_________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/3013/16-ц
Провадження № 2/520/2537/16
УХВАЛА

про повернення позову

21.03.2016 року суддя Київського районного суду міста Одеси Прохоров П.А., розглянувши матеріали позовної заяви

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення новим кредитором грошових коштів в межах права зворотної вимоги,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Київського районного суду м. Одеси з вказаним позовом про стягнення з відповідача грошових коштів в порядку зворотної вимоги.

Звертаючись до суду позивач обґрунтував свої вимоги тим, що він виступав майновим поручителем за зобовязаннями відповідача, що випливали з кредитного договору з ВАТ «Ерсте Банк» (правонаступником якого є ПАТ «Фідобанк»), та передав кредитору у іпотеку приналежний йому Двоповерховий житловий будинок та земельну ділянку за адресою: м. Одеса, вул. Бригадна, буд. 141 В, на який у наступному кредитором за основним зобовязанням було звернуто стягнення з підстав неналежного виконання позичальником його зобовязань за кредитним договором, та таким чином склалась ситуація, за якої позивач виконав вимоги боржника за зобовязанням перед третьою особою, що за його поясненнями та посиланнями є підставою для предявлення до відповідача зворотної вимоги в межах задоволеної позивачем вимоги третьої особи.

При цьому позивач звертаючись до Київського районного суду м. Одеси виходив з того, що спір між сторонами є спором з приводу нерухомого майна, тобто з вибуття предмета іпотеки з власності позивача, а тому на його думку до визначення підсудності справи мають застосовуватись спеціальні положення ст. 114 ЦПК України.

Із такою думкою суддя не погоджується, та вказує на те, що в силу ст. 556 ЦК України до поручителя (і тому числі майнового поручителя), який виконав зобов'язання, забезпечене порукою (іпотекою), переходять усі права кредитора у цьому зобов'язанні.

Як вбачається з наданих позивачем пояснень права кредитора у зобовязанні, що було виконано позивачем випливають з кредитного договору №014/1581/74/0322, від 05 липня 2007 року, за яким кредитор надав позичальнику грошові кошти у кредит, та таким чином вбачається, що спір, що випливає з таких зобовязань є грошовим, та не повязаний з нерухомим майном.

Відповідно до ст. 109 ЦПК України визначено загальні правила підсудності цивільних справ.

Позови до фізичних осіб предявляються в суд за їх зареєстрованим місцем проживання або перебування.

Як вбачається з матеріалів позову, відповідач, ОСОБА_2 проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Таким чином суддя доходить висновку про те, що з матеріалів позову випливає його підсудність Біляївському районному суду м. Одеси (67600, м. Біляївка, вул. Кіпенко, 1), а не Київському районному суду м. Одеси.

Згідно пункту 4 частини третьої статті 121 ЦПК України суд повертає позовну заяву якщо буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 109, 121 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення новим кредитором грошових коштів в межах права зворотної вимоги повернути позивачу.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд м. Одеси протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Прохоров П. А.