість об'єкту незалежної оцінки, один аркуш (а.с. 71), а тому зазначений доказ не є належним в силу положень ст.ст. 58, 60 ЦПК України.
З огляду на викладене, суд вважає, що позивачем не був дотриманий порядок звернення стягнення на предмет іпотеки, передбачений ст. 37 Закону України «Про іпотеку», у спосіб, обраний позивачем, а саме визнання права власності, в частині визначення вартості предмета іпотеки на момент набуття такого права.
Крім того, відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Іпотекодавець, виходячи з положень ч. 2 ст. 16 ЦК України, ч. 3 ст. 33, ст. 36, ч. 1 ст. 37 Закону України від 5 червня 2003 р. № 898-IV "Про іпотеку" не позбавлений права звернутись до суду за захистом своїх прав, однак у разі їх порушень або невизнання.
Позивач при зверненні до суду, в обґрунтування свого порушеного права на пред'явлення даного позову обґрунтовує тим, що 26.12.2014 р. між ПАТ «АКБ «Капітал» та ПАТ «Златобанк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитним договором, відповідно до якого ПАТ «АКБ «Капітал» набуло всі права кредитора за кредитним договором № 129/1/13-KL від 07.05.2013 р.
Однак, до матеріалів справи надано лише фотокопію відступлення права вимоги від 26.12.2014 р. (а.с. 41-42), фотокопію довідки про стан заборгованості (а.с. 43), фотокопію акту прийому-передачі № 2 від 29.12.2014 р. (а.с. 44), фотокопію акту прийому-передачі від 29.12.2014 р. (а.с.45), фотокопію договорів купівлі-продажу нежилих приміщень від 06.04.2012 р. (а.с. 56-57, 60-61), які не завірені належним чином, а отже суд не може визнати дані докази належними та допустимим в розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК України.
Під час розгляду справи посилання представника третьої особи ОСОБА_4, що право вимоги перейшло до неї по договору іпотеки оскільки 29 грудня 2014 року між ПАТ «АКБ «Капітал» та ОСОБА_8 та ОСОБА_4 було укладено договір № 1 про внесення змін та доповнень до договору поруки № 20-08/2014-п, проте суд не погоджується з даними висновком, враховуючи наступне.
Так, в силу положень ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов'язання вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.
В матеріалах справи відсутні докази, що відбулася заміна іпотекодержателя, а саме на ОСОБА_4.
Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 24 листопада 2015 року клопотання ПАТ «АКБ «Капітал» про залучення до участі у справі правонаступника позивача залишено без задоволення (а.с. 134-135). Судом роз'яснено, що відповідно до ст. 3 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до Закону України «Про іпотеку» всі зміни до Іпотечного договору підлягають державній реєстрації у встановленому законом порядку.
Позивачем не надано доказів, що у визначений законом спосіб були зареєстровані зміни до Іпотечного договору в частині зміни Іпотекодержателя, а тому суд вважає, що позивач не довів своє право вимоги щодо звернення стягнення на предмет іпотеки, оскільки таке право відповідно до положень Закону України «Про іпотеку» надано Іпотекодержателю.
Відповідно до положень ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Обов'язок доказування закон покладає на сторони у справі.
Позивач розпорядився своїми правами щодо визначення обсягу доказів, які надані на підтвердження заявлених вимог, клопотань про витребування інших доказів або долучення до матеріалів справи додаткових доказів в ході розгляду справи не заявляв.
Враховуючи викладені обставини в їх сукупності, оцінюючи всі досліджені судом докази, суд вважає, що позов є необґрунтованим, не доведеним, а тому не підлягає задоволенню.
Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст. 88 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 3, 10, 60, 88, 209, 213-215, 224-226 ЦПК України,-
У задоволені позову Публічного акціонерного товариства «Акціонерно комерційний банк «Капітал» до ОСОБА_3, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Автобанн», ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки - відмовити.
За письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з моменту отримання копії заочного рішення до суду першої інстанції, заочне рішення може бути переглянуто судом, який постановив рішення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Строк, протягом якого розглядатиметься заява відповідача про перегляд заочного рішення, не включається до строку на апеляційне оскарження.
Суддя: