Єдиний унікальний номер 341/964/16-ц
Номер провадження 2/341/469/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2016 року м. Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Максимчина Ю.Д.

секретаря Ворох З.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Галичі справу за позовом ОСОБА_1 до Деліївської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно за заповітом ,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до Деліївської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно за заповітом, а саме будинковолодіня, інвентаризаційною вартістю 138 185 (сто тридцять вісім тисяч сто вісімдесят п'ять) грн., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Позивачка в судове засідання не з`явилась, попередньо подала заяву про підтримання позовних вимог повністю та просила справу слухати у її відсутності.

Деліївська сілька рада подала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги визнає повністю, позов просить задовольнити, справу слухати за відсутності їхнього представника.

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного: судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 помер батько позивачки - ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 15.11.1997 року.

Спадкодавець ОСОБА_2 на час своєї смерті проживав сам у АДРЕСА_1, про що свідчить довідка за № 259 від 20 квітня 2016 року, видана Деліївською сільською радою Галицького району Івано-Франківської області.

Після його смерті відкрилася спадщина за заповітом.

Ще за життя батько позивачки ОСОБА_2 на випадок своєї смерті зробив таке заповітне розпорядження, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все, що належатиме йому на день його смерті заповів своїм дочкам - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_3 - у рівних долях. Заповіт був складений 30 вересня 1996 року і посвідчений секретарем Виконавчого комітету Деліївської сільської ради народних депутатів Галицького району Івано-Франківської області - П. Бабій. Даний заповіт від 30 вересня 1997 року від імені ОСОБА_2 не змінювався і не відмінювався, про що свідчить відмітка на ньому.

Позивачка по даній справі являється спадкоємицею за заповітом. Спадкоємцем за заповітом є також сестра позивачки - ОСОБА_3. Однак, сестра позивачки відмовилась від прийняття спадщини за заповітом після смерті батька у користь позивачки, про що свідчить нотаріально посвідчена заява-відмова від 10 березня 2016 року, яка додана до матеріалів справи.

До складу спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_2 входить нерухоме майно, а саме:

будинковолодіня, інвентаризаційна вартість якого згідно Технічного паспорта становить - 138 185 (сто тридцять вісім тисяч сто вісімдесят п'ять) грн., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яке належало ОСОБА_2 за життя.

Як вбачається з матеріалів справи позивачка після смерті батька фактично вступила в управління і володіння спадковим майном, має на меті і в майбутньому користуватися житловим будинком, який знаходяться по АДРЕСА_1, а також хоче зареєструвати право власності на вказану нерухомість.

У березні 2016 року позивачка звернулась до державної нотаріальної контори у Галицькому районі Івано-Франківської області з заявою про прийняття спадщини за заповітом. Однак, нотаріус повідомила про те, що у зв'язку із тим, що на майно спадкодавця ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 і на день смерті був зареєстрований та проживав у селі Делієве Галицького району Івано-Франківської області, а саме:

- житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, який розташований у АДРЕСА_1, відсутній правовстановлюючий документ, який засвідчує право власності, а тому свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок не може бути видано.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків від спадкодавця до спадкоємців.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи зазначені у заповіті.

Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України - власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У відповідності із ст. 1233 Цивільного кодексу України - заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

У відповідності із ст. 1268 ч. 1 Цивільного кодексу України - спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

За таких обставин, суд вважає, за позивачкою слід визнати право власності на спадкове майно, а саме: будинковолодіння, яке на день смерті належало батькові позивачки - ОСОБА_2.

На підставі викладеного та, керуючись ст. ст. 213-215, 256 ч.1 п.1 ЦПК України, ст. ст. 392,1216, 1218,1223, 1233, ч. 1ст 1268, 1225 ЦК України суд,-

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом, а саме на будинковолодіння інвентаризаційною вартістю 138 185 (сто тридцять вісім тисяч сто вісімдесят п'ять) грн., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Ю.Д. Максимчин