Справа № 464/9232/15-ц
пр.№ 2/464/221/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.03.2016 Сихівський районний суд міста Львова

у складі: головуючого судді Дулебка Н.І.,

секретар Кріль Х.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 26 квітня 2010 року у розмірі 23 747 грн. 33 коп. та витрат, понесених у звязку зі сплатою судового збору, у розмірі 1218 грн.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що відповідно до укладеного договору №б/н від 26 квітня 2010 року ОСОБА_2 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Своїм особистим підписом відповідач підтвердив, що заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами банку, з якими він ознайомився та погодився, становить між ним та банком договір. Позивач свої зобов'язання за договором виконав у повному обсязі, відповідач, в свою чергу, порушив зобовязання, у звязку з чим виникла вказана заборгованість.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечив.

Відповідач у судове засідання не зявився, належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи шляхом поміщення оголошення про виклик до суду в пресу, а саме, газету «Урядовий курєр».

Згідно із ч. 9 ст. 74 ЦПК України з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2015 року № 1333-р «Про друковані засоби масової інформації загальнодержавної та місцевої сфери розповсюдження, в яких у 2016 році розміщуються оголошення про виклик до суду відповідача, третіх осіб, свідків, місце фактичного проживання (перебування) яких невідоме, повістки про виклик підозрюваного, обвинуваченого та інформація про процесуальні документи», визначено друкованим засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, в якому у 2016 році розміщуються оголошення про виклик до суду відповідача, третіх осіб, свідків, місце фактичного проживання (перебування) яких невідоме, повістки про виклик підозрюваного, обвинуваченого та інформація про процесуальні документи, газету «Урядовий курєр».

Згідно з ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення.

На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити з таких підстав.

Згідно з ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

У відповідності до статей 526, 530 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору і в установлений договором строк. За умовами ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання.

Судом встановлено, що 26 квітня 2010 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування таким у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Своїм особистим підписом відповідач підтвердив, що заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами банку, з якими він ознайомився, становить між ним та банком договір.

Позивач свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі, а саме, надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором.

У звязку з невиконанням відповідачем своїх зобовязань, заборгованість за вказаним кредитним договором станом на 30 вересня 2015 року, відповідно до наданих позивачем розрахунків, становить 23 747 грн. 33 коп., з яких:

- 6 319 грн. заборгованість за кредитом;

- 13 146,31 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом;

- 2 674,40 грн. заборгованість за пенею та комісією;

а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг:

- 500 грн. штраф (фіксована частина);

- 1 107, 02 грн. штраф (процентна складова).

Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Пунктом 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк.

Згідно з ст. 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Таким чином, зважаючи на те, що відповідач порушив умови кредитного договору, у добровільному порядку ухиляється від сплати заборгованості за таким, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є законними та обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а тому, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором у розмірі 14 837 грн. 03 коп.

Крім цього, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати, понесені у звязку зі сплатою судового збору, у розмірі 1218 грн.

На підставі статей 526, 527, 530, 599, 625, 1048-1050, 1054 ЦК України та керуючись статтями 10, 11, 60, 79, 88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором від 26 квітня 2010 року в розмірі 23 747 грн. 33 коп. та судові витрати, понесені у звязку зі сплатою судового збору, у розмірі 1 218 грн., а всього 24 965 (двадцять чотири тисячі девятсот шістдесят пять) гривень 33 (тридцять три) копійки.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача про його перегляд, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії вказаного рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Головуючий Дулебко Н.І.