Номер справи 220/1400/16-ц
Номер провадження № 2/220/513/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2016 року Великоновосілківський районний суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Якішиної О.М.

за участю серетаря Чернякової В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Велика Новосілка Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

22.07.2016 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданих внаслідок вчинення злочину, в розмірі 12477,96 грн. та 10000 грн. відповідно.

В обґрунтування позову посилається на те, що вироком Великоновосілківського районного суду Донецької області від 20.04.2016 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, та встановлено, що проїжджаючи ділянку вказаної дороги, розташовану на відстані 500 м. від с. Розлив, на територій Великоновосілківського району Донецької області, ОСОБА_3, діючи в порушення вимог пп. «б» п. 2.3, п. 10.1 Правил дорожнього руху України, змінив напрямок руху вліво та став зміщуватись з правої смуги на зустрічну смугу руху, тим самим створивши своїми необережними діями перешкоду для руху автомобіля НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2, який в цей час виконував маневр обгону його автомобіля рухаючись позаду у попутному напрямку по зустрічній смузі руху, та лівою бічною частиною керованого ним автомобіля НОМЕР_2 скоїв зіткнення з правою передньою частиною зазначеного автомобіля НОМЕР_1. В результаті зіткнення транспортних засобів, автомобіль НОМЕР_1 в некерованому стані виїхав за межі проїжджої частини на ліве узбіччя, де правою бічною частиною здійснив наїзд на дерево.

Внаслідок даної ДТП був пошкоджений належний йому на праві власності автомобіль, чим заподіяна шкода в розмірі 61477,96 грн. В зв'язку з частковим відшкодуванням ПрАТ «СК «Уніка» заподіяної шкоди в розмірі 49000 грн., просить стягнути з відповідача невідшкодовану суму збитків в розмірі 12477,96 грн.

Крім того, неправомірними діями відповідача йому також завдано немайнових втрат, спричинених моральними та фізичними стражданнями, які позначили негативні зміни у його житті, пов'язані з щоденними думками та спогадами про наслідки психотравмуючої події, внаслідок якої загинув пасажир, який знаходився в його автомобілі, а він отримав тілесні ушкодження. Також він був вимушений позичати гроші у друзів і родичів для придбання автотранспортного засобу для пересування, тимчасова відірваність від активного соціального життя, знижений та нестійкий настрій, порушення сну, неприємні сновидіння, емоційна напруга, нервозність, дратівливість, реакції замикання, бажання уникати контактів, побоювання щодо майбутнього стану здоров'я. Його переповнювали почуття обурення та образи оскільки відповідач знаючи, що ДТП відбулося з його вини, загинула людина і при цьому протягом всього слідства він намагався уникнути відповідальності, а відповідальність за скоєне перекласти на нього. Моральну шкоду він оцінює в 10000 грн., яку також просить стягнути з відповідача.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач, будучи допитаним в суді, позовні вимоги визнав в повному обсязі та пояснив, що не має змоги виплатити всю суму заподіяної шкоди внаслідок відсутності у нього роботи, оскільки його позбавили права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, та майна.

Суд, вислухавши представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, задовольняє позов, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено, що вироком Великоновосілківського районного суду Донецької області від 20.04.2016 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, та призначено покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі з позбавленням права керувати усіма видами транспортних засобів строком на один рік із звільненням від відбування призначеного судом покарання з іспитовим строком на два роки.

Зазначеним вироком встановлено, що дана ДТП, внаслідок якої був пошкоджений автомобіль НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_2 і належний йому на праві власності, сталася внаслідок порушення відповідачем ОСОБА_3 вимог пп. «б» п. 2.3, п. 10.1 Правил дорожнього руху України.

Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана діями фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, що завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 р. №6 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України №9 від 24.10.2003 р.) розглядаючи позови про відшкодування шкоди суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 440 та 450 ЦК шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Відповідно до вимог ч.4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, обов'язковий для суду, що розглядає справу про цивільно - правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок з питань, чи мали місце ці дії та вчинені вони цією особою.

Таким чином, обставини скоєння злочину відповідачем по справі ОСОБА_3 є встановленими при розгляді кримінального провадження та обов'язкові для суду при розгляді справи за позовом ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, спричиненої неправомірними діями відповідача.

Розмір заподіяної позивачу матеріальної шкоди підтверджується висновком експерта № 020/10 від 31.10.2015 р. по кримінальному провадженню № 0000988, оригінал якого знаходиться в матеріалах кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч.2 ст. 286 КК України, і який був досліджений в судовому засіданні, відповідно до якого вартість матеріальної шкоди, заподіяної власнику автомобіля НОМЕР_1, на момент проведення дослідження може складати 61477,96 грн. (а.с. 8-21).

Як вбачається з листа ПрАТ «СК «Уніка» від 12.07.2016 р. та страхового акту № 00180363, страховою компанією було розраховано та сплачено страхове відшкодування ОСОБА_2 24.06.2016 р. згідно умов договору страхування АС/9557139 в розмірі 49000 грн. Перерахування коштів також підтверджується платіжним дорученням № 022158 від 24.06.2016 р. Таким чином, розмір невідшкодованої суми матеріальної шкоди складає 12477,96 грн.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині обґрунтовані, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, в зв'язку з чим суд задовольняє їх та стягує з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_2 в відшкодування матеріальної шкоди 12477,96 грн.

Стосовно позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди суд зазначає наступне.

У відповідності з вимогами ст. 1167 ЦК України моральна шкода, заподіяна фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її заподіяла, при наявності її вини.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів.

Відповідно до п.5 Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Відповідно до п.9 постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд визначає, виходячи з характеру та об'єму заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань.

Визначаючи розмір моральної шкоди, суд виходить із засад розумності та справедливості, а також враховує повне визнання позовних вимог відповідачем, в зв'язку з чим задовольняє позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди та стягує з відповідача на користь позивача 10000 грн.

Відповідально до вимог ст. 88 ЦПК України суд також стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 551,20 грн. за вимогами про відшкодування матеріальної шкоди та 551,20 грн. за вимогами про відшкодування моральної шкоди, а всього 1102,40 грн.

Керуючись ст.ст. 10,11,60,61,79,88,169,212-215,218 ЦПК України, ст. 1166 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок вчинення кримінального правопорушення, в розмірі 12477,96 грн., а також 10 000 грн. в відшкодування моральної шкоди, а всього 22477 (двадцять дві тисячі чотириста сімдесят сім) грн. 96 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 1102 грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.М. Якішина