Справа № 646/4293/16-ц
№ провадження 2/646/994/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.08.16 року Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі:

Головуючого - судді Журавель В.А.

При секретарі Писаренко Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Харківська міська рада Харківської області про визнання права власности на житловий будинок в порядку спадкування,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, який в ході розгляду справи уточнила, та просить визнати за нею право власності на житловий будинок № 9 по вул. Лелюківській в м. Харкові в порядку спадкування, посилаючись на те, що зазначений житловий будинок зареєстровано на праві власності за її батьком ОСОБА_3 на підставі Свідоцтва про право власності, виданого 04.07.1991 року Районним житлово-експлуатаційним обєднанням Червонозаводського району м. Харкова. Власність складається з житлового будинку літ. А-1 з прибудовами а2, а4, а5, загальною площею 62,2 кв.м, житловою площею 44,5 кв.м, ганків а6, а7, льоху літ.»Б», літньої кухні літ. «Е», сараїв З, И, К, навісів Р, вбиральні Т, огорожі 9-13, вимощення I. 15 березня 2005 року ОСОБА_3 помер. Після його смерті відкрилася спадщина, якою являється зазначений вище житловий будинок з надвірними побудовами, та на яку він ще за життя склав заповіт, згідно заповідав все належне йому майно дружині ОСОБА_4 Інщі спадкоємиці - дві дочки померлого, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зробили заяви в нотаріальній конторі, що на обовязкову частку вони права не мають. ОСОБА_4 прийняла спадщину, оскільки проживала у спадковому будинку разом із спадкодавцем та для оформлення свого права на спадщину зверталась до суду. Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 15.07.2013 року за ОСОБА_4 було визнано право власності на спірний житловий будинок в порядку спадкування за заповітом після смерті чоловіка ОСОБА_3 Але не отримавши реєстрацію свого права власності, 10 березня 2015 року ОСОБА_4 померла. Вона не складала заповіту, тому спадкування майна померлої має відбуватися за законом. Позивач ОСОБА_1 зазначила, що прийняла спадщину відповідно до ст. 1261 ЦК України, оскільки проживає постійно та зареєстрована за адресою проживання спадкодавця ОСОБА_4 Відповідач ОСОБА_2 спадщину не прийняла, на неї не претендує. Однак позивачу нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки ОСОБА_4 не здійснила державну реєстрацію права власності в спадкового майна.

В судовому засіданні представник позивач ОСОБА_1 та представник позивача адвокат ОСОБА_5 позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити. Додатково позивач пояснила судові, що проживає в спірному будинку з народження, після досягнення повноліття здійснила реєстрацію в ньому. Від спадщини після смерті матері ОСОБА_4 не відмовлялся, саме вона здійснює господарський нагляд за будинком та несе витрати по його утриманню.

Представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_6 в судовому засіданні проти позову не заперечувала, підтвердила обставини, на які посилається позивач. Також представник відповідача пояснила, що ОСОБА_2 протягом довгого часу проживає за межами України, спадщину після смерті матері не приймала та не претендує на неї.

Представник третьої особи - Харківської міської ради Харківської області в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином.

Суд, вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, вважає позов обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що право власності на житловий будинок № 9 по вул. Лелюківській в м. Харкові зареєстровано на імя ОСОБА_3 на підставі Свідоцтва про право власності, виданого 04.07.1991 року Районним житлово- експлуаійним обєднанням Червонозаводського району м. Харкова. Власність складається з житлового будинку літ. А-1 з прибудовами а2, а4, а5, загальною площею 62,2 кв.м, житловою площею 44,5 кв.м, ганків а6, а7, льоху літ.»Б», літньої кухні літ. «Е», сараїв З, И, К, навісів Р, вбиральні Т, огорожі 9-13, вимощення I. ( а.с. 6-7).

15 березня 2005 року ОСОБА_3 помер, про що 16.03.2005 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану № 4-2 Харківського обласного управління юстиції видане свідоцтво про смерть 1-ВЛ № 003932 (а. с. 10).

Після його смерті відкрилася спадщина, якою являється зазначений вище житловий будинок з надвірними побудовами.

При житті ОСОБА_3 склав заповіт, згідно якого все своє майно що буде належати йому на час смерті він заповідав своїй дружині ОСОБА_4. Заповіт посвідчено 13 грудня 1994 року державним нотаріусом 1-ї Харківської державної нотаріальної контори, р.№ 9-7037 ( а. с. 15-16 ). Цей заповіт не скасовано і не змінено, тому спадкування має відбуватися за заповітом.

ОСОБА_4 з 23 жовтня 1963 року зареєстрована та постійно проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1, в тому числі і момент смерті чоловіка ОСОБА_4М ( а. с. 11-12).

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 15.07.2013 року (справа № 646/2040/13-ц) за ОСОБА_4 було визнано право власності на житловий будинок з надвірними будівлями № 9 по вул. Лелюківській в м. Харкові в порядку спадкування за заповітом після смерті чоловіка ОСОБА_3, померлого 15.03.2005 року ( а. с. 8-9).

Однак у встановленому законом порядку ОСОБА_4 не здійснила державну реєстрацію права власності на спірний житловий будинок ( а. с. 24-25).

Відповідно до ч. 2 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Тому суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_3 в порядку спадкування за заповітом.

10 березня 2015 року ОСОБА_4 померла, про що зроблений відповідний запис акту про її смерть ( а. с. 11 ). Спадкодавець не складала заповіту, тому спадкування її майна має відбуватися за законом.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_4 є її діти ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ( а. с. 12,14).

Позивач ОСОБА_1 постійно проживає та зареєстрована в спірному будинку з 04 квітня 1973 року, на момент відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем ( а. с. 4, 21-22).

Як вбачається з повідомлення Першої ХДНК після смерті ОСОБА_4 із заявою про прийняття спадщини звернулася її дочка ОСОБА_1, у зв»язку із чим було заведено спадкову справу № 336/2015, інші заяви до нотаріальної контори не надходили ( а. с. 44). Однак позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки ОСОБА_4 не здійснила державну реєстрацію права власності на спадкове майно ( а. с. 48).

Натомість спадкоємець ОСОБА_2 спадщину після смерті не прийняла, на момент її смерті проживала на межами України, нотаріусу заяву про прийняття спадщини не подавала.

Як вбачається із заяви ОСОБА_2, поданої до нотаріуса за місцем проживання, вона відмовляється від належної їй частки у спадщині після смерті матері на користь ОСОБА_1 ( а. с. 23).

Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

При розгляді цього спору судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті батьків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, тому вважає за можливе визнати за нею право власності на житловий будинок літ. А-1 з прибудовами а2, а4, а5, загальною площею 62,2 кв.м, житловою площею 44,5 кв.м, ганки а6, а7, льох літ. «Б», літню кухні літ. «Е», сараї З, И, К, навіс Р, вбиральню Т, огорожу 9-13, вимощення I, розташований вул. Лелюківській № 9 в м. Харкові в порядку спадкування за законом.

На підставі викладеного, керуючись 10, 60, 212, 214-215 ЦПК України, ст. ст. 1223, 1233-1235, 1261, 1268-1270 Цивільного кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок літ. А-1 з прибудовами а2, а4, а5, загальною площею 62,2 кв.м, житловою площею 44,5 кв.м, ганки а6, а7, льох літ.»Б», літню кухні літ. «Е», сараї З, И, К, навіс Р, вбиральню Т, огорожу 9-13, вимощення I, розташовані по вул. Лелюківській № 9 в м. Харкові в порядку спадкування за законом після смерті бітька ОСОБА_3, померлого 15 березня 2005 року, та матері ОСОБА_4, померлої 10 березня 2015 року в м. Харкові.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через Червонозаводський районний суд м. Харкова протягом 10 днів з дня проголошення шляхом подання апеляції.

Суддя В.А. Журавель