Справа № 526/356/16-ц
Провадження № 2/526/268/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2016 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі

головуючої судді Тищенко Л.І.

при секретарі Синепол С.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Гадяч цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 територіальної громади, третя особа: приватний нотаріус ОСОБА_3 про визнання права власності,

в с т а н о в и в:

до суду звернуласьОСОБА_1 із позовною заявою доОСОБА_2 територіальної громади про визнання права на земельну частку (пай).

У позовній заяві позивач вказує, що ОСОБА_4 проживала ІНФОРМАЦІЯ_1. На її ім`я видавався сертифікат на право на земельну частку (пай), що у подальшому був зданий для обміну на Державний акт, який ОСОБА_4 за життя не отримала. 27 травня 1994 року виконавчим комітетом ОСОБА_2 сільської ради Гадяцького району Полтавської області був посвідчений заповіт від її імені на все належне їй майно на ім`я позивача, за реєстровим № 36. 25 серпня 2009 року ОСОБА_4 померла. Спадкова справа після її смерті відкрита у приватного нотаріуса Гадяцького районного нотаріального округу ОСОБА_3 Позивач вирішила оформити документи на спадщину, а саме на земельну ділянку, але нотаріус не має можливості видати їй свідоцтво про право на спадщину, у зв`язку з відсутністю Державного акту на земельну ділянку, що належала померлій ОСОБА_4, тому вона звернулася до суду з даним позовом.

ПозивачОСОБА_1 у судове засідання не зявилася, направила до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник відповідачаОСОБА_2 територіальної громади у судове засідання не зявився, направив до суду заяву з клопотанням розглянути справу без участі представника сільської ради, позовні вимоги позивача визнає.

Третя особа приватний нотаріус Гадяцького районного нотаріального округу ОСОБА_3 у судове засідання не зявилася, надіслала пояснення, в яких зазначила, що проти позовних вимог позивача не заперечує та просила розглянути справу без її участі.

Суд вважає можливим розглянути справу за відсутністю сторін, на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши докази, вважає, що позовні вимогиОСОБА_1 до ОСОБА_2 територіальної громади про визнання права власності підлягають до задоволення, з таких підстав.

Судом встановлено, що 27 травня 1994 року у виконавчому комітеті ОСОБА_2 сільської ради Гадяцького району Полтавської області посвідчено заповіт ОСОБА_4, що зареєстрований у книзі для нотаріальних дій за № 36, згідно якого вона на випадок смерті зробила заповітне розпорядження все її майно заповіла ОСОБА_1. Вказаний заповіт станом 16.09.2015 року не змінено та не скасовано.

Відповідно до свідоцтва про смерть, ОСОБА_4 померла 25 серпня 2009 року.

Згідно довідки, виданої ОСОБА_2 сільською радою Гадяцького району Полтавської області від 26.01.2016 № 02-20/30, померла ОСОБА_4 була зареєстрована станом на 25.08.2009 року одна за адресою: провулок Шкільний, 2, с. Ручки Гадяцького району Полтавської області. Вона померла під час перебування у Гадяцькому геріатричному будинку.

На ім`я ОСОБА_4 отримано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 01444051 на площу 3,95 га в умовних кадастрових одиницях, який видавався згідно розпорядження голови Гадяцької районної державної адміністрації № 371 від 01.08.1996 року та зареєстрований у Книзі видачі сертифікатів за № 135 від 17.01.1997 року по ОСОБА_2 сільській раді; Державний акт на право власності на землю для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на ім`я ОСОБА_4 не реєструвався та не видавався, про що свідчить довідка відділу Держгеокадастру у Гадяцькому районі Полтавської області від 02.02.2016 року № 31-28-99.4-68/21-16.

Відповідно до повідомлення приватного нотаріуса Гадяцького районного нотаріального округу ОСОБА_3 від 27.01.2016 року № 94/02-14, у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, яка знаходиться на території ОСОБА_2 сільської ради Гадяцького району Полтавської області, що залишилась після смерті 25 серпня 2009 року ОСОБА_4, позивачу відмовлено, з підстав відсутності правовстановлюючих документів на вказану вище земельну ділянку, через що нотаріус не має можливості встановити належність земельної ділянки спадкодавцю.

Також приватний нотаріус Гадяцького районного нотаріального округу ОСОБА_3 у листі від 02.03.2016 року № 318/02-14 повідомила, що нею після померлої 25 серпня 2009 ОСОБА_4 відкрита спадкова справа № 12/2016 за заявою ОСОБА_1, яка подала заяву про прийняття спадщини на підставі рішення Гадяцького районного суду від 29.12.2015 року по справі № 526/2583/15-ц, яким їй продовжено строк прийняття спадщини. Інших заяв не надходило. У спадковій справі наявний заповіт ОСОБА_4, вчинений нею та посвідчений 27.05.1994 року у виконавчому комітеті ОСОБА_2 сільської ради Гадяцького району Полтавської області за реєстровим номером № 36, яким вона заповіла все своє майно ОСОБА_1.

У п. 11 Постанови Пленуму Верховго суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року.

Згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року, сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, про що зазначає ст. 1218 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить до висновку, що право на земельну частку (пай) розміром 3,95 га в умовних кадастрових одиницях, є спадщиною, що залишилась після смерті 25 серпня 2009 року ОСОБА_4. Позивач відмови від прийняття спадщини не заявляв, прийнявши спадщину, іншого порядку визнати за ним право на земельну частку (пай) чинним законодавством не передбачено, а тому позов підлягає до задоволення.

Керуючись п.1 ч.2 ст. 16, ст.ст. 1223, 1268, 1296 ЦК України, ст. ст. 10, 60, 197, 212 - 215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимогиОСОБА_1 до ОСОБА_2 територіальної громади, третя особа: приватний нотаріус ОСОБА_3 про визнання права власності задовольнити.

Визнати заОСОБА_1 Любов`ю Василівною право на земельну частку (пай) площею 3,95 в умовних кадастрових гектарах, з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Гадяцького району Полтавської області, яке належало померлій ОСОБА_4.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області через Гадяцький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуюча: Л. І. Тищенко