АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/2035/16 Головуючий 1 інстанції -
Справа № 635/3534/15-ц Бобко Т.В.
Категорія : земельні Доповідач -Гальянова І.Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2016 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого, судді: Гальянової І.Г.,

суддів: Колтунової А.І.,

Зазулинської Т.П.,

за участю секретаря: Сватенко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3, в особі представника ОСОБА_4, на рішення Харківського районного суду Харківської області від 10 листопада 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Садівничого товариства «Аква», Русько-Тишківської сільської ради Харківського району Харківської області, третя особа: Управління Держгеокадастру в Харківському районі Харківської області про визнання недійсним рішення виконавчого комітету та державного акту на право постійного користування земельною ділянкою,-

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2015 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати недійсним рішення виконавчого комітету Русько -Тишківської сільської ради № 137 від 14.08.2001 року, визнати недійсним державний акт на право постійного користування землею НОМЕР_1, зареєстрований Русько-Тишківською сільською радою 10.02.2002 року в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 16, яким СТ «Аква» надано у постійне користування земельні ділянки загальною площею 41,9560 га для ведення садівництва.

Вказані вимоги обґрунтовувала тим, що вона є власником земельної ділянки НОМЕР_2, що розташована на території СТ «Аква» площею 0,0958 га, цільове призначення - ведення садівництва, на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_3 від 14 серпня 2001 року .

Позивач зазначає, що під час розгляду цивільної справи № 635/27/14-ц було з'ясовано, що рішенням виконавчого комітету Русько-Тишківської сільської ради від 14.08.2001 року садівничому товариству було надано у постійне користування земельні ділянки загальною площею 41,9560 га, цільове призначення - ведення садівництва та виданий державний акт на право постійного користування землею НОМЕР_1, зареєстрований 10 лютого 2002 року Русько-Тишківською сільською радою в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №16. Позивач вважає, що зазначені рішення та державний акт не відповідають чинному законодавству та порушують її право власності на земельну ділянку, оскільки відповідно до діючого на той час законодавства, СТ «Аква» повинно було оформити право колективної власності на землі загального користування, а фактично СТ «Аква» за зазначеним рішенням отримало право постійного користування як на землі загального користування, так і на земельні ділянки членів кооперативу, в тому числі і її земельну ділянку, внаслідок чого земельна ділянка НОМЕР_2 одночасно була передана як у її власність , так і у постійне користування СТ «Аква».

Посилаючись на вказані обставини, позивач зазначає, що рішення виконавчого комітету Русько-Тишківської сільської ради №138 від 14 серпня 2001 року прийнято з порушенням ст.ст.57,66 Земельного кодексу Української РСР в редакції закону 1991 року, що діяв на час прийняття зазначеного рішення. Разом з тим, на час оформлення та реєстрації державного акту на право постійного користування землею НОМЕР_1 діяв Земельний кодекс України в редакції закону 2001 року, відповідно до ч. 2 ст. 92 якого, право постійного користування земельною ділянкою садівничі товариства набувати не можуть.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 10 листопада 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_3 - відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивача скасувати вказане рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги позивача задовольнити та судові витрати покласти на відповідачів, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та наявним у справі доказам.

Представник позивача зазначає, що при ухваленні рішення суд першої інстанції не врахував . що СТ «Аква» набуло статусу юридичної особи у 1990 році , а також ту обставину, що на момент винесення Русько-Тишківською селищною радою оскаржуваного позивачем рішення, яким СТ «Аква» у постійне користування для ведення садівництва було передано земельну ділянку площею 41, 956 га, 15.03.1991 року набула чинності нова редакції Земельного кодексу України, відповідно до ст.57 якої для ведення колективного садівництва земельні ділянки надаються у власність за нормою 0, 12 га на одного члена садівничого кооперативу. При цьому , земельні ділянки складаються із земель загального користування,що перебувають у колективній власності садівничих кооперативів та із земель, що перебувають у приватній власності членів кооперативу. На землі загального користування (ділянки,зайняті охоронними зонами, шляхами, проїздами, спорудами та іншим) сільською, селищною, міською, районною Радою народних депутатів садівницькому кооперативу видається державний акт на право власності на землю. На ділянки, що передаються у власність кожному членові садівницького кооперативу сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів за поданням відповідних кооперативів видається державний акт на право приватної власності.

Представник позивача також зазначає, що при ухваленні рішення суд першої інстанції також не звернув уваги, що на час оформлення та реєстрації оспорюваного позивачем державного акту на право постійного користування, набув чинності Земельний кодекс України в редакції 2001 року, відповідно до ч.4 ст. 35 якого , яка діяла з 01.01.2002 року по 05.02.2011 року, землі загального користування садівницького товариства є його власністю. До земель загального користування садівницького товариства належать земельні ділянки, зайняті захисними смугами, дорогами, проїздами, будівлями і спорудами та іншими об'єктами загального користування.

Представник позивача також зазначає, що позивачем було доведено ту обставину, що за оскаржуваним нею державним актом СТ «Аква» на праві постійного користування належать не тільки землі загального користування, а й належна позивачу земельна ділянка, що підтверджується змістом технічної документації, яка є в матеріалах справи.

В запереченнях на апеляційну скаргу представник СК «Аква», посилаючись на законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та безпідставність доводів апеляційної скарги, просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та заперечень на апеляційну скаргу, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно до вимог ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку, апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відмовляючи позивачу в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з недоведеності позивачем вказаних позовних вимог.

При цьому, судом першої інстанції встановлено та підтверджено наявними у справі доказами та сторонами ця обставина не заперечується що позивач є членом садівничого товариства «Аква» (далі СТ «Аква») та як член вказаного товариства стала власником земельної ділянки НОМЕР_2 площею 0,0958 га, розташованої на території Руськотишківської сільської ради садового товариства «Аква», з цільовим призначенням - ведення садівництва. Право власності на земельну ділянку підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії НОМЕР_3, виданим 14 грудня 2001 року на підставі рішення виконкому Русько-Тишківської сільської ради народних депутатів від 14 серпня 2001 року № 137.

Згідно до вимог ст.22 Земельного Кодексу України а редакції від 18 грудня 1990 року, який набрав чинності 15 березня 1991 року та діяв на час набуття позивачем права власності на вказану земельну ділянку, право власності на землю чи право користування земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями границь земельної ділянки в натурі (на місцевості) та отримання документів, посвідчуючи це права. Приступати до використання земельної ділянки до становлення її меж в натурі (на місцевості) та отримання документа, посвідчую чого право власності чи право користування земельною ділянкою забороняється.

Доказів, які б свідчили про те, що отримавши вказаний державний акт на право власності на вказану земельну ділянку землевпорядною організацією встановлювались її межі в натурі (на місцевості), позивач суду не надала.

Судом першої інстанції також встановлено та підтверджено наявними у справі доказами, що рішенням виконавчого комітету Харківської районної ради народних депутатів Харківської області від 15.12.1987 року № 718 «Про відвід земель для державних громадських потреб» ТПО «Харківкомунпровод» було дозволено відвід земельної ділянки для розміщення колективних садів робочих та службовців площею 31,0 га закустареного пасовища ТПО «Харківкомунпромвод» в постійне користування.

Відповідно до статуту Садівничого товариства «АКВА», прийнятого загальними зборами садівничого товариства «АКВА» від 24.03.1990 року, зареєстрованого рішенням виконавчого комітету Харківської районної ради народних депутатів Харківської області від 19.06.1990 року № 536, працівники та службовці ТПО «Хакрівкомунппромвод» та інші громадяни добровільно об'єднались в садівниче товариство «АКВА» для організації колективного саду на земельній ділянці, наданій у безстрокове користування рішенням виконавчого комітету Харківської районної ради народних депутатів від 15 грудня 1987 року № 718 загальною площею 31 га за адресою В'яловське водосховище, Русько-Тишківської сільської ради Харківського району, з кількістю ділянок 528, розміром по 570 кв.м. кожна. Метою садівничого товариства «АКВА» є організація колективного саду та використання його членами товариства для виробництва фруктів, ягід, овочів та іншої сільськогосподарської продукції, а також створення умов для культурного проведення залучення до праці підлітків, надання різноманітних послуг. Зборами садового товариства «Аква» (протокол №2 від 31 березня 2012 року) була прийнята нова редакція Статуту Садівничого товариства «Аква», відповідно до якого, товариство здійснює свою діяльність на земельній ділянці, наданій у безстрокове користування для ведення індивідуального садівництва Рішенням виконавчого комітету Харківської районної ради народних депутатів №718 від 15 грудня 1987 року та інших земельних ділянках, наданих Товариству у встановленому законодавством порядку (а.с.101-109).

Відповідно до ЗК Української РСР від 08 липня 1970 року, що діяв на час винесення зазначеного рішення виконавчим комітетом Харківської районного ради народних депутатів , земельні ділянки, зайняті колективними садами (виноградниками) знаходяться в користуванні садівницьких організацій, установ, яким у встановленому порядку надано ці земельні ділянки. Садівницькі (виноградарські) товариства використовують ці ділянки відповідно до цілей, визначених їх статутом, зареєстрованим виконавчим комітетом районної (міської) ради народних депутатів, на території якої знаходиться садівницьке (виноградарське) товариство. Земельні ділянки передаються фізичним та юридичним особам виключно на праві володіння або користування.

15 березня 1991 року набрав Земельний Кодекс Української РСР від 18 грудня 1990 року.

Відповідно п. 2 ст. 5 постанови Верховної ради Української РСР від 18 грудня 1990 року, «Про порядок введення в дію ЗК Української РСР», громадяни, підприємства, установи, організації, які мають у користуванні земельні ділянки, надані їм до введення в дію Кодексу, зберігають свої права на користування до оформлення ними у встановленому порядку прав власності на землю або землекористування.

Вказані обставини справи та вимоги норм матеріального права свідчать про те, що СТ «АКВА» отримавши у користування земельну ділянку для ведення садівництва до введення в дію ЗК Української РСР від 18 грудня 1990 року, зберегло за собою таке право і в подальшому.

Судом першої інстанції також встановлено та підтверджено наявними у справі доказами , що відповідач СК «Аква» набув право на постійне користування земельною ділянкою площею 41,956 га на підставі державного акту на право постійного користування землею серії НОМЕР_1 від 10 лютого 2002 року, відповідно до рішення виконавчого комітету Русько-Тишківської сільської ради народних депутатів від 14 серпня 2001 року № 138 (а.с.20-22).

Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Як свідчить пункт 3.6.Статуту СТ «Аква», затвердженого зборами товариства 31 березня 2012 року та зареєстрований державним реєстратором 23.05.2012 року, власник приватної земельної ділянки має право продавати, подарувати, передати в спадщину, в оренду, тимчасове користування, обміняти, а також добровільно відмовитись від зазначеної ділянки (а.с.110-120).

Згідно до вимог частин 2 та 3 ст. 152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Захист прав громадян та юридичних осіб здійснюється шляхом : а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; г) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

В частинах 2 та 3 ст. 13 ЦК України встановлено, цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватись від дій, які могли порушувати права інших осіб.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі , виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Позивач, як на підставу вимог про скасування рішення виконавчого комітету Русько-Тишківської сільської ради Харківського району Харківської області №138 від 14 серпня 2001 року та визнання недійсним державного акту на право постійного користування СТ «Актва» земельною ділянкою серії НОМЕР_1 накладення меж земельної ділянки НОМЕР_2 площею 0,0958 га, розташованої на території СТ «Аква», яка належить позивачу та земельної ділянки площею 41,956 га, що знаходиться у постійному користуванні СТ «Аква», в результаті чого було порушено її право власності на належну їй земельну ділянку.

Однак, доказів, які б підтверджували вказані позовні вимоги, позивач суду не надала.

Між тим, вказані обставини справи, а саме: передача позивачу зазначеної земельної ділянки у власність як члену кооперативу «Аква», безперешкодне користування позивачем належною їй на праві власності земельною ділянкою, наявність встановленого п.3.6 Статуту СТ «Аква» права продавати, подарувати, передати в спадщину, в оренду, тимчасове користування, обміняти належну власнику земельну ділянку, свідчать про відсутність підстав вважати, що оспорювані позивачем зазначені вище рішення виконавчого комітету Русько-Тишківської сільської ради Харківського району Харківської області №138 від 14 серпня 2001 року та державний акту на право постійного користування СТ «Актва» земельною ділянкою площею41,956 га серії НОМЕР_1, порушують її право власності на земельну ділянку НОМЕР_2 площею 0,0958 га , тобто право володіння, користування та розпорядження нею.

При цьому, вимагаючи скасувати рішення виконавчого комітету Русько-Тишківської сільської ради Харківського району Харківської області №138 від 14 серпня 2001 року та визнати недійсним державний акт на право постійного користування СТ «Актва» земельною ділянкою площею 41,956 га, позивачем фактично ставиться питання про припинення діяльності СТ «Аква», оскільки воно здійснює свою діяльність на земельній ділянці, наданій у безстрокове користування для ведення індивідуального садівництва рішенням виконавчого комітету Харківської районної ради народних депутатів № 718 від 15.12.1987 року та інших земельних ділянках, наданих Товариству у встановленому законом порядку та основною його метою є раціональне використання його членами землі, виділеної для вирощування овочів, фруктів і інших сільськогосподарських культур, а також створення умов для оздоровлення і відпочинку членів Товариства та їх родини (п.п.1.3, 1.8. зазначеного вище Статуту СТ «Аква»), що є порушенням прав членів СТ «Аква».

За таких обставин, судова колегія погоджується з висновком суду щодо відмови позивачу в задоволенні вказаних позовних вимог та вважає безпідставними доводи, викладені представником позивача в апеляційній скарзі, у зв'язку з чим приходить до висновку про залишення рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 308, 315, 317, 319, 218, 209 ЦПК України, судова колегія,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, в особі представника ОСОБА_4, відхилити.

Рішення Харківського районного суду Харківської області від 10 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий, суддя : І.Г. Гальянова

Судді : А.І. Колтунова

Т.П. Зазулинська