_________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/520/1321/16
Ухвала

про забезпечення позову

28 січня 2016 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Прохорова П.А.

при секретарі Цвігун А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання представника позивача про забезпечення позову по цивільній справі за позовом Одеської міської ради до ОСОБА_1 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки шляхом знесення обєктів самочинного будівництва, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Київського районного суду м. Одеси знаходиться вказана цивільна справа.

У судовому засіданні представник позивача звернувся до суду з заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на житловий будинок, розташований за адресою: м. Одеса, вул. Вєтрова, 43, та заборони органам державної реєстрації прав на нерухоме майно Головного територіального управління юстиції в Одеській області, Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Одеського міського управління юстиції вчиняти будь-які дії, повязані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно, що розташоване за адресою: Одеська область, м. Одеса, вул. Вєтрова 43.

В обґрунтування заявлених вимог представник позивача вказував на те, що предметом позовної заяви, що перебуває на вирішенні суду є звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки шляхом знесення обєктів самочинного будівництва, та за час вирішення справи судом, відносно спірного майна можуть бути укладені правочини щодо його відчуження, передання у користування чи забезпечення зобовязань іншим особам, в наслідок чого виконання можливого рішення суду у випадку задоволення позову може бути істотним чином ускладнено або унеможливлено.

Представник відповідача та відповідач звернулись до суду з письмовими та усними запереченнями, де наголошували на відсутності передбачених законом підстав для вжиття заходів забезпечення позову та на необґрунтованості заяви представника позивача, і з такого просили суд відмовити у застосуванні у справ заходів забезпечення позову.

Суд, вислухавши пояснення учасників справи та проаналізувавши матеріали справи, вказує на наступне.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим кодексом, заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, а також інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Подана позивачем заява про застосування заходів забезпечення позову формально відповідає приписам та вимогам, встановленим ч.2 ст. 151 ЦПК України, а тому підлягає розгляду.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п.4 розяснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до положень ст. 10, 11, 57-60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін та в межах і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при цьому сторони мають право обґрунтовувати належність конкретно доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень та зобовязані довести перед судом ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень.

При цьому оцінка доказам надається виключно в контексті вирішення питання про застосування заходів забезпечення позову, та ні у якому разі не у розумінні вирішення справи по суті.

Так, на вирішенні суду перебуває цивільна справа, предметом спору у якій є звільнення самовільно зайнятої ділянки шляхом знесення обєктів самочинного будівництва, що розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Вєтрова, 43.

З наданих суду сторонами у судових засіданнях пояснень та доказів вбачається, що між сторонами існує реальний спір про право, щодо правового режиму та самовільного характеру будівництва нерухомого майна, що розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Вєтрова, 43.

Відповідно до доученого до матеріалів справи свідоцтва про право власності на нерухоме майно та витягу і.№35687615 від 31.03.2015 року, на час вирішення справи право власності на предмет сопору зареєстровано за відповідачем.

У судовому засіданні представник позивача вимагав накласти арешт та заборону органам державної реєстрації прав вчиняти реєстраційні дії щодо предмету спору, до вирішення справи по суті.

Згідно ч. 3 ст. 152 ЦПК України позов зможе бути забезпечено, зокрема, накладенням арешту на майно, що належить відповідачу, та забороною вчиняти певні дії. Суд може одночасно вжити кілька видів забезпечення позову. При цьому вжиті види забезпечення позову мають бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами.

Таким чином вбачається, що представник позивача просить суд, з метою забезпечення позову у справі обтяжити спірне майно, що на час вирішення справи належить відповідачу та щодо подальшої долі якого вирішується справа.

З такого суд, з метою забезпечення виконання можливого рішення суду у випадку задоволення позову, погоджується з слушністю наведених представником доводів про необхідність тимчасового обмеження прав власника спірного майна щодо розпорядження таким майном без вилучення його з користування, що зумовить необхідний баланс між обсягом тимчасового обмеження прав відповідача та його інтересами щодо використання приналежного йому майна,

При цьому суд зважаючи на те, що заяву про застосування заходів забезпечення позову розглянуто за відсутності учасників справи та їх представників, з метою забезпечення прав таких учасників вважає за необхідне розяснити учасникам справи передбачене положеннями ст. 153 ЦПК України право на звернення до суду з заявою про скасування або заміну застосованих судом заходів забезпечення позову, шляхом подачі до суду вмотивованої заяви.

Виходячи з викладеного та керуючись положеннями ст.ст. 10, 11, 57-60, 151-153, 208-210 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на обєкти нерухомого майна, а саме на два трьохповерхових будинки, розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Вєтрова, 43.

Заборонити органам державної реєстрації прав на нерухоме майно Головного територіального управління юстиції в Одеській області, Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Одеського міського управління юстиції вчиняти будь-які дії, повязані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Вєтрова, 43.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області протягом пяти днів з дня її проголошення через Київський районний суд м. Одеси, однак оскарження цієї ухвали не зупиняє її дії та не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Прохоров П. А.