У Х В А Л А

пр. № 2-д/759/15/16

ун. № 759/5993/16-ц

15 серпня 2016 року м. Київ Святошинський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Ключника А.С., за участі секретаря судового засідання Немировської А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань матеріали, які надійшли від Головного територіального управління юстиції у м. Києві про виконання судового доручення турецького суду про вручення судових документів ОСОБА_1,

ВСТАНОВИВ:

Головне територіальне управління юстиції у м. Києві звернулось до суду з дорученням турецького суду про вручення судових документів ОСОБА_1.

Відповідно до ч. 1 ст. 417 ЦПК України суди України виконують доручення іноземних судів про надання правової допомоги щодо вручення викликів до суду чи інших документів, допиту сторін чи свідків, проведення експертизи чи огляду на місці, вчинення інших процесуальних дій, переданих їм у порядку, встановленому міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено, - дипломатичними каналами.

Згідно до ч. 1 ст. 418 ЦПК України доручення іноземного суду про вручення виклику до суду чи інших документів виконується у судовому засіданні або уповноваженим працівником суду за місцем проживання (перебування, місцем роботи) фізичної особи чи місцезнаходженням юридичної особи.

Відповідно до ч. 2 даної статті передбачено, що виклик до суду чи інші документи, що підлягають врученню за дорученням іноземного суду, вручаються особисто фізичній особі чи її представникові або представникові юридичної особи під розписку.

Відповідно до ч. 3 ст. 418 ЦПК України у судовій повістці, що направляється з метою виконання доручення іноземного суду про вручення документів, крім відомостей, зазначених у статті 75 цього Кодексу, додатково зазначається інформація про наслідки відмови від отримання документів та неявки до суду для отримання документів згідно із частинами п'ятою і шостою цієї статті.

Відповідно до ч. 7 ст. 418 ЦПК України доручення іноземного суду про вручення виклику до суду чи інших документів вважається виконаним у день, коли особа або її представник отримали такі документи чи відмовилися від їх отримання або якщо така особа чи її представник, яких належним чином повідомлено про день, час та місце судового засідання, на якому має бути вручено виклик до суду чи інші документи, без поважних причин не з'явилися до суду, - у день такого судового засідання.

Як вбачається із матеріалів справи, на виконання доручення іноземного суду 02.06.2016 року та 30.06.2016 року Святошинським районним судом м. Києва на адресу ОСОБА_1 були направлені повідомлення про розгляд доручення іноземного суду про вручення судових документів. Проте, поштові відправлення повернулись адресату за закінченням терміну зберігання.

Відповідно до п. 116 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 року №270, у разі неможливості вручення одержувачам поштові відправлення, внутрішні поштові перекази зберігаються об'єктом поштового зв'язку місця призначення протягом одного місяця з дня їх надходження, відправлення "EMS" - 14 календарних днів, міжнародні поштові перекази - відповідно до укладених угод.

Відповідно до п. 117 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 року №270, поштові відправлення, поштові перекази повертаються об'єктом поштового зв'язку відправнику у разі його письмової заяви, письмової відмови адресата від одержання чи закінчення встановленого строку зберігання.

В судові засідання 24.06.2016 року та 15.08.2016 року ОСОБА_1 до суду не з'явилася, про поважність причин неявки суд не повідомила.

Оскільки у суду відсутні докази того, що ОСОБА_1 отримала виклик до суду, чи інші документи, що підлягають врученню, суд приходить до висновку, що доручення виконати не є можливим.

Частиною 6 статті 417 ЦПК України, передбачено, що у разі якщо немає можливості виконати доручення іноземного суду, суд України у порядку, встановленому міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або якщо міжнародний договір не укладено, - дипломатичними каналами, повертає таке доручення іноземному суду без виконання із зазначенням причин та подає відповідні документи, що це підтверджують.

В п. 3. 7 Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої наказом Міністерства Юстиції України Державної судової адміністрації України від 27.06.2008 року № 1092/5/54 передбачено, що у разі неможливості виконання іноземного доручення, суд України через Головне управління юстиції повертає доручення Мінюсту без виконання із зазначенням причин, що перешкоджають його виконанню зокрема у випадку неявки особи до суду.

Підстав для продовження строків розгляду вказаного доручення суд не вбачає.

Враховуючи викладене, дослідивши матеріали доручення турецького суду про вручення судових документів ОСОБА_1, суд вважає, що оскільки доручення виконати не виявилось можливим з вищевказаних підстав, то воно підлягає поверненню без виконання.

За таких обставинах, згідно до ч. 6 ст. 418 ЦПК України, документи на виконання доручення іноземного суду вважаються врученими ОСОБА_1 належним чином, а матеріали доручення іноземного суду підлягають поверненню до Головного територіального управління юстиції у м. Києві у зв'язку з відсутністю підстав для подальшого виконання даного доручення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 209, 210, 417, 418 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Матеріали судового доручення турецького суду про вручення судових документів ОСОБА_1, повернути до Головного територіального управління юстиції у м. Києві у зв'язкуу з неможливість його виконання. та відсутністю підстав для його подальшого виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А.Ключник