СОЛОМ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2016 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Кицюк В.С., розглянувши позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду із вищезазначеним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача суму основного боргу в розмірі 20 000 доларів США, що еквівалентно на день подачі позову за офіційним курсом НБУ 536 800 грн.; три відсотки річних у розмірі 11 507 50 копійок, суму інфляційних витрат в розмірі 121 952 грн., а всього стягнути грошових коштів на суму 20 000 доларів США та 133 549,50 грн. на користь позивача; стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 6 702,60 грн.

Ухвалою суду від 21 червня 2016 року позовну заяву було залишено без руху. Так, судом була акцентована увага позивача на необхідності приведення позову у відповідність до вимог ст. ст. 119-120 ЦПК України.

Разом з позовною заявою позивач звернулась до суду з заявою про звільнення її від сплати судового збору, мотивуючись тим, що вона є багатодітною матір?ю трьох дітей та перебуває у тяжкому матеріальному становищі, що підтверджується довідкою про доходи.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 82 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

Однак, будь-яких довідок про доходи, які на думку позивача підтверджують її скрутний матеріальний стан, останньою не надано. Крім того, в позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача на свою користь «сплачені нею судові витрати в розмірі 6 702,60 грн.», однак враховуючи, заявою позивача про звільнення її від сплати судового збору є незрозумілим звернення з такими позовними вимогами. А тому, позивачу необхідно надати в обґрунтування свого клопотання документи на підтвердження її майнового стану і визначитись з позовними вимогами в цій частині.

В тексті позовної заяви міститься посилання позивача на те, що вона здійснює розрахунок індексу інфляції та 3 % річних виходячи з періоду з 01.12.2014 року по 18.03.2016 року; в прохальній частині міститься посилання на еквівалент розміру основного боргу за офіційним курсом НБУ 536 800 грн. (26,84 * 20 000 = 536 800 грн.); позовна заява була направлена позивачем до суду засобами поштової кореспонденції 18.05.2016 року (згідно поштового штемпеля на конверті) і отримана судом 20.05.2016 року (згідно штампу суду в нижньому правому куті), хоча підписана 22.04.2016 року особисто позивачем.

Проте, є незрозумілим станом на яку саме дату було здійснено позивачем конвертування валютного боргу в гривневий еквівалент, оскільки в тексті позовної заяви і в самій прохальній частині вона відсутня. А тому, позивачу необхідно зазначити станом на яку дату нею був здійснений перерахунок, з метою перевірки судом правильності розрахунку.

Крім того, в прохальній частині позивач спочатку зазначає, що сума основного боргу в розмірі 20 000 доларів США, що еквівалентно на день подачі позову за офіційним курсом НБУ 536 800 грн., однак потім вказує, що «всього стягнути грошових коштів на суму 20 000 доларів США та 133 549,50 грн. на її користь». Позивачу, необхідно визначитись зі своїми позовними вимогами в частині валюти в якій вона просить стягнути суму основного боргу з відповідача, з наданням правового обґрунтування такого стягнення.

В доданому до позовної заяви розрахунку 3 % річних та індексу інфляції зазначено, що прострочення виплати боргу становить 480 днів, однак в подальшому при проведення розрахунків позивач вказує кількість днів «473»; розрахунок індексу інфляції здійснений позивачем до лютого місяця 2016 року; дата підписання розрахунку позивачем проставлена 22.04.2016 року, із зазначенням що це «Додаток № 1 до позовної заяви ОСОБА_3 18.03.2016 року». А тому, позивачу необхідно привести свої розрахунки у відповідність, з визначенням правильної кількості днів прострочення, строків здійснення розрахунків.

Позивач акцентує увагу суду на тому, що неодноразово зверталась до відповідача з метою досудового врегулювання спору, проте будь-яких доказів такого врегулювання і відмови відповідача у виконання своїх обов?язків з повернення суми боргу, майже за двохрічний період існування заборгованості, суду надано не було.

Окрім цього, відповідно до Закону України "Про судовий збір" із відповідними змінами, за подачу до суду позовних заяв із вимогами майнового характеру слід сплатити судовий збір за ставками 1% ціни позову, але не менше 551,20 грн. Відтак позивачам належить сплатити судовий збір на наступні реквізити

- за сплату судового збору: УДКСУ у Солом'янському районі

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38050812

Банк отримувача ГУ ДКУ у м. Києві

Код банку отримувача (МФО) 82 00 19

Рахунок отримувача 312 122 067 000 10

Код класифікації доходів бюджету 220 301 01

Призначення платежу Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Солом'янський районний суд міста Києва (назва суду, де розглядається справа), (суду, де розглядається справа) та згідно ч.5 ст.119 ЦПК України надати суду оригінал відповідної квитанції.

Суд акцентував увагу позивача на тому, що зазначити докази слід саме на цій стадії - пред`явлення позову, а вже їх представлення суду - можливе під час розгляду справи в разі відкриття провадження у справі.

Дотримання вимог ст.119 ЦПК України при пред`явленні позову в суд є імперативним правилом в тому числі і для суду на предмет перевірки позову і долучених до нього матеріалів і недопущення відкриття провадження і призначення непідготовленої справи (позову) до розгляду. Позовна заява не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без дотримання вимог, викладених у ст. ст. 119, 120 ЦПК України постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача та надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Якщо ж позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виконає всі вимоги, позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачеві.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Де Жуффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року. Відтак в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Як вбачається з повідомлення про вручення поштового відправлення 08 липня 2016 року позивач отримав вказану ухвалу, однак до цього часу позивачем недоліки не усунуто.

Отже, суд приходить до висновку, що вищезазначені судом недоліки, в строк не були усунені, відтак позовна заява вважається неподаною і належить поверненню позивачеві.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.119-121 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики, - визнати неподаною та повернути позивачу.

Роз'яснити позивачеві, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовом до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення .

Ухвала можу бути оскаржена через Солом'янський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Суддя В.С. Кицюк