Провадження № 2/645/169/16
Справа № 645/4273/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

02 березня 2016 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Бабкової Т.В.,

при секретарі судових засідань - Білобровій А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Комунального підприємства «Жилкомсервіс» про встановлення факту відсутності особи за зареєстрованою адресою проживання та встановлення факту обрання особою постійного місця проживання, зняття особи з реєстрації за адресою проживання, зміну договору про надання комунальних послуг, здійснення перерахунку оплати комунальних послуг, 3-ті особи: Фрунзенський районний відділ у м. Харкові ГУ ДМС України в Харківській області, ОСОБА_4, -

встановив :

ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом, з урахуванням уточнень до якого посилався на наступне. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 01.12.2003р. квартира АДРЕСА_1 на праві спільної сумісної власності належить позивачу ОСОБА_2 та його сину ОСОБА_3 Вказана однокімнатна ізольована квартира розташована на 1-му поверсі 5-ти поверхового будинку, загальна площа квартири складає 30,6 кв.м. На час подання позову в квартирі були зареєстровані ОСОБА_2, його колишня дружина ОСОБА_4, та син ОСОБА_3 Відповідачка ОСОБА_4 разом із ОСОБА_3 10.03.2014р. виїхали на постійне місце проживання з м.Харкова до м.Алушта, де оселилися в будинку АДРЕСА_2. На адресу позивача ОСОБА_4 надіслала нотаріально посвідчену заяву від 05.11.2014р., якою повідомила Фрунзенський РВ ГУ ДМС України в Харківській області та усі компетентні органи про зміну свого постійного місця проживання разом із сином з квартири АДРЕСА_1 на адресу проживання: АДРЕСА_2. На підставі заяви ОСОБА_4 та довідки Малореченської загальноосвітньої школи ОСОБА_3 був відрахований з Харківської гімназії, де навчався у період з 01.09.2004р. по 15.06.2010р. в зв'язку із переїздом на постійне місце проживання в АДРЕСА_2. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 отримав атестат про середню освіту у Малореченській загальноосвітній школі, а 03.02.2015р. поставлений на військовий облік в м.Алушта. Крім того, 24.04.2015р. ОСОБА_3 отримав паспорт громадянина Російської Федерації із зазначенням даних про реєстрацію за адресою : АДРЕСА_2. На підставі викладеного, посилаючись на положення Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання», п.6 ч.1 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», позивач просив суд встановити факт відсутності ОСОБА_3 за зареєстрованою адресою проживання: АДРЕСА_1, та факт обрання ним з 01.07.2010р. постійного місця проживання за адресою: АДРЕСА_2; зняти ОСОБА_3 з 01.07.2010р. з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_1; зобов'язати КП «Жилкомсервіс» змінити договір № 27/64 про надання комунальних послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 01.10.2005р. в частині кількості проживаючих за адресою: АДРЕСА_1, з трьох на одну особу; зобов'язати КП «Жилкомсервіс» здійснити перерахунок оплати комунальних послуг за адресою: АДРЕСА_1, за відсутності споживачів послуг ОСОБА_3 з 01.07.2010р. та ОСОБА_4 з 10.03.2014р. по теперішній час.

В судове засідання позивач ОСОБА_2 не з'явився, його представник - адвокат ОСОБА_6 надав суду письмову заяву з проханням про розгляд справи за відсутності сторін по справі та постановити по уточненому позову ОСОБА_2 заочне рішення.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений за зареєстрованою у встановленому порядку адресою проживання: АДРЕСА_1, та в зв'язку із наявністю даних про його перебування на тимчасово окупованій території Автономної республіки Крим шляхом розміщення оголошення на інтернет-сайті Фрунзенського районного суду м.Харкова та в газеті «Урядовий кур'єр». При цьому відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову або заяви про розгляд справи без його участі не надав.

Відповідач КП «Жилкомсервіс» про час та місце розгляду справи був повідомлений за своєчасно, явку у судове засідання свого представника не забезпечив, причини його неявки суду не повідомив, заперечень проти позову або заяви про розгляд справи без його участі не надав.

Представник 3-ї особи Фрунзенський РВ в м. Харкові ГУДМС України в Харківській області та 3-тя особа ОСОБА_4. в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені за своєчасно, про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, проти чого не заперечує позивач, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі,фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, судом не здійснювалося.

Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Судовим розглядом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого центром приватизації державного житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Головного управління економіки та комунального майна виконавчого комітету Харківської міської ради 01.12.2003р. власниками однокімнатної ізольованої квартири АДРЕСА_1 є позивач ОСОБА_2 та син позивача та ОСОБА_4 - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 6, 64).

Згідно довідки дільниці №52 Комунального підприємства «Жилкомсервіс» від 05.05.2015р. в квартирі АДРЕСА_1 на час подання позову зареєстровані: позивач ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (а.с.10).

В матеріалах справи міститься рішення Фрунзенського районного суду м.Харкова від 31.08.2015р., відповідно до якого шлюб між позивачем ОСОБА_2 та відповідачкою ОСОБА_4 розірваний (а.с. 93-94). Із змісту рішення вбачається, що з 10.03.2014р. подружжя мешкає окремо, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть. 10.03.2014р. ОСОБА_4 із сином виїхала на постійне місце проживання до тимчасово окупованої Автономної Республіки Крим та прийняла громадянство Російської Федерації. Це суперечить моральним поглядам позивача, який не бажає залишати м. Харків.

Крім того, на підставі рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 24.11.2015р. ОСОБА_4 визнано такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1, та зобов'язано Фрунзенський РВ в м. Харкові ГУДМС України в Харківській області зняти її з реєстраційного обліку за вказаною адресою. Вказаним судовим рішенням встановлено, що ОСОБА_4, яка вселилася в житлове приміщення - квартиру АДРЕСА_1 та отримала реєстрацію місця проживання за вказаною адресою на правах члена сім'ї власника житлового приміщення, понад одного року відсутня у спірному житловому приміщенні і іншої домовленості на її проживанням з власниками цього житла нею не досягнуто. З врахуванням того, що виходячи зі змісту положень ч.2 ст.405 ЦК України відсутність менш одного року без поважних причин не позбавляє права членів сім'ї власника житла права на користування цим житлом - вимоги ОСОБА_2 про визнання ОСОБА_4 такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 починаючи з 10.03.2014р. залишені без задоволення (а.с. 95-97).

Факти, що мають юридичний характер - це факти, з якими закон пов'язує виникнення, зміну або припинення правовідносин. В ст. 256 ЦПК України наведений невичерпний перелік юридичних фактів, які можуть бути встановлені в судовому порядку, проте встановлення у судовому порядку також інших фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, пов'язано з умовою, що законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до положень ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у

спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням.

Зняття з реєстрації здійснюється в день звернення особи. За заявою особи зняття з реєстрації може бути здійснено одночасно з реєстрацією нового місця проживання.

За таких обставин правових підстав для встановлення у судовому порядку факту відсутності особи та факту обрання особою нового місця проживання суд не вбачає. Через відсутність підстав, передбачених ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання», суд вважає, що вимоги позивача щодо зняття ОСОБА_3 з реєстрації за адресою розташування квартири АДРЕСА_1, співвласником якої він є поряд з позивачем, задоволенню не підлягають.

При цьому суд також зауважує, що наявна в матеріалах справи копія заяви ОСОБА_4 з проханням зняти її та неповнолітнього на той час сина ОСОБА_3 з реєстраційного обліку за вказаною адресою в зв'язку з їхньою реєстрацією за адресою: АДРЕСА_2, посвідчена нотаріусом Алуштінського міського нотаріального округу Республіки Крим Неведомським В.О. 05.11.2014р., відповідно до положень Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» не створює правових наслідків та у сенсі положень ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» також не є підставою для зняття відповідача ОСОБА_3 з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1.

Надана до матеріалів справи представником позивача копія заяви ОСОБА_3 від 30.06.2015р., в якій він повідомляє Фрунзенський районний суд м.Харкова про визнання позову ОСОБА_2, підставою для задоволення позову бути не може, з врахуванням відсутності у суду об'єктивних даних про належність підпису на ній безпосередньо відповідачу. Крім того, суд зазначає, що доводи ОСОБА_2 про відсутність ОСОБА_3 за місцем реєстрації з 01.07.2010р. спростовуються змістом наданої ним же заяви від імені ОСОБА_3, в якій відповідач зазначає іншу дату виїзду в Автономну Республіку Крим - 10.03.2014р. Більш того, про виїзд сина то дружини з місця реєстрації саме 10.03.2014р. позивач ОСОБА_2 вказував у первісному позові, про це також зазначається і в рішеннях Фрунзенського районного суду м.Харкова від 31.08.2015р. та від 24.11.2015р.

Матеріали справи свідчать, що 01.10.2013р. між позивачем ОСОБА_2 як власником квартири АДРЕСА_1 та Комунальним житлово-експлуатаційним підприємством №193 Фрунзенського району м. Харкова було укладено договір № 27/64 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (а.с.9).

На підставі рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 20.12. 2006 р. № 1186 з відповідними змінами та доповненнями «Про визначення виконавців послуг в житловому фонді м. Харкова» виконавцем послуг щодо утримання будинків, споруд та прибудинкових територій в будинку, який знаходиться в комунальній власності визначено КП « Жилкомсервіс».

Між споживачами вказаних послуг та КП « Жилкомсервіс» укладено публічний договір про надання житлово -комунальних послуг від 28. 11. 2006 р.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», на яку посилається позивач, встановлено, що споживач має право на несплату вартості житлово-комунальних послуг за період тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім'ї при відповідному документальному оформленні, а також за період фактичної відсутності житлово-комунальних послуг, визначених договором у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

За таких обставин в даній категорії спорів судам слід виходити з процедури перерахунку визначеної правилами, які регулюють надання таких послуг, затверджених Кабінетом Міністрів України.

Під час вирішення справи даних про те, що ОСОБА_2 звертався до КП «Жилкомсервіс» із відповідними заявами про відсутність членів його сім'ї, з відповідними підтверджуючими документами, суду не надано, а тому вимоги про здійснення перерахунку за попередні періоди задоволенню не підлягають.

Більш того, вартість послуг з утримання будинків, споруд і прибудинкових територій встановлюється відповідним рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради «Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що знаходяться у комунальній власності територіальної громади м. Харкова», одиницею виміру тарифу є гривня за кв.м загальної площі житлового приміщення, а не кількість проживаючих в ньому осіб.

З урахуванням наведеного, керуючись ст.ст. п. 6 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання», ст.ст. 10,11, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Комунального підприємства «Жилкомсервіс» про встановлення факту відсутності особи за зареєстрованою адресою проживання та встановлення факту обрання особою постійного місця проживання, зняття особи з реєстрації за адресою проживання, зміну договору про надання комунальних послуг, здійснення перерахунку оплати комунальних послуг - залишити без задоволення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Позивач та інші особи, які брали участь у справі мають право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя