Справа 729/656/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

04 серпня 2016 р. Бобровицький районний суд Чернігівської області в складі: судді Бойко В.І., при секретарі Шлапак Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бобровиця цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка в позовній заяві до суду просить стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/3 частки заробітку, доходу на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона перебуває в шлюбі з ОСОБА_2, що зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 797. Від шлюбу мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який перебуває на її утриманні. Працювати можливості не має, адже син є інвалідом, і вона доглядає за ним, отримує державну соціальну допомогу в розмірі 1111,80 грн., що є недостатньо для проживання, лікування, харчування. Відповідач тривалий час матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча й отримує постійний дохід. У зв'язку з чим змушена звернутися до суду.

Позивачка у судове засідання не з'явилася. Надала до суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі. Позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити.

Відповідач про час та місце судового засіданнянеодноразово повідомлявся належним чином, про що свідчить його підпис на повідомленні про вручення поштового відправлення ( а.с. 21, 22).

Враховуючи згоду позивача на ухвалення заочного рішення суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів відповідно до ст. 224 ЦПК України та відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України без проведення фіксування судового засідання технічними засобами.

Дослідивши матеріали справи, оцінюючи наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному і об'єктивному дослідженні, та керуючись законом, суд приходить до наступного:

Судом встановлено, що батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 є сторони по справі, що підтверджується свідоцтвами про народження НОМЕР_1 (а.с. 5).

Як вбачається з посвідчення серії НОМЕР_2 ОСОБА_3 є інвалідом, та отримує державну соціальну допомогу в розмірі 1111,80 грн. (а.с. 6).

Відповідно до довідки, виданої виконавчим комітетом Кобижчанської сільської ради від 16.06.2016 № 739 ОСОБА_3, проживає разом з матір'ю за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 9).

Довідкою відділу експлуатації будівель та житлово-комунального господарства від 16.06.2016 № 12 підтверджується, що ОСОБА_2 проживає у гуртожитку за адресою: АДРЕСА_2 та сплачує комунальні послуги (а.с. 10).

Як вбачається з довідки про доходи СВП «Київські ТЕЦ» ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» від 15.06.2016 № 196 ОСОБА_2 отримав загальну суму доходу за період 01.12.2015- 31.05.2016 в розмірі 41854,01 грн., аліменти не сплачує (а.с. 8).

Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно з ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів, інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Конституцією України визначено основні права й обов'язки держави та громадян щодо забезпечення захисту дітей. Зокрема, згідно з ч. 2 ст. 51 Основного Закону - батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до положень Конвеції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 р. (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року) дитина, враховуючи її фізичну й розумову незрілість, потребує спеціальної охорони та турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Відповідно до положень ч. 8 ст. 7 Сімейного кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України " Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

У частині 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" закріплено, що сім'я є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до положень ст.141 СК України мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Виходячи з того, що відповідач у судове засідання не з'явився, заперечень проти позову не надав, працює та має стабільний заробіток, а також те, що сторони зобов'язані однаково на рівних умовах забезпечувати рівень життя їхньої дитини, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, суд вважає, що слід стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу). Такий розмір аліментів буде відповідати принципу відповідальності відповідача за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку неповнолітньої дитини і він не погіршить критично матеріальний стан відповідача, буде відповідати принципу справедливості, соціальної захищеності і розумності.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Керуючись ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої 27 лютого 1991 року, що набула чинності для України з 27 вересня 1991 року, ст. ст. 180, 182, 183 СК України , ст. ст. 10, 11, 212-215, 218 ЦПК України,-

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, на користь ОСОБА_1 аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з 21.06.2016 і продовжуючи до його повноліття, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 551 гривень 20 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Письмову заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем до Бобровицького районного суду Чернігівської області протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в загальному порядку до апеляційного суду Чернігівської області через Бобровицький районний суд Чернігівської області.

На рішення може бути подана до Апеляційного суду Чернігівської області через Бобровицький районний суд апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.І. Бойко