Справа №592/950/16-ц
Провадження №2/592/780/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.08.2016 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі: головуючої судді Фоменко І.М., за участю секретаря Щербань Г.Г., за участю представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3, розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визначення часток у спільному сумісному майні, зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання права власності на 1/2 частину квартири, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач-відповідач ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом, який в судовому засіданні підтримала її представник та мотивує тим, що 26 травня 1975 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 був зареєстрований шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу виданим відділом РАЦС Ворошиловоградської області від 26.05.1975 p., серія І-ЕД № 308246, актовий запис № 410.

22.08.1986 р. за спільні кошти подружжя ОСОБА_5 придбали у власність житловий будинок з надвірними та господарчими будовами, що знаходиться в м. Суми, вул. 5 Продольна, 10, розташований на земельній ділянці, площею 600 кв.м., на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом Другої Сумської державної нотаріальної контори ОСОБА_6, реєстровий № 3-2187. Право власності на житловий будинок зареєстроване Сумським ООБТІ за реєстровим № 10913 від 28.08.1986 р.

16.06.2005 р. шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу виданим відділом РАЦС Сумського міського управління юстиції Сумської області від 16.06.2005 p., серія І-БП № 001807, актовий запис № 650.

Після розірвання шлюбу з позивачем, ОСОБА_5 уклав шлюб із ОСОБА_2.

10 серпня 2015 року ОСОБА_5 помер. Після його смерті відкрилася спадщина на належну йому частку вищезазначеного житлового будинку. ОСОБА_5 заповідав все своє майно своїй дружині, ОСОБА_2 Інших спадкоємців які б мали обов'язкову частку в спадковому майні немає.

Враховуючи те, що житловий будинок за адресою м. Суми, вул. 5 Продольна, 10 придбаний за час шлюбу, він є обєктом права спільної сумісної власності, тому просить суд визнати, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженці ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, належить на праві особистої власності 1/2 частка житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованого за адресою: м. Суми, вул. 5 Продольна, 10, набутого подружжям за час шлюбу.

Відповідач-позивач ОСОБА_2 та її представник в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову, просили відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки сплив строк позовної давності. Звернулась до суду з зустрічним позовом, який підтримали в судовому засіданні вона та її представник та мотивує тим, що 05 листопада 2010 року між нею та ОСОБА_5 було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції у Сумській області за № 057907 від 05 листопада 2010 року. До цього шлюбу, а саме з 26 травня 1975 року ОСОБА_5 перебував у шлюбі з ОСОБА_4, який було розірвано 16 червня 2005 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу виданим відділом РАЦС Сумського міського управління юстиції у Сумській області № 650. За час їх спільного проживання за їх спільні кошти набувалося майно, яким вони спільно розпоряджалися та володіли. Так, зокрема, за спільні кошти подружжя у 1986 році було придбано житловий будинок по вул. 5 Продольна, 10 та у 1999 році квартиру АДРЕСА_1.

За заповітом, після смерті ОСОБА_5 10.08.2015 року, ОСОБА_2 успадкувала житловий будинок № 10 по вул. 5-та Продольна в м. Суми, в якому на даний час і проживає, а також все інше належне померлому майно, в тому числі і належну йому частку квартири АДРЕСА_1.

Оскільки квартира АДРЕСА_2 є об'єктом права спільної сумісної власності і частка кожного із співвласників не визначена, ОСОБА_2 просить суд визнати за її померлим чоловіком ОСОБА_5, за час його життя, право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_3.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що шлюб між його батьками був розірваний у 1999 році, коли мати виїхала з житлового будинку по вул. 5-та Продольна, 10 в м. Суми. Мати придбала квартиру по вул. Харківська в м. Суми за кредитні кошти, які вона отримала в банку "ОСОБА_3, де працювала. Батько коштів на квартиру не надавав, скільки заробляв кошти у той час від продажу риби та вживав алкогольні напої. Коли батько став проживати з ОСОБА_2 після 2000 року, то мати в будинок не приходила.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що вона проживала разом з батьками за адресою м. Суми вул. 5-та Продольна, 10, у будинку придбаному батьками, коли вони повернулися з півночі. Восени 1999 р. вона разом з мамою виїхали з будинку та переїхали у квартиру АДРЕСА_4. Мати працювала в банку "Аваль" головним бухгалтером та отримала в ньому кредит для придбання цієї квартири, який виплачувала особисто зі своєї заробітної плати. Батько не приймав участі у придбанні цієї квартири. Навесні 2000 року у будинку стала проживати ОСОБА_2 і мати припинила відвідувати будинок.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила, що з ОСОБА_4 вона працювала в одному банку "Аваль" з 1995 по 2009 р.р. В 1999 році ОСОБА_4 почала шукати собі житло, оскільки вирішила підти від чоловіка. Знайшла квартиру по вул. Харківська, оформила кредит через банк. Восени 1999 року виїхала з будинку по вул. Продольна, разом з донькою, забрала з будинку тільки дві кроваті та особисті речі. Кредитні зобов"язання виплачувала зі своєї заробітної плати.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що він мешкає по сусідству по вул. 5-та Продольна, 11. В 1999 році він допомагав ОСОБА_11 вивозити речі з будинку на вул. Харківську, де вона придбала квартиру. В 2000 році в будинку стала мешкати ОСОБА_2.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, пояснення ОСОБА_2, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає первісний та зустрічний позови такими, що не підлягають задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 26 травня 1975 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 був зареєстрований шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу виданим відділом РАЦС Ворошиловоградської області від 26.05.1975 p., серія І-ЕД № 308246, актовий запис № 410.(а.с. 6)

22.08.1986 р. за спільні кошти подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_5 придбали у власність житловий будинок з надвірними та господарчими будовами, що знаходиться в м. Суми, вул. 5 Продольна, 10, розташований на земельній ділянці, площею 600 кв.м., на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом Другої Сумської державної нотаріальної контори ОСОБА_6, реєстровий № 3-2187. Право власності на житловий будинок зареєстроване Сумським ООБТІ за реєстровим № 10913 від 28.08.1986 р.(а.с. 7-8)

У 1999 році подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_5 придбали у власність квартиру АДРЕСА_1.(а.с. 88)

16.06.2005 р. шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу виданим відділом РАЦС Сумського міського управління юстиції Сумської області від 16.06.2005 p., серія І-БП № 001807, актовий запис № 650. (а.с. 6)

05 листопада 2010 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції у Сумській області за № 057907 від 05 листопада 2010 року.(а.с. 28)

10 серпня 2015 року ОСОБА_5 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 10).

За заповітом від 12.04.2012 року, після смерті ОСОБА_5, ОСОБА_2 успадкувала житловий будинок № 10 по вул. 5-та Продольна в м. Суми, а також все інше належне померлому майно.(а.с. 27)

Між сторонами склалися цивільно-правові відносини, які регулюються ЦК України, КпШС України та СК України.

Згідно ст. 22 КпШС України, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку.

Згідно ч. 3 ст. 29 КпШС України, для вимоги про поділ майна, яке є спільною сумісною власністю розведеного подружжя, встановлюється трирічний строк позовної давності.

Згідно ст. 60 СК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо) самостійного заробітку (доходу).

Відповідно до ч.1 ст. 71 СК України майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Згідно ст. 256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Враховуючи, що 16.06.2005 р. шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було розірвано, а позивач звернувся до суду з позовом в січні 2016 року та не повідомила суд про поважність причин пропущення строку позовної давності, а відповідачка заявила клопотання про застосування позовної давності, позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визначення часток у спільному сумісному майні задоволенню не підлягають у звязку з пропуском строку позовної давності.

Відповідно до вимог ст. 10,11 ЦПК України, суд вирішує справи на засадах змагальності, не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб та в межах позовних вимог, на підставі поданих ними доказів.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається я на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Згідно ч. 1 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно ч. 2 ст. 28 КпШС України, суд може визнати майно, нажите кожним із подружжя під час їх роздільного проживання при фактичному припиненні шлюбу, власністю кожного з них.

Згідно матеріалів цивільної справи №2-2183/2005 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про розірвання шлюбу, підставою звернення до суду з позовом було те, що починаючи з 1998 р. між сторонами почались сварки, а згодом припинились подружні стосунки, а тому квартира АДРЕСА_1 була придбана під час роздільного проживання. Згідно довідки АТ «ОСОБА_12 ОСОБА_3», між банком та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір №100 від 21.07.1999р., позика надана на придбання житла, зобовязання виконані ОСОБА_4 в повному обсязі.(а.с. 118-122)

Про факт роздільного проживання подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з 1999 року підтвердили в судовому засіданні свідки:ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10

На підставі викладеного суд вважає необхідним в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання права власності на 1/2 частину квартири відмовити за необґрунтованістю.

Керуючись ст.ст. 10,11, 57- 60, 88, 209, 213-215 ЦПК України, ст. 22, 28, 29 КпШС України, ст. 60, 70 Сімейного кодексу України, ст. 15, 16, 257, 261, 392 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визначення часток у спільному сумісному майні відмовити у звязку з пропуском строку позовної давності.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання права власності на 1/2 частину квартири відмовити за необґрунтованістю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м. Суми. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішенния виготовлений 23.08.2016 р.

Суддя І.М. Фоменко