РІШЕННЯ

Іменем України

11 лютого 2016 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Стручкової Л.І.,

при секретарі - Вакал Н.А,

за участі: представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3 міської ради - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади м. Бердянська в особі ОСОБА_3 міської ради, третя особа: ОСОБА_3 державна нотаріальна контора, про встановлення факту постійного проживання, визнання права власності в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до територіальної громади м. Бердянська в особі ОСОБА_3 міської ради, третя особа: ОСОБА_3 державна нотаріальна контора, про встановлення факту постійного проживання, визнання права власності в порядку спадкування за законом. В позові зазначає, що на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно видане управлінням житлового господарства виконкому ОСОБА_3 міськради від 23.02.2005 року його рідній тітці ОСОБА_5 належала 1/2 частина квартири АДРЕСА_1. Друга частина квартири, на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно видане управлінням житлового господарства виконкому ОСОБА_3 міськради від 23.02.2005 року, належала її рідному сину ОСОБА_6 ОСОБА_5 та ОСОБА_6 мешкали в зазначеній квартирі усе життя. 10.11.2013 року ОСОБА_6 помер. Заповіту він не залишив. Його мати фактично прийняла спадщину, але до нотаріуса не зверталася, свідоцтво про право на спадщину не отримувала. Інших спадкоємців окрім матері ОСОБА_6 не мав. 15.01.2015 року померла ОСОБА_5 Покійна не мала інших родичів окрім рідного брата ОСОБА_7 та рідного племінника ОСОБА_1 Заповіту вона не залишила. 12.05.2015 року ОСОБА_1 звернувся до ОСОБА_3 державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за померлою тіткою ОСОБА_5 ОСОБА_7 подав заяву про відмову від прийняття спадщини на користь ОСОБА_1 Державний нотаріус ОСОБА_8, розглянувши надані документи, видала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Підставою для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої 15.01.2015 року ОСОБА_5 стало те, що у заявника відсутні оригінали правовстановлюючих документів на квартиру та відсутність доказів проживання ОСОБА_5 разом з ОСОБА_6 на момент його смерті, тобто відомостей щодо автоматичного прийняття спадщини ОСОБА_5 після смерті сина. Посилаючись на ст.ст. 15, 16, 29, 1268, 1296 ЦК України, просить встановити факт постійного проживання ОСОБА_5 з її сином ОСОБА_6 в кв. 32, по вул. Першотравневій-вул. ОСОБА_9, б. 2/46, в м. Бердянську, Запорізької області, на час відкриття спадщини 10.11.2013 року. А також визнати за ним право власності на вказану квартиру у порядку спадкування за законом після смерті його рідної тітки ОСОБА_5, померлої 15.01.2015 року.

Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 (а.с.9-10) у судовому засіданні позов підтримав посилаючись на обставини викладені в ньому, просить його задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_3 міської ради - ОСОБА_4 у судовому засіданні позовні вимоги частково не визнала посилаючись на обставини викладені у письмових запереченнях (а.с.42, 45-47). Просить у задоволенні позову в частині встановлення факту постійного проживання ОСОБА_5 з її сином ОСОБА_6 в кв. 32, по вул. Першотравневій-вул. ОСОБА_9, б. 2/46, в м. Бердянську, та визнання за ОСОБА_1 права власності на 1/2 частину вказаної квартири у порядку спадкування за законом відмовити. Оскільки ці факти не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Третя особа ОСОБА_3 державна нотаріальна контора надала заяву про розгляд справи у відсутність її представника (а.с.104).

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 суду показала, що знайома з родиною ОСОБА_7 дуже давно. У 1977 році переїхала жити до м. Бердянська саме на його запрошення. Знала також його рідну сестру ОСОБА_5 та її сина ОСОБА_11. ОСОБА_7 з дружиною та сином мешкав в кв. №32 по вул. Першотравневій, б. 2/46, в м. Бердянську. Десь в 1983 році він переїхав в іншу квартиру, а ОСОБА_5 з сином почала мешкати в цій квартирі. Поховали їх також з цієї квартири. Усі родинні свята святкували у ОСОБА_7 У ОСОБА_5 з ОСОБА_6 були проблеми, він прогулював школу та був трохи жорстокий до тварин. Вона його завжди виправдовувала як мати. ОСОБА_1 підтримував родинні стосунки з тіткою і двоюрідним братом, знає з розмов, що він матеріально допомагав їм.

Свідок ОСОБА_12 суду показав, що знає ОСОБА_6 майже з дитинства. Близько пяти років з ним приятелювали. ОСОБА_13 в будинку №2 по вул. Першотравневій. Декілька разів ОСОБА_13 запрошував його до себе додому випити. Його мати сварила за це. ОСОБА_14 в 2013 році. В сусідньому будинку мешкала його дівчина ОСОБА_12. Чи мешкала вона в квартирі ОСОБА_14 не знає. Знає, що ОСОБА_14 ходив до неї додому.

Вислухавши пояснення представників сторін, покази свідків, дослідивши матеріали справи та докази у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.10, 11, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч.2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо не визначено іншого порядку їх встановлення.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» розяснено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обовязки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Судом встановлено, що 10.11.2013 року помер ОСОБА_6, у віці 26 років (а.с.16).

Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді 1/2 частини кв. 32, по вул. Першотравневій-вул. ОСОБА_9, б. 2/46, в м. Бердянську, Запорізької області (а.с.31). З заявами про прийняття спадщини або про відмову від прийняття спадщини ніхто не звертався, спадкова справа не заводилась, заповіту він не залишив (а.с.64-65).

З світлокопії свідоцтва про його народження та копії актового запису про народження №346 від 19.03.1987 року вбачається, що матірю ОСОБА_6 була ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відомості про батька дитини ОСОБА_15, внесені на підставі заяви матері (а.с.15, 102).

15.01.2015 року померла рідна тітка позивача ОСОБА_5, у віці 65 років. Вказане підтверджується світлокопіями свідоцтв про смерть, про народження, про шлюб, світлокопією актового запису про народження (а.с.11-14, 24, 28,103, 108).

Після смерті ОСОБА_5 залишилася спадщина у вигляді кв. 32, по вул. Першотравневій-вул. ОСОБА_9, б. 2/46, в м. Бердянську, Запорізької області (а.с.30-32).

Із заявою про прийняття спадщини за законом після її смерті звернувся лише рідний племінник ОСОБА_1, позивач у справі (а.с.58).

Батько позивача, ОСОБА_7, рідний брат померлої ОСОБА_5, 22.05.2015 року подав до ОСОБА_3 державної нотаріальної контори заяву про відмову від прийняття спадщини, на користь позивача (а.с.72).

Постановою ОСОБА_8, нотаріуса ОСОБА_3 державної нотаріальної контори Запорізької області, №2598/02-31 від 29.08.2015 року ОСОБА_1, відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої 15.01.2015 року рідної тітки ОСОБА_5 на кв. 32, що знаходиться в м. Бердянську, Запорізької області, по вул. Першотравневій, б.2 / вул. ОСОБА_9, б. 46, з якої 1/2 частина належала спадкодавиці, а 1/2 частина належала померлому 10.11.2013 року ОСОБА_6, спадкоємицею якого була ОСОБА_5, мати, яка спадщину прийняла, але не оформила своїх спадкових прав. Причиною відмови є також те, що спадкоємець не надав нотаріусу правовстановлювальний документ (а.с.85).

З повідомлення КПТІ ОСОБА_3 міської ради №311 від 30.06.2015 року та довідки-характеристики вбачається, що право власності на квартиру №32 по вулиці Першотравневій вулиці Рози Люксембург будинок 2/46, у м. Бердянську зареєстровано за ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в реєстровій книзі №72 під реєстровим №10940 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно видане управлінням житлового господарства виконкому ОСОБА_3 міськради від 23.02.2005 року САА № 810344, по 1/2 частині за кожним (а.с.31, 77).

Відповідно до ст.ст.1218, 1220, 1221, 1258, 1268 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ч.1-3 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якого є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно зі ст. 1265 ЦК України, у пяту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа.

Статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією України, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Згідно ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місцем проживання є житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає постійно або тимчасово. Реєстрацією є - внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру та до паспортного документа про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси житла.

Відповідно до ст.29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання.

З копії актового запису про смерть №101 вбачається, що місцем проживання померлої ОСОБА_5 була кв.32 по вул. Першотравневій, б. 2/46, у м. Бердянську (а.с.82).

Згідно інформації, наданої ОСББ «Прогрес» (а.с.88), відомості про ОСОБА_6 внесені до форми 17 (поквартирна картка) за адресою: м. Бердянськ, вул. Першотравневій, б. 2/46, кв.32. Оскільки за життя ОСОБА_6, у 16 років, паспорт громадянина України не отримав, відомості про реєстрацію його місця мешкання відсутні.

З копії поквартирної картки вбачається, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 зареєстровані в квартирі №32 по вул. Першотравневій, б. 2/46, у м. Бердянську з 24.08.1987 року (а.с.89)

Як пояснили в судовому засіданні свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_12, ОСОБА_5 проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, зі своїм сином ОСОБА_6, в тому числі і станом на 10.11.2013 року.

Таким чином, оцінивши усі докази, що є у справі, в їх сукупності, суд вважає, що факт постійного проживання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, з її сином ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, в кв. 32, по вул. Першотравневій-вул. ОСОБА_9, б. 2/46, в м. Бердянську, Запорізької області, на час відкриття спадщини 10.11.2013 року, знайшов своє підтвердження тому позов в цій частині підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття прав власності не встановлена судом.

Приймаючи до уваги надані позивачем докази, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості іншої частини позовних вимог і наявності підстав для визнання за позивачем права власності на квартиру №32 по вул. Першотравневій-вул. ОСОБА_9, б. 2/46, в м. Бердянську, Запорізької області, у порядку спадкування за законом після смерті його рідної тітки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, померлої 15.01.2015 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.15, 16, 29, 1218, 1220, 1221, 1258, 1265, 1268-1270, 1296-1298 ЦК України, ст. 4, 10, 11, 15, 57-62, 64, 88, 208, 212-215, 256, 294 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, з її сином ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, в кв. 32, по вул. Першотравневій-вул. ОСОБА_9, б. 2/46, в м. Бердянську, Запорізької області, на час відкриття спадщини 10.11.2013 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру №32 по вул. Першотравневій-вул. ОСОБА_9, б. 2/46, в м. Бердянську, Запорізької області, у порядку спадкування за законом після смерті його рідної тітки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, померлої 15.01.2015 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Бердянський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня його проголошення, а особами які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, в 10-денний строк з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяОСОБА_16