Справа № 175/3122/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

02 серпня 2016 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Шабанова А.М.,

за участю секретаря - Ратушної Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за уточненим позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про розірвання договору купівлі-продажу, -

ВСТАНОВИВ:

В липні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом у якому просив стягнути грошову суму за неналежне виконання зобов'язання, 07 липня 2016 року в судовому засіданні в порядку ст. 31 ЦПК України позивачем було уточнено позовні вимоги, в якому відповідно до уточнених вимог, просив суд розірвати договір купівлі-продажу 41/100 частини домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1, укладеного 28 листопада 2013 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та стягнути з відповідача понесені судові витрати. В обґрунтування своїх вимог у уточненій позовній заяві зазначає, 28 листопада 2013 року між позивачем та відповідачем були укладені договори купівлі-продажу 41/100 частини домоволодіння та земельної ділянки, розташованих за адресою: АДРЕСА_1. Це нерухоме майно було передано покупцеві та перебуває у його володінні. Вартість 41/100 частини домоволодіння на час купівлі-продажу складала 80 000 грн., що еквівалентно на той час 10 000 дол. США. Після оформлення договору купівлі-продажу цього домоволодіння відповідач сплатила позивачу 52 000 грн., що еквівалентно 6 500 дол. США., а решту у розмірі 3 500 дол. США. зобов'язався за неї виплатити протягом одного року її свекор - ОСОБА_3, про що дав відповідну розписку від 29 листопада 2013 року. Але до цього часу грошові кошти ні відповідач, ні її свекор не повернули. Таким чином, посилаючись на вищевказані обставини, та вимоги ст. ст. 651, 653 ЦК України, позивач звернувся до суду за захистом порушеного права.

В судове засідання представник позивача не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність, та відсутність позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідач у судове засідання не з'явилась повідомлялась належним чином, не одноразово на адресу суду надавала клопотання про відкладення розгляду справу, в якому проти позовних вимог заперечувала.

Третя особа у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Вирішуючи питання щодо неявки відповідача, суд керується наступним.

Згідно з ч. 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Відповідно до статті 157 ЦПК України суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі, а справи про поновлення на роботі, про стягнення аліментів - одного місяця. У виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду справи, суд ухвалою може подовжити розгляд справи, але не більш як на один місяць.

При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов'язком не тільки суду, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

З матеріалів справи вбачається, що справа тривалий час не може знайти свого вирішення.

Систематична неявка сторони відповідача у судові засідання без обґрунтування поважності їх причин свідчить про неналежне виконання ними процесуальних обов'язків, що є порушенням ч.3 ст.27 ЦПК України.

Враховуючи викладене, встановлені ст.157 ЦПК України строки розгляду справи та те, що повторна неявка сторін без поважних причин згідно ст.169 ЦПК України не тягне відкладення розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу у їх відсутність на підставі наданих доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

В судовому засіданні встановлено, що, відповідно до розписки від 29 листопада 2013 року третя особа ОСОБА_3 зобов'язався виплатити позивачу протягом року грошові кошти у розмірі 3 500 доларів США (а.с. 4).

Відповідно до ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа с невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

За загальними умовами виконання зобов'язань, які передбачені ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших правових актів, а за відсутності таких вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Внаслідок неповної оплати за договором, позивач недоотримав значну суму грошових коштів, що у співвідношенні складає більше 1/3 частини від всієї суми за угодою.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли в наслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні про розірвання договору, їх належності, допустимості, достовірності кожного доказу оремо, а також їх достатності і взаємному зв'язку, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення а саме: розірвання спірного договору.

Згідно ст. 214 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому, відповідно до вимог ст.ст. 79, 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню 800 грн. 00 коп. судового збору, сплачених позивачем при подачі позову.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 16, 526, 614, 626, 638, ЦК України, ст.ст. 3 - 5, 8, 10, 11, 57, 60, 88, 212, 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Уточнені позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про розірвання договору купівлі-продажу -задовольнити.

Розірвати договір купівлі-продажу 41/100 частини домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1, укладеного 28 листопада 2013 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 800 грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя А.М. Шабанов

Провадження № 2/175/1196/15