У х в а л а

іменем україни

14 січня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

Парінової І.К.,Демяносова М.В.,Маляренка А.В.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом державного закладу «Спеціалізований (спеціальний) санаторій «Гірське повітря» до ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом позбавлення права користування і виселення з приміщень нежитлової будівлі, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 21 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 18 серпня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року державний заклад «Спеціалізований (спеціальний) санаторій «Гірське повітря» (далі - ДЗ «СС «Гірське повітря») звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, обґрунтовуючи вимоги тим, що відповідач з 12 січня 1982 року до 06 липня 1983 року працювала у зазначеному санаторії. Під час роботи вона поселилася і прописалася у кімнатах нежитлової будівлі (клубу) по АДРЕСА_1. Власником вказаної будівлі є держава в особі Кабінету Міністрів України та Міністерства охорони здоров'я України, а оперативне управління нею здійснює позивач. У спірних приміщеннях відповідач роками не проживає, проте відмовляється звільнити їх та забрати свої речі. Крім того, спірне приміщення потребує проведення капітального ремонту, оскільки у ньому протікає дах, внаслідок чого псуються стіни і перекриття. Також, позивач зазначав, що відповідач забезпечена житлом, має новозбудований жилий будинок АДРЕСА_2. Посилаючись на викладене, позивач з урахуванням уточнень просив усунути перешкоди в користуванні нежилими приміщеннями шляхом позбавлення ОСОБА_4 права користування та зобов'язання її звільнити приміщення, а саме: кімнати за експлікаційним НОМЕР_1 площею 8,58 кв. м, кімнати за експлікаційним НОМЕР_2 площею 8,48 кв. м, кладової за експлікаційним НОМЕР_3 площею 3,92 кв. м, половини кімнати за експлікаційним НОМЕР_4 площею 8,23 кв. м, кімнати за експлікаційним НОМЕР_5 площею 10,48 кв. м, кімнати за експлікаційним НОМЕР_6 площею 10,94 кв. м нежитлової будівлі (клубу), розташованої по АДРЕСА_1.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 16 вересня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду апеляційного суду м. Києва від 29 жовтня 2015 року, позов задоволено. Усунуто перешкоди ДЗ «СС «Гірське повітря» у користуванні нежитловими приміщеннями шляхом позбавлення ОСОБА_4 права користування нежилими приміщеннями: кімнатою за експлікаційним НОМЕР_1 площею 8,58 кв. м, кімнатою за експлікаційним НОМЕР_2 площею 8,48 кв. м, кладовою за експлікаційним НОМЕР_3 площею 3,92 кв. м, половиною кімнати за експлікаційним НОМЕР_4 площею 8,23 кв. м, кімнатою за експлікаційним НОМЕР_5 площею 10,48 кв. м, кімнатою за експлікаційним НОМЕР_6 площею 10,94 кв. м нежитлової будівлі (клубу), розташованої по АДРЕСА_1. Зобов'язано ОСОБА_4 звільнити вказані приміщення.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду й направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги висновків судів не спростовують.

Згідно зі ст. 391 ЦК Українивласник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном.

Судами встановлено, що розташована по АДРЕСА_1 нежитлова будівля (клуб) є державною власністю та передана в оперативне управління ДЗ «СС «Гірське повітря», що підтверджується свідоцтвом на право власності на нерухоме майно та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а. с. 19, 20).

Вирішуючи спір, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), з урахуванням встановлених обставин і вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України, дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову, виходячи із того, що ОСОБА_4 займає спірне нежитлове приміщення і зареєстрована в ньому, проте будь-які документи, що підтверджують правомірність вселення відповідача до нього відсутні.

Доводи касаційної скарги про те, що спірне приміщення входить до складу житлового фонду є необґрунтованими, й не підтверджені належним чином, оскільки рішення виконавчого комітету Ворохтянської селищної ради Яремчанської міської ради Івано-Франківської області від 30 липня 2015 року про надання дозволу позивачу на зміну функціонального призначення частини спірної будівлі з нежитлової у житлову та доручення головному лікарю ДЗ «СС «Гірське повітря» виготовити відповідну документацію, на яке посилається відповідач, не є рішенням про переведення спірного нерухомого майна у жилий фонд та його реєстрацію відповідно до вимог ЖК Української РСР.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Інші доводи касаційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів, викладених в оскаржуваних рішеннях, що не належить до компетенції суду касаційної інстанції, висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують та не дають підстав вважати, що при розгляді справи судами допущено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення спору, тому колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 21 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 18 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: І.К. Парінова

М.В. Демяносов

А.В. Маляренко