Справа № 713/1198/16-ц
Провадження №2/713/555/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.08.2016 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді Кибич І.А.

з участю секретаря Мірчева О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вижниця цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріально шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом про відшкодування матеріально шкоди, завданої кримінальним правопорушенням до відповідача ОСОБА_2

Посилається на те, що 22.06.2015 року, близько 04-00 год., шляхом знімання скла вхідних дверей та відчинення металевих скоб дверей, ОСОБА_2 проник до її будинку, який знаходиться в с.Тучапи по вул.Шевченка, 55, Снятинського району Івано-Франківської області, де на неї напав. В ході нападу ОСОБА_2, погрожуючи їй ножем, заволодів її майном, а саме коштами в розмірі 4600,00 грн., мобільним телефоном марки Nokia 5130 Xpress Music вартістю 400,00 грн., карткою мобільного оператора «Київстар», золотим ланцюжком з кулоном вартістю 2300,00 грн., пляшкою горілки вартістю 100,00 грн., пляшкою «Мартіні», вартістю 200,00 грн., продуктами харчування на загальну суму 286,00 грн., електричним керамічним чайником вартістю 150,00 грн., після чого її звязав та втік з місця події. Протиправними діями ОСОБА_2 їй було заподіяно матеріальної шкоди в розмірі 8039,00 грн. Дані обставини встановлені вироком Вижницького районного суду Чернівецької області від 16.06.2016 року. Крім того, за написання позовної заяви змушена була звернутись до адвоката, за послуги якого сплатила 500,00 грн.

Просить стягнути із відповідача ОСОБА_2 на її користь 8039,00 грн. матеріальної шкоди заподіяної внаслідок кримінального правопорушення, витрати, повязані з отриманням правової допомоги в розмірі 500,00 грн. та судові витрати.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обємі, посилалась на обставини викладені в позові, просила позовні вимоги задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, оскільки відбуває покарання у Сокирянській виправній колонії №67. До початку розгляду справи від ОСОБА_2 надійшла заява, де останній зазначив, що заперечує щодо стягнення з нього будь-яких збитків, у звязку із тим, що даний злочин не скоював та має намір оскаржувати вирок.

Суд, вислухавши позивачку, дослідивши письмові докази по справі, з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Судом встановлено, що вироком Вижницького районного суду від 16.06.2016 року ОСОБА_2 по епізоду щодо потерпілої ОСОБА_1 визнано винним та засуджено за ст.187 ч.3 КК України. ОСОБА_2, а саме, 22.06.2015 року біля 04-00 год., достовірно знаючи, що ОСОБА_1 перебуває у своєму будинку, умисно, з корисливих спонукань, шляхом знімання скла з вхідних дверей та відчинення металевих скоб дверей, проник в середину будинку, який знаходиться в с.Тучапи по вул.Шевченка, 55, Снятинського району Івано-Франківської області, де напав на ОСОБА_1, яка на той час спала і нічого не підозрювала. В ході нападу ОСОБА_2, погрожуючи ОСОБА_1 ножем, застосовуючи насильство та погрожуючи застосуванням фізичного насильства, небезпечного для життя чи здоровя ОСОБА_1 заволодів її майном, а саме коштами в розмірі 4600,00 грн., мобільним телефоном марки Nokia 5130 Xpress Music вартістю 400,00 грн., карткою мобільного оператора «Київстар», золотим ланцюжком з кулоном вартістю 2300,00 грн., пляшкою горілки вартістю 100,00 грн., пляшкою «Мартіні», вартістю 200,00 грн., продуктами харчування на загальну суму 286,00 грн., електричним керамічним чайником вартістю 150,00 грн., після чого звязав ОСОБА_1 та втік з місця події, чим завдав матеріальної шкоди в сумі 8039,00 грн., що підтверджується копією вироку.

Згідно з ч.1 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою , яка її завдала, якщо не доведе, що шкоду завдано не з її вини.

У відповідності до ч.1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 р. (з наступними змінами) "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" шкода заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний звязок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Шкода, заподіяна кількома особами, відшкодовується кожною з них в частині, заподіяній нею (в порядку часткової відповідальності).

Згідно п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», Відповідно до частини четвертої статті 61 ЦПК

при розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, що набрав законної сили, або постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, цей вирок або постанова обов'язкові для суду лише з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи позов, який випливає з кримінальної справи чи зі справи про адміністративне правопорушення, суд не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. Інші прийняті в рамках кримінальної справи чи справи про адміністративне правопорушення постанови оцінюються судом згідно з положеннями статті 212 ЦПК . На підтвердження висновку суду щодо розміру відшкодування збитків у рішенні, крім посилання на вирок у кримінальній справі чи постанову у справі про адміністративне правопорушення, необхідно також зазначати докази, подані сторонами при розгляді цивільної справи (наприклад, врахування матеріального становища відповідача або вини потерпілого).

Згідно з ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, який набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Наведені з вироку обставини щодо вчинення злочину відповідачем ОСОБА_2 і заподіяння ним шкоди позивачці ОСОБА_1, не потребують повторного встановлення і доказування згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України.

Згідно ст. 128 КПК України, особа, яка не пред'явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред'явити його в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, оскільки, вироком Вижницького районного суду Чернівецької області від 16.06.2016 року встановлено, що протиправними, умисними діями ОСОБА_2, заподіяно позивачці ОСОБА_1 майнову шкоду в сумі 8039,00 грн., суд, вважає, що позовні вимоги в ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, є обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідача ОСОБА_2 необхідно стягнути судові витрати, а саме судовий збір в сумі 551,20 грн. в дохід держави.

Суд також приходить до висновку, що вимога про стягнення з відповідача ОСОБА_2 витрат на правову допомогу у сумі 500,00 грн. підлягає задоволенню, виходячи з наступного. На підтвердження понесених витрат до позовної заяви додано квитанцію адвоката ОСОБА_3 від 18.07.2016 року про сплату ОСОБА_1 500,00 грн., підстава: надання правової допомоги.

До складу судових витрат віднесені витрати на правову допомогу (п.2 ч.3 ст.79 ЦПК України). Частиною 1 статті 84 ЦПК України визначено, що витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.

Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», який набрав чинності з 01.01.2012 року, передбачено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Мінімальний розмір заробітної плати було визначено Законом України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» з 1 січня 2016 року в сумі 1378,00 грн.

Враховуючи, що витрати на правову допомогу є витратами пов'язаними з розглядом справи та відносяться до судових витрат, їх розмір необхідно стягнути з ОСОБА_2 Враховуючи, що позовні вимоги задоволено, з відповідача необхідно стягнути на користь позивачки розмір витрат на правову допомогу в сумі 500,00 грн.

На підставі ст.ст.22, 1166 ЦК України, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 212-215, 218 ЦПК України, Суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ІПН-), зареєстрованого та жителя в ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, (ІПН-), зареєстрованої та жительки с.Тучапи, вул.Шевченка, 55, Снятинського району Івано-Франківської області, спричинену кримінальним правопорушенням матеріальну шкоду в сумі 8039,00 (Вісім тисяч тридцять девять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ІПН-), зареєстрованого та жителя в ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, (ІПН-), зареєстрованої та жительки с.Тучапи, вул.Шевченка, 55, Снятинського району Івано-Франківської області, судові витрати, а саме, витрати на правову допомогу в сумі 500,00 (Пятсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ІПН-), зареєстрованого та жителя в ІНФОРМАЦІЯ_2, судові витрати, а саме, судовий збір в сумі 551 (Пятсот пятдесят одну) гривню 20 (Двадцять) копійок в дохід держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Чернівецької області через Вижницький районний суд Чернівецької області.

Суддя: І. А. Кибич