Справа № 347/1811/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2016 року м. Косів

Косівський районний суд, Івано-Франківської області в складі:

головуючої-судді: ОСОБА_1,

секретаря: Мусорук Л.В.,

представників: ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Косів цивільну справу за позовом національного природного парку «Гуцульщина» до ОСОБА_4 про спростування неправдивої інформації, стягнення моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

НПП «Гуцульщина» звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_4 про спростування неправдивої інформації, стягнення моральної шкоди.

Представник НПП «Гуцульщина» в судовому засіданні позов підтримав та пояснив, що 20.01.2015р. відбулася зустріч депутатського корпусу Пістинської сільської ради з правоохоронцями району, а 21.01.2015р. відбулася пресконференція представників громадськості в яких брав участь ОСОБА_4, який виступаючи заявив неправдиві відомості щодо створення та діяльності НПП «Гуцульщина». Зокрема, він намагався довести до телеглядачів, що при подальшому існуванні парку буде суттєво обмежений доступ до лісових масивів, ствердив, що адміністрація парку розбазарює землі парку, вчиняє самовільні рубки. Вказав, що керівництво парку незаконно передало до Шешорівської сільської ради землі площею 4,2га, які незаконно виділила землекористувачам і тільки за рішенням суду рішення парку про передачу землі фізичним особам були скасовані.

Вважає, що вказані обставини неправдиві, не відповідають дійсності та нічим не підтверджені, оскільки з 2007року по даний час земельну ділянку розміром 4,2 га НПП " Гуцульщина " Шешорівській сільській раді не передавав, жодних спорів з даного приводу не вирішувалось і с/рада не зверталась про вилучення вказаної землі із їхнього користування. Про всі порушення, що мали місце з землями парку адміністрація парку своєчасно реагувала і приймала рішення, для усунення таких порушень.

Також відповідач поширив неправдиву інформацію щодо накладення штрафу на особу, яка проганяла вівці по лісовому масиву НПП «Гуцульщина» та вчинення неправомірних дій до фізичної особи, яка гуляла з собакою на території парку. Відповідно до правового статусу заповідної зони прогін і випасання овець на таких територіях заборонено, проте працівники парку не забороняють жителям гуляти в лісі з собаками та іншими тваринами, однак не можна займатися незаконним полюванням з використанням мисливських собак, що підтвержено рішенням суду про притягнення винної соби до відповідальності.

На даний час парк має у віданні землі, які передані по акту прийому-передачі матеріальних цінностей відповідно до Указу Президента України, а тому будь-якої землі, яка передана парку не зникло та не вибуло з його користування іншим шляхом, по даному факту відсутні будь - які рішення правоохоронних органів і з цих підстав твердження відповідача про зниклих 25га є неправдиві і підлягають спростуванню. Поширена відповідачем також неправдива інформація щодо незаконного будівництва на території парку, проте всі зведені будівлі на території НПП «Гуцульщина» побудовані з відповідного дозволу та з дотриманням норм чинного законодавства.

Вважає, що вся поширена відповідачем інформація є неправдивою, надуманою, нічим не підтвердженою і може переслідувати ціль викривлення у свідомості жителів регіону необхідності створення такого парку, його діяльності та зусиль трудового колективу направлених на збереження і примноження фауни і флори нашого регіону, а також збереження і примноження лісових ресурсів на території Косівського району, Івано-Франківської області. Діями ОСОБА_4 було грубо порушено особисті немайнові права трудового колективу НПП «Гуцульщина». А тому, просить визнати неправдивою дану інформацію та спростувати її таким способом, яким вона була поширена. Крім цього, трудовому колективу НПП «Гуцульщина» діями відповідача заподіяно моральну шкоду, яка полягає в негативному та неправдивому висвітленні роботи цілого колективу, що завдало працівникам парку моральних страждань, а тому моральну шкоду оцінює на суму 80тис.грн. Просить позов задоволити.

Відповідач та його представник позов не визнали та пояснили, що ОСОБА_4 являється представником органу місцевого самоврядування та він у своїх виступах жодного разу не принижував честь і гідність працівників парку, а тільки констатував факти, які документально підтверджені.

Так, 20.01.2015р. та 21.01.2015р. він виступав на пресконференції та всі його твердження відповідають дійсності. Оскільки, керівництво НПП «Гуцульщина» незаконно передало до Шешорівської сільської ради землі площею 4,2га, що підтверджується відповідними документами. Також працівникам парку Соколюку та Михайлюку були незаконно видані державні акти, які пізніше були скасовані. Крім цього, працівники парку погрожували ОСОБА_5, який гуляв в лісі із собакою, про що свідчить відповідна заява написана ним до ОСОБА_6 Вся його інформація відповідає дійсності, а оціночні судження спростуванню не підлягають, а тому вважає позов безпідставним та не доведеним в судовому засіданні. Просить в позові відмовити.

Суд, вислухавши сторони, свідків та вивчивши матеріали справи, вважає, що позов слід задоволити частково з наступних підстав.

Відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Статті 3,28 Конституції України визнають честь і гідність людини найвищою соціальною цінністю, а також право кожного на повагу до його гідності.

Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як встановлено в судовому засіданні Указом Президента України від 14.05.2002року №456/2002 був створений національний природний парк «Гуцульщина».

Відповідно до додатків №1 та №2 до Указу Президента України зазначено перелік землекористувачів, землі яких мають бути надані у постійне користування НПП «Гуцульщина», а це 7606га землі та перелік землекористувачів, землі яких мають бути включені до складу НПП «Гуцульщина» без вилучення, а це 24665га землі.

Згідно наказу Міністерства екології та природних ресурсів України від 17.07.2002р. №271 затверджено Положення про НПП «Гуцульщина». Згідно даного Положення загальна площа парку складає 32271га та визначені основні принципи його діяльності.

Відповідно до актів приймання-передачі матеріальних цінностей від 23.08.2002р. та 15.08.2003р. НПП «Гуцульщина» були передані лісові масиви та інше майно.

Таким чином, судом встановлено, що НПП «Гуцульщина» здійснює свою діяльність відповідно до Указу Президента України, Положення та законів України, діє законно та має відповідний трудовий колектив.

Проте, як встановлено в судовому засіданні 20.01.2015р. на зустрічі депутатського корпусу Пістинської сільської ради з правоохоронцями району та 21.01.2015р. на пресконференції представників громадськості відповідач ОСОБА_4 поширив неправдиву інформацію щодо діяльності НПП «Гуцульщина».

А частиною 2 ст. 302 Цивільного кодексу України передбачено, що фізична особа, яка поширює інформацію, зобов'язана переконатися в її достовірності. Фізична особа, яка поширює інформацію, отриману з офіційних джерел (інформація органів державної влади, органів місцевого самоврядування, звіти, стенограми тощо), не зобов'язана перевіряти її достовірність та не несе відповідальності в разі її спростування. Фізична особа, яка поширює інформацію, отриману з офіційних джерел, зобов'язана робити посилання на таке джерело.

Таким чином, законом чітко встановлено перелік джерел інформації, які вважаються достовірними та не потребують додаткової перевірки, а саме: інформація органів державної влади, органів місцевого самоврядування, звіти, стенограми тощо, які у виступах ОСОБА_4 не були використані, оскільки останнім не було зроблено посилання на джерело інформації звідки він її отримав.

Судом встановлено, що у своїх публічних виступах відповідач поширив інформацію щодо незаконної передачі Шешорівській сільській раді, Косівського району землі загальною площею 4,2га.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, НПП «Гуцульщина» немає права відчужувати землі, які йому передані, про що свідчить Указ Президента України від 14.05.2002р. та Положення про НПП «Гуцульщина».

Згідно довідки виданої виконкомом Шешорівської сільської ради від 23.01.2015р. стверджується, що НПП «Гуцульщина» з 2007року по даний час земельну ділянку площею 4,2га Шешорівській сільській раді не передавав.

Даний факт ствердили допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які працюють в НПП «Гуцульщина» та зазначили, що 4,2га землі належать НПП «Гуцульщина» та починаючи з 2002року по даний час жодних спорів з приводу даної землі не було. Будь - яких рішень правоохоронних органів щодо незаконної діяльності парку чи окремих його працівників не існує, що стосується рішення суду щодо скасування державних актів, то вказана територія земель не відноситься до спірних 4,2 га, тому вказане рішення ніхто не оскаржував.

Також допитаний в судовому засіданні з цього приводу свідок ОСОБА_9, який являється головою Шешорівської сільської ради ствердив, що раніше було прийняте рішення сесії с/ради щодо земельної ділянки розміром 4,2 га якою коритстується НПП «Гуцульщина». Фактично вказана земельна ділянка із часу прийняття рішення перебуває у віданні НПП " Гуцульщина ", с/ рада має намір повернути вказану територію земель, однак по даний час в цій частині ще жодних заходів с/ рада не приймала. З приводу вилучення земельної ділянки судових спорів не було та ніхто претензій з даного приводу не заявляв. Також пояснив, що ОСОБА_4 будь-якого відношення до даної землі немає, оскільки він є жителем с.Пістинь та іншої територіальної громади, а тому ні Шешорівська с/рада, ні виконком с/ради, ні особисто голова с/ради не давав будь - яких розпоряджень по дослідженню ситуації по цій земельній ділянці, яка належить НПП «Гуцульщина». Більше того вказана земля перебуває в користуванні позивача за рішенням сесії с/ради яке по даний час законне так як ніким не скасоване і громада села Шешори не зверталась до суду про скасування вказаного рішення.

А відносно державних актів виданих Соколюку та Михайлюку, то дані акти не стосуються земельної ділянки розміром 4,2га. і скасовані вони виключно за позовом прокурора в інтересах Шешорівської с/ради щодо порушення процедури видачі цих актів, рішення суду вступило взаконну силу і ніким не оскаржувалось.

Посилання відповідача на той факт, що згідно відношення прокуратури Івано- Франківської області вбачається, що за зверненням громадян внесено відомості до ЄРДР щодо назаконного вилучення 4,2 га земель із НПП " Гуцульщина ".

Однак цей факт не може бути підставою для розповсюдження інформації щодо порушення в цій сфері керівництвом НПП " Гуцульщина "порядку користування землями парку, оскільки досудовим слідством не прийнято рішення з даного приводу, не встановлено порушення вимог земельного законодавства і не встановлено вини позивача в цій частині.

Тобто, з наведеного вбачається, що відповідач не переконавшись в достовірності цієї інформації незаконно її розповсюдив, чим порушив вимоги діючого закону.

Як вбачається з матеріалів справи відповідач також розповсюдив інформацію щодо вчинення неправомірних дій до фізичної особи, яка гуляла з собакою на території НПП «Гуцульщина», однак наведені ним факти не підтверджені жодним доказом та спростовуються матеріалами справи.

Зокрема, відповідно до наказу №470004 від 14.12.2014р. був проведений рейд на території НПП «Гуцульщина» та було виявлено порушника, який з мисливською собакою породи «гонча» перебував на території НПП «Гуцульщина».

Згідно долученого до матеріалів справи протоколу про адміністративне правопорушення від 14.12.2014р. вбачається, що ОСОБА_5 14.12.2014р. порушив режим території природно-заповідного фонду ОСОБА_6 ПНДВ НПП «Гуцульщина», що є порушенням ст.91 КУпАП та п.6ст.20 ЗУ «Про мисливське господарство та полювання». Згідно постанови Косівського районного суду від 30.01.2015р. його притягнуто до адміністративної відповідальності та застосовано стягнення у вигляді штрафу в розмірі 153грн.

Даний факт ствердив допитаний в судовому засіданні як свідок ОСОБА_5, який пояснив, що його було притягнуто до адміністративної відповідальності, вину він визнав, оскільки штраф ним оплачений та постанову суду він не оскаржував.

А тому, факт вчинення будь-яких неправомірних дій щодо даного громадянина в судовому засіданні не встановлений, а працівники парку відреагували у відповідності до закону і ніким не встановлено жодних протиправних дій працівників парку в цій частині.

Також розповсюджена інформація ОСОБА_4 про те, що зникла земля площею 25га з оперативного управління НПП «Гуцульщина» та позивач здійснює розбазарення земель, які надані парку у користування в оперативне управління не є правдивою та підтвердженою офіційними джерелами, що передбачено вимогами наведеного закону.

Вказані обставини спростовуються дослідженими судом доказами, а саме відповідно до додатків №1 та №2 до Указу Президента України зазначено, що НПП «Гуцульщина» передано землі площею 32271га, в тому числі 7606га, що надаються в постійне користування та 24665га, що включаються до його складу без вилучення у землекористувачів. Жодних доказів суду про земельну ділянку розміром 25га та інші землі, які якимось чином зникли з парку ОСОБА_4 не надано, посилання його на різні звернення громадян та листи Пістинської с/ради не можуть бути доказом в цій частині. Оскільки, відповідно до вимог земельного законодавства тільки рішеннями правоохоронних органів та суду можна давати оцінку незанності користувань землями парку.

А тому, всі ці вислови та міркування є саме думка відповідача, яка нічим не доведена в суді, відсутні вказані судом підтвердженя і не можуть являтися доказом розповсюдженої правдивої інформації.

Що стосується незаконного будівництва на території НПП «Гуцульщина», то така поширена ОСОБА_4 інформація також являється неправдивою, оскільки розпорядженням ОСОБА_6 РДА від 24.04.2014р. №114 відповідно до законів України «Про регулювання містобудівної діяльності», «Про благоустрій населених пунктів» та на виконання листа НПП «Гуцульщина» від 24.04.2014р. №185/2 створено комісію по прийняттю в експлуатацію закінчених встановленням малих архітектурних форм в туристично-мистецькому комплексі «Маєток ОСОБА_10», а розпорядженням ОСОБА_6 РДА від 21.05.2014р. №147 затверджено акт комісії по прийняттю в експлуатацію встановлених МАФів, всі ці документи долучені представником позивача до справи.

Більше того незаконним будівництвом, відповідно до діючого законодавства, займається аргбудконтроль Івано-Франківської області, який при виявленні порушення в цій сфері приймає рішення щодо накладення штрафних санкцій чи звернення до правоохоронних органів та судів, проте відповідачем таких доказів суду не представлено.

Із представлених документів судом встановлено, що незаконне будівництво НПП «Гуцульщина» не проводилося, будівлі побудовані з відповідними дозволами, тобто дотримані всі вимоги закону.

Що стосується посилання відповідача на будівництво маєтку " Святого Миколая", яке на його думку є незаконннним, то вказана інформація є невірною, так як саме за розпорядженням Коісвської РДА та рішенням сесії Пістинської с/ради визнано право власності та користування на вказане приміщення, яке зареєстравоно в законному порядку і по даний час ніким не скасовано.

Також не підтвердилася в судовому засіданні інформація, яка поширена ОСОБА_4 щодо незаконного вилучення земель Пістинської сільської ради у відання НПП «Гуцульщина», оскільки відповідачем не представлено відповідних доказів щодо факту незаконного вилучення земель та вжитих з цього приводу заходів. Крім цього, відсутні будь-які заяви, скарги, рішення правоохоронних органів про незаконне вилучення земель с/ради.

Відповідно до ст. 26 ЗУ "Про місцеве самоврядування " саме до виключної компетенції сільських, селищних рад відноситься питання користування земельними територіями, що належать до фонду земель запасу с /ради. Згідно зазначеного закону саме орган місцевго самоврядування вирішує законність користування земельними ділянками.

Однак, відповідачем не представлено суду рішення Пістинської с/ради, чи рішення суду про вирішення спірних земельних питань із НПП "Гуцульщина " і встановлення порушень зі сторони парку.

Як наголошує Пленум Верховного Суду України у п. 18 Постанови від 27 лютого 2009 року №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» згідно з положеннями статті 277 ЦК і статті 10 ЦПК обов'язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.

Відповідно до вище наведених фактів в судовому засіданні відповідачем ОСОБА_4 не доведено, що поширена ним інформація являється достовірною, взята із достовірних джерел та підтверджена відповідними доказами, тому вважається такою, що не відповідає дійсності і принижує честь та гідність юридичної сособи.

Згідно з положеннями ч.1 ст. 270 ЦК України, відповідно до Конституції України фізична чи юридична особа має право на повагу до гідності та честі.

Відповідно до положень п.15 Постанови Пленуму Верховного суду України « Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» № 1 від 27 лютого 2009 року при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Відповідно до ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на спростування цієї інформації. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено у друкованих або інших засобах масової інформації, має право на спростування недостовірної інформації у тому ж засобі масової інформації в порядку, встановленому законом. Спростування недостовірної інформації здійснюється незалежно від вини особи, яка її поширила. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена.

Проте, як ствердив в судовому засіданні відповідач він не розповсюджував недостовірну інформацію, а це були тільки оціночні судження, які спростуванню не підлягають.

Однак, як стверджується п.19 Постанови від 27 лютого 2009 року №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та

з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Відповідно до частини другої статті 47-1 Закону України "Про інформацію" оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на

характер використання мовних засобів, зокрема гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Таким чином, відповідно до статті 277 ЦК не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції. Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки, поширені в засобі масової інформації, принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі

скористатися наданим їй частиною першою статті 277 ЦК та відповідним законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи (стаття 37 Закону про пресу, стаття 65 Закону України "Про телебачення і радіомовлення" у тому ж засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку. Якщо суб'єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на відповідача може бути покладено обов'язок відшкодувати моральну шкоду.

Судом встановлено, що уся розповсюджена відповідачем інформація викладена у формі констатації фактичних даних, виражається саме як повідомлення про події, які здійснилися НПП «Гуцульщина». Так, в розповсюдженій інформації міститься твердження про те, що НПП «Гуцульщина» незаконно передала землі, незаконно вилучила землі, здійснила незаконне будівництво, вчинила інші неправомірні дії. Отже, має місце твердження про об'єктивний факт, який порочить юридичну особу. І це погіршує соціальну оцінку позивача в очах оточуючих, завдає йому шкоди, оскільки справляє враження на суспільство, що позивач не додержується законодавства та Конституції України. Застосовуючи обман, відповідач намагається переконати значну кількість людей щодо доцільності створення НПП «Гуцульщина», а також довести до відома те, що при подальшому існуванні парку буде суттєво обмежений доступ до лісових масивів. Безперечно, така інформація про позивача є негативною, образливою, такою, що не відповідає дійсності, про що свідчать і долучені до матеріалів справи диски відеозапису.

Судом також встановлено, що вся розповсюджена інформація не містить ані критичних оцінок дій позивача, ані мовно-стилістичних засобів у вигляді сатири, гіпербол та алегорій, ані лінгвістичних конструкцій, що характерні для оціночних суджень та підкреслюють субєктивність висловлювання розповсюджувача, таких як: «на мій погляд», «напевне», «можливо», «не виключено» та ін. Таким чином вся розповсюджена інформація є фактичним даними, а тому є предметом судового захисту відповідно до ст. 277 ЦК України.

Також суд бере до уваги і той факт, що відповідач є працівником лісової охорони та працює в аналогічній лісоохоронній організації, тобто являючись посадовою особою із відповідними посадовми обов"язками зобов"язаний викладати факти чи надавати інформацію, яка підтверджена законним джерелом, відповідним документом чи доказом, а не користуватись надуманими фактами чи домислами.

Таким чином, слід визнати неправдивою та недостовірною інформацію, яку поширив ОСОБА_4 щодо незаконної передачі Шешорівській сільській раді Косівського району, Івано-Франківської області землі загальною площею 4,2га, вчинення неправомірних дій до фізичної особи яка гуляла з собакою на території НПП «Гуцульщина», зникнення землі площею 25га з оперативного управління НПП «Гуцульщина», розбазарення земель, які надані парку у користування та оперативне управління, незаконне будівництво на території НПП «Гуцульщина» та практичне незаконне вилучення земель Пістинської сільської ради у відання НПП «Гуцульщина» та зобов»язати його спростувати поширену ним недостовірну інформацію тим способом, яким вона була поширена.

Що стосується решти позовних вимог, то слід відмовити за недоведеністю позивачем в судовому засіданні.

Крім цього, судом встановлено, що трудовому колективу НПП «Гуцульщина» внаслідок поширення такої неправдивої інформації заподіяно моральну шкоду.

Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. ( Абзац пункту 5 в редакції Постанови Пленуму Верховного суду N 5 від 25.05.2001 ) А згідно п. 9 даної постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Враховуючи обставини поширення недостовірної інформації, зважаючи на принцип розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача у відшкодування моральної шкоди 3 000,00 грн., вважаючи таку суму грошових коштів достатньою, для компенсації моральних страждань позивача.

На підставі наведеного ст.ст.3,28,68 Конституції України, ст.10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ч.1ст.270, ст.ст.275, 277, ч.2ст. 302 ЦК України, ст. 26 ЗУ "Про місцеве самоврядування ", п.п.15,18,19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009р. «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», п. 5,9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» та керуючись ч.1ст.11, ч.3ст.10, 213-215 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов задоволити частково.

Визнати неправдивою інформацію яку поширив ОСОБА_4 при публічній зустрічі депутатів Пістинської сільської ради з правоохоронними органами Косівського району від 20.01.2015р. та на прес-конференції від 21.01.2015р., а саме щодо незаконної передачі Шешорівській сільській раді Косівського району, Івано-Франківської області землі загальною площею 4,2га, вчинення неправомірних дій до фізичної особи яка гуляла з собакою на території НПП «Гуцульщина», зникнення землі площею 25га з оперативного управління НПП «Гуцульщина», розбазарення земель, які надані парку у користування та оперативне управління, незаконне будівництво на території НПП «Гуцульщина» та практичне незаконне вилучення земель Пістинської сільської ради у відання НПП «Гуцульщина».

Зобов»язати ОСОБА_4 спростувати таку недостовірну інформацію способом, яким вона була поширена.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь НПП «Гуцульщина» моральну шкоду в сумі 3000 (три тисячі) грн.

В решті частині позову відмовити.

Рішення суду вступає в законну силу після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського Апеляційного суду через Косівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: М.І. Крилюк