Провадження № 2/761/6636/2016
У Х В А Л А

19 липня 2016 року суддя Шевченківського районного суду міста Києва Маліновська В.М., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до Відділу (органу) приватизації державного житлового фонду Управління житлово-комунального господарства Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання недійсним та скасування розпорядження органу приватизації, перевіривши виконання вимог ст.ст. 119, 120 ЦПК України, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою.

Вивчивши матеріали поданої позовної заяви, вважаю, що вони не відповідають вимогам ст. 119 ЦПК України, зокрема, до позовної заяви не додано документу, що підтверджує сплату судового збору у встановлених чинним законодавством розмірах.

Так, відповідно до ч. 5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» розмір ставки судового збору із позовних заяв, які подаються до суду фізичною особою, немайнового характеру становить 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, тобто, 551 грн. 20 коп.

Разом з тим, зі змісту позовних вимог вбачається, що позивачем у позовній заяві об'єднано пов'язані між собою дві самостійні вимоги немайнового характеру, а саме: про визнання недійсними розпорядження органу приватизації Шевченківської районної в м.Києві державної адміністрації №1410 від 24.07.2013р. та скасування розпорядження органу приватизації Шевченківської районної в м.Києві державної адміністрації №1410 від 24.07.2013р.

Згідно роз'яснень, які містяться в п. 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року № 10, якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, пов'язані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою), наприклад, за вимогами про усунення перешкод у користуванні власністю та відшкодування моральної шкоди.

Відтак, враховуючи положення ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та роз'яснення, які містяться в п. 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року № 10, позивачу слід було надати до суду підтвердження щодо сплати судового збору за подання до суду двох самостійних вимог немайнового характеру, тобто, по 551 грн. 20 коп. за кожну, а разом 1 102 грн. 40 коп.

Проте, до позовної заяви позивачем додано квитанцію про сплату судового збору на суму лише 580 грн. 00 коп.

Отже позивачу слід надати до суду документ, яки й би підтверджував доплату судового збору у розмірі 522 грн. 40 коп.

У відповідності з ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст.ст. 42, 119, 121, 209, 210 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Відділу (органу) приватизації державного житлового фонду Управління житлово-комунального господарства Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання недійсним та скасування розпорядження органу приватизації - залишити без руху, надавши позивачам строк для усунення недоліків терміном 5 (п'ять) днів з дня отримання останнім копії ухвали.

Роз'яснити позивачам, що у разі не усунення недоліків у встановлені строки, заява буде вважатися неподаною і повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: