Справа №642/4530/16-ц
Провадження №2/642/1543/16
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

16 серпня 2016 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючий - суддя Сватіков А.В.,

за участю секретаря - Бондаренко В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання договору дійсним,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання договору дійсним, в обгрунтування якого зазначив, що 05.01.2015 року позивач уклав з відповідачем договір позики, відповідно до якого передав у власність останнього грошові кошти в сумі 50000 грн. Укладеним договором передбачена сплата процентів, однак ОСОБА_2 взяті на себе зобов'язання не виконував, проценти не сплачував. Договором також було передбачено, що у разі невиконання взятих на себе зобов'язань відповідач не заперечує проти звернення стягнення на гараж, загальною площею 24,8 кв.м, розташований за адресою: м. Харків, вул. Земівська, 6.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду надав письмову заяву в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує, просить суд їх повністю задовольнити, та просить суд розглянути справу без участі позивача та його предстваника, тому суд вважає можливим розглянути цивільну справу у відсутність позивача та його представника, по наявним у справі доказам, відповідно до вимог ст. ст. 158, 169 ЦПК України.

Відповідач в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду надав письмову заяву в якій зазначив, що позовні вимоги визнає, проти їх задоволення не заперечує, тому суд вважає можливим розглянути цивільну справу у відсутність відповідача, по наявним у справі доказам, відповідно до вимог ст. ст. 158, 169 ЦПК України.

Розглянувши цивільну справу в межах заявлених вимог, дослідивши матеріали справи і докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 05.01.2015 року ОСОБА_1 уклав з ОСОБА_2 договір позики, відповідно до якого передав у власність останнього грошові кошти в сумі 50000 грн.

Відповідно до п. 1.2 Договору ОСОБА_2 зобов'язався сплачувати проценти від суми позики в розмірі 10 % річних.

Пунктом 1.2.1 Договору встановлено, що проценти виплачуються щомісяця 01 числа до дня повернення позики. Проценти сплачуються готівкою у гривні за адресою ОСОБА_1 Домовленості щодо іншого місця передачі не встановлено.

Протягом строку дії Договору ОСОБА_2 взяті на себе зобов'язання не виконував, в зв'язку з чим утворилася заборгованість по сплаті відсотків, що складає 4583 грн.

Пунктом 2 Договору встановлено, що позику, а також проценти, ОСОБА_2 зобов'язався повернути готівкою в строк до 01.12.2015 року. Однак, по закінченню строку дії договору ОСОБА_2 суму основного боргу не повернув, проценти не сплатив, тобто не виконав умови договору від 05.01.2015 року.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати відсотки, якщо інше не встановлено договором. Розмір відсотків за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Пунктом 6 Договору встановлено, що позичальник, укладаючи даний договір, засвідчує позикодавця, що він у разі невиконання взятих на себе зобов'язань згідно даного Договору, не заперечує проти звернення стягнення на наступне майно, а саме: гараж, загальною площею 24,8 кв. м, розташований за адресою: м. Харків, вул. Земівська, 6.

Пунктом 6.1 Договору встановлено, що Сторони дійшли згоди, у разі неповернення позичальником позики позикодавець має право на задоволення своїх вимог шляхом визнання права власності на гараж, загальною площею 24,8 кв. м, розташований за адресою: м. Харків, вул. Земівська, 6 в судовому порядку.

Частиною 1 ст. 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямованих на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно ст. 625 ЦПК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Згідно зі ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 174 ЦПК України у випадку визнання позову відповідачем за наявності законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову.

Таким чином, враховуючи вищезазначене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 52, 530, 536, 625, 626, 629 ЦК України, ст. ст. 10, 60, 169, 209, 212-215 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору дійсним задовольнити.

Визнати дійсним договір, укладений 05 січня 2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Визнати за ОСОБА_1, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1, право власності на гараж літ. «Р-1», загальною площею 24,8 кв. м, розташований за адресою: м. Харків, вул. Земівська, 6.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення суду.

Суддя А.В. Сватіков