Справа № 169/207/16-ц
Провадження № 2/169/105/16
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 серпня 2016 року смт. Турійськ
Турійський районний суд Волинської області в складі
головуючого судді Тітівалова Р.К.,
секретаря судових засідань ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку ПриватБанк до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Публічне акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк (далі Банк) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
У судове засідання представник позивача не зявився, однак подав до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує проти заочного розгляду справи, просив справу розглядати без його участі.
Відповідач та її представник у судове засідання не зявилися, хоча про час і місце розгляду справи були належним чином повідомлені. Про причини неявки суд не повідомляли, заяви про розгляд справи за їхньої відсутності не подавали.
Враховуючи, що в судове засідання не зявилися всі особи, які беруть участь у справі, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до частини 2 статті 197 ЦПК України не здійснювалося.
За згодою представника позивача та відповідно до вимог статті 224 ЦПК України суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підставний та його належить задовольнити.
Згідно з частиною 1 статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
За змістом статтей 526, 530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства та у встановлений в зобовязанні строк (термін) його виконання.
Згідно з частиною 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
Судом встановлено, що відповідно до умов анкети-заяви ОСОБА_2 від 07 жовтня 2010 року Банк надав останній кредит у розмірі 500 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою за користування кредитом два з половиною процента на місяць, що становить тридцять процентів на рік, на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 6, 7). У подальшому кредитний ліміт було збільшено до 2000 гривень (а.с. 108).
Анкета-заява про приєднання (частина перша статті 634 ЦК України), пам'ятка клієнта, Умови та правила надання банківських послуг (далі Умови), а також Тарифи становлять між сторонами договір про надання банківських послуг.
Відповідач, підписавши вищевказану анкету-заяву, підтвердила факт укладення між нею та Банком кредитного договору та те, що ознайомлена і згідна з умовами та правилами надання банківських послуг, у тому числі щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, тарифами Банку.
Зазначені обставини свідчать про те, що між сторонами виникли договірні зобовязання, які випливають із кредитного договору.
За таких обставин справи, які підтверджуються належними і допустимими доказами, та відповідно до зазначених норм матеріального права суд дійшов висновку про наявність передбачених законом підстав для стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором, оскільки остання порушила його умови, що виразилося у неналежному виконанні договірних зобовязань, а саме в простроченні платежів згідно з умовами договору та неповерненні кредитних коштів.
Клопотання відповідача про застосування позовної давності до вимог Банку, яке обґрунтоване тим, що останній платіж по картці вона здійснювала понад три роки тому, до задоволення не підлягає, оскільки викладені в заяві обставини спростовуються наданою позивачем випискою про рух коштів по картковому рахунку відповідача (а.с. 70, 108-110).
Відповідно до статті 88 ЦПК України суд стягує з відповідача в користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати, а саме: судовий збір в розмірі 1378 грн.
На підставі викладеного, статтей 526, 530, 1054 ЦК України та керуючись статтями 11, 58-60, 88, 197, 209, 213-215, 218, 224, 228 ЦПК України, суд
Позов Публічного акціонерного товариства комерційного банку ПриватБанк задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_2 в користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку ПриватБанк судовий збір в розмірі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Волинської області через Турійський районний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги заочне рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.