Справа № 487/3850/16-ц
Провадження № 2/487/2073/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.08.2016 року Заводський районний суд м. Миколаєва

в складі: головуючого судді ОСОБА_1, при секретарі Оцабера М.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Миколаївської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

29.07.2016 року ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулись до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом до Миколаївської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

В позові позивачі вказали, що квартира № 65, загальною площею 67,8 кв. м., житловою 39,9 кв. м, яка розташована за адресою: вул. Чигрина (Погранична), 22, у м. Миколаєві належить на праві приватної власності ОСОБА_5.

ОСОБА_5 помер 07.12.2008 року, після його смерті відкрилась спадщина у вигляді зазначеної квартири та у встановлений законом строк позивачі звернулась до Третьої миколаївської нотаріальної контори Миколаївської області із заявою про прийняття спадщини.

В червні 2009 року позивачі звернулись до Третьої миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області для оформлення спадкових прав та отримання Свідоцтва про право на спадщину на майно за законом.

Проте, державний нотаріус листом від 18.06.2009 року у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 відмовив, оскільки правовстановлюючим документом на вищевказану спадкову квартиру є договір купівлі-продажу нерухомого майна №1911, зареєстрований Південною товарною біржею м. Миколаєва 15.06.1995 року.

Всудове засідання представник позивачів не з'явився, надав до суду заяву, просив слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, просив слухати справу за його відсутності, позовні вимоги визнав.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного:

Як встановлено судом, ОСОБА_2 є дружиною ОСОБА_5, а ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є дітьми ОСОБА_5, який помер 07.12.2008 року (Свідоцтво про смерть від 08.12.2008 р., актовий запис № 5662).

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина у вигляді квартири № 65, загальною площею 67,8 кв. м., житловою 39,9 кв. м, яка розташована за адресою: вул. Чигрина (Погранична), 22, у м. Миколаєві.

Зазначену квартиру ОСОБА_5 придбав згідно договору купівлі продажу від 15.06.1995 року, який зареєстрований Південною товарною біржею м. Миколаєва.

16.06.1995 року вказаний договір купівлі-продажу був ОСОБА_5 зареєстрований у КП ММБТІ за реєстр. №18258.

Після смерті ОСОБА_5, у встановлений законом строк позивачка звернулась до Третьої миколаївської нотаріальної контори Миколаївської області із заявою про прийняття спадщини та державним нотаріусом була зареєстрована Спадкова справа № 327/2009. Оскільки позивачі є спадкоємцями першої черги і мають право на спадкування за законом після смерті ОСОБА_5. Інших спадкоємців крім позивачів немає.

В черні 2009 року позивачі звернулися до Третьої миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області для оформлення спадкових прав та отримання Свідоцтва про право на спадщину на майно за законом.

Проте, державним нотаріусом у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_2В,, ОСОБА_3, ОСОБА_4 було відмовлено, оскільки правовстановлюючим документом на вищевказану спадкову квартиру є договір купівлі-продажу нерухомого майна №1911, зареєстрований Південною товарною біржею м. Миколаєва 15.06.1995 року, відповідно до вимог ст. 227 Цивільного кодексу України, договір нотаріально не засвідчений.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом або заповітом.

У відповідності до ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 1261-1264 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1297 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до вимог ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

У відповідності зі ст. 47 ч.2 ЦК УРСР (у редакції 1963 р.), якщо одна зі сторін цілком або частково виконала угоду, що вимагає нотаріального посвідчення, а інша сторона ухиляється від нотаріального посвідчення угоди, суд вправі за вимогою сторони, що виконала угоду, визнати угоду дійсною.

Згідно з роз'ясненнями п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 Про судову практику у справах про спадкування свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів.

З урахуванням викладеного, суд приходить до пероконання, що позовні вимоги ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.10, 60, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Миколаївської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/3 частину квартири № 65, загальною площею 67,8 кв. м., житловою 39,9 кв. м, яка розташована за адресою: вул. Чигрина (Погранична), 22, у м. Миколаєві.

Визнати за ОСОБА_3 Дмитрівноюправо власності на 1/3 частину квартири № 65, загальною площею 67,8 кв. м., житловою 39,9 кв. м, яка розташована за адресою: вул. Чигрина (Погранична), 22, у м. Миколаєві.

Визнати за ОСОБА_4 Дмитровичемправо власності на 1/3 частину квартири № 65, загальною площею 67,8 кв. м., житловою 39,9 кв. м, яка розташована за адресою: вул. Чигрина (Погранична), 22, у м. Миколаєві.

Рішення набирає законної сили через 10 днів після його проголошення та може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва в строк і порядок, встановлений ст.ст. 294,296 ЦПК України.

Суддя: Д.Г. Нікітін