У Х В А Л А

03 березня 2016 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ізмайлова Т.Л., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Згурівського районного суду Київської області від 05 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 04 лютого 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу та визнання права власності на Ѕ частину квартири та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права спільної сумісної власності на житловий будинок та визнання права власності на Ѕ частину житлового будинку, -

в с т а н о в и в :

До Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла вказана вище касаційна скарга, яка не може бути прийнята до розгляду касаційним судом, оскільки, заявником не надано доказів сплати судового збору в порядку та розмірі, який визначений Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до ч. 3 ст. 2 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на перше січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.

Відповідно до пп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на день пред'явлення позову) за подання до суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становила 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати.

Відповідно до пп. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на день пред'явлення позову) за подання до суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становила 0,2 розміру мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» з 01 січня 2014 року розмір мінімальної заробітної плати становить 1218,00 грн.

Частиною 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

У даній справі предметом спору є вимога немайнового характеру - встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу, а також вимога майнового характеру - визнання права власності на Ѕ частину квартири та визнання права власності на Ѕ частину житлового будинку.

Отже, враховуючи категорію справи та ціну позову, розмір судового збору за подання позову майнового характеру становив не менше 243,60 грн та не більше 3 654,00 грн, а судовий збір за вимогу немайнового характеру підлягав сплаті у сумі 243,60 грн.

Згідно з пп. 7 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції від 01 вересня 2015 року) встановлено, що за подання до суду касаційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду розмір судового збору становить 120 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви та скарги.

Таким чином, за подання та розгляд касаційної скарги розмір судового збору за вимогу немайнового характеру становить - 292,32 грн (243,60 грн * 120%), а за вимогу майнового характеру, становить не менше 292,32 грн та не більше 4 384,80 грн.

Заявником сплачено судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 584,64 грн (квитанція № 0.0.510585995.1 від 23 лютого 2016 року).

Отже, ураховуючи характер спору та клопотання у скарзі, заявнику необхідно доплатити судовий збір за вимогу майнового характеру (визнання права власності) з урахуванням вартості Ѕ спірного майна.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ повинно бути перераховано або внесено до УДКСУ у Печерському районі м. Києва; , банк одержувача - ГУ ДКСУ у м. Києві, р/р 0007, МФО - 820019; КЕКД - 22030003, символ звітності банку - 253, у графі платіжного доручення «Призначення платежу» зазначається «судовий збір для розгляду цивільної справи у Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ».

На підтвердження оплати судового збору до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ необхідно надати оригінал квитанції про оплату або докази наявності пільг, які дають підстави для звільнення від судового збору.

Крім того, подана касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду касаційним судом, оскільки, відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 326 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено клопотання особи, яка подає скаргу.

Проте, як вбачається зі змісту касаційної скарги, заявником у прохальній частині касаційної скарги ставиться питання лише про скасування рішення Згурівського районного суду Київської області від 05 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 04 лютого 2016 року, що не узгоджується із вимогами ст. 336 ЦПК України.

Згідно ст. 336 ЦПК України за наслідками розгляду касаційної скарги на рішення суд касаційної інстанції має право:

- постановити ухвалу про відхилення касаційної скарги і залишення рішення без змін;

- постановити ухвалу про повне або часткове скасування рішення і передати справу на новий розгляд до суду першої або апеляційної інстанції;

- постановити ухвалу про скасування рішення апеляційного суду і залишити в силі судове рішення суду першої інстанції, що було помилково скасоване апеляційним судом;

- постановити ухвалу про скасування судових рішень і закрити провадження в справі або залишити заяву без розгляду;

- скасувати судові рішення і ухвалити нове рішення або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд.

Враховуючи наведене вище, заявнику необхідно привести прохальну частину касаційної скарги у відповідність вимогам п. 6 ч. 2 ст. 326 ЦПК України з урахуванням положень ст. 336 ЦПК України.

Крім того, на виконання вимог ч. 5 ст. 326 ЦПК України до касаційної скарги заявником необхідно додати в новій редакції копії касаційної скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Також, заявником в касаційній скарзі заявлено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження вищевказаних судових рішень.

Разом із тим, вважаю, що зазначене клопотання не підлягає до задоволення, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 325 ЦПК України касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням (ухвалою) апеляційного суду, а дана касаційна скарга на рішення Згурівського районного суду Київської області від 05 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 04 лютого 2016 року здана до поштового відділення 23 лютого 2016 року, тобто в межах строку на касаційне оскарження.

Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦПК України у разі надходження касаційної скарги, не оформленої відповідно до вимог, встановлених статтею 326 цього Кодексу, або у разі несплати суми судового збору, вона залишається без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Враховуючи вищевикладене, касаційну скаргу необхідно залишити без руху та надати заявникові строк для усунення її недоліків.

Керуючись ст.ст. 121, 326, 328 ЦПК України,-

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без руху та надати строк для усунення вказаних недоліків до 01 квітня 2016 року, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання вимог суду, касаційна скарга буде вважатися неподаною й повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ Т.Л. Ізмайлова