15 березня 2016 року м. Харків
Комінтернівський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді - Онупко М.Ю.,
за участю секретаря - Нагорної М.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Комінтернівський районний відділ ДМС України у м. Харкові про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа Комінтернівський районний відділ ДМС України у м. Харкові в якому просить усунути перешкоди у користуванні власністю ОСОБА_1, визнати відповідача, таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 з подальшим зняттям з реєстрації.
В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач посилається на те, що відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності він є власником квартири АДРЕСА_1, номер запису про право власності 5859675. Вказану квартиру позивач отримав у власність 31.05.2014 року за договором купівлі-продажу, укладеним між ним та ОСОБА_3, нотаріально посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Алекаєвою З.Б., зареєстрованим в реєстрі 31.05.2014 року за № 594. Відповідно до абз. 6 п.п. 4.1 п. 4 договору купівлі-продажу квартири на момент укладення договору у вищезазначеній квартирі було зареєстровано місце проживання відповідача ОСОБА_2 З відомостей, які містяться у технічному паспорті на квартиру, виготовленому 27.12.2006 року Харківським міським бюро технічної інвентаризації вбачається, що відповідач є колишнім власником спірної квартири. Згідно абз. 7 п.п. 4.1 п. 1 договору продавець квартири зобов'язався в строк до 01 липня 2014 року здійснити зняття з реєстраційного обліку в зазначеній квартирі ОСОБА_2
Однак, дотепер відповідач зареєстрований у спірній квартирі, яка належить позивачу на праві власності, та добровільно зніматися з реєстрації місця проживання відмовляється, що обмежує права позивача на розпорядження його майном.
Враховуючи вищевикладене, позивач був вимушений звернутися до суду з позовом.
Позивач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Представник позивача ОСОБА_5 у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, та не заперечував проти ухвалення у справі заочного рішення.
Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом розміщення оголошення в засобах масової інформації у газеті "Урядовий кур'єр" № 42 від 03 березня 2016 року, про причину неявки суду не повідомив (а.с. 33-37).
Представник третьої особи Комінтернівського районного відділу ДМС України у м. Харкові в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Суд, дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Спірним житловим приміщенням є квартира АДРЕСА_1 та яка належить на праві власності ОСОБА_1, що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 31 травня 2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Алекаєвою З.Б., зареєстрованого в реєстрі за № 594 (а.с. 9-10).
Згідно абз. 7 п. 4.1 договору продавець квартири ОСОБА_3 зобов'язується в строк до 01 липня 2014 року здійснити зняття з реєстраційного обліку в зазначеній квартирі ОСОБА_2
Згідно відомостей адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в Харківській області від 21.12.2015 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 13).
Відповідно до ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно зі ст.ст. 3, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.
Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права.
Відповідно до ст. 41 Конституції України, право приватної власності є непорушним.
Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
При цьому, відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
У відповідності до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї.
Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Судом також встановлено, що відповідач у справі вселився в спірну квартиру як її колишній власник.
Як вбачається з п. 1.3 договору купівлі-продажу квартири відчужувана квартира належить ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого Ємцем І.О., приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу 14.03.2014 року, за реєстровим номером № 821.
Отже, з дня укладення договору купівлі-продажу квартири було припинено право власності ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_3. Відповідач у справі не є членом сім'ї позивача та нового власника квартири, а є колишнім власником квартири.
Таким чином, з припиненням для власника права власності на жиле приміщення він також втрачає право користування цим приміщенням.
З врахуванням вищезазначеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про визнання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 обґрунтовані та підлягають задоволенню.
Питання про стягнення судових витрат, суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 15, 60, 209, 212, 214-215, 218, 224 ЦПК України, ст.ст.16, 319, 321, 391, 405 ЦК України, -
Позов ОСОБА_1 - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_1
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер невідомий, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, судові витрати у розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Комінтернівський районний суд м. Харкова шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

В разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя: М. Ю. Онупко