Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/685/16 Головуючий у суді І-ї інстанції Ясінський Л. Ю.
Доповідач Єгорова С. М.
УХВАЛА

Іменем України

18.05.2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області в складі:

головуючого судді - Єгорової С.М.,

суддів: Дуковського О.Л., Письменного О.А.

із секретарем Яковлєвою Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою ПАТ КБ «ПриватБанк» на рішення Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 03 листопада 2015 року, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Посилалось на те, що відповідно до кредитного договору №KGYWGA01580071 від 20 грудня 2007 року відповідач отримав кредит в розмірі 20 000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом на термін до 20 грудня 2022 року. У зв'язку з порушенням зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 05 серпня 2015 року має заборгованність 5 071.56 доларів США, що курсом 21.71 грн. відповідно до службового розпорядження НБУ складає 110103,57 грн., яка складається з наступного : заборгованості за кредитом в сумі 3 912,62 доларів США, 404,68 доларів США заборгованність по процентами за користування кредитом, 360,00 доларів США заборгованність по комісії за користування кредитом, 141,79 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобов"язань за договором, 11,52 долара США - штраф (фіксована частина), 240,95 доларів США - штраф ( процентна складова). Позивач просив стягнути з відповідача вказану заборгованість за кредитним договором та судовий збір.

Рішенням Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 03 листопада 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ "Приватбанк" заборгованість по кредитному договору № KGYWGA01580071 від 20.12.2007 року в сумі 3912.62 долара США, що за курсом 21.71 грн. відповідно до службового розпорядження НБУ від 05.08.2015 року складає 84942 грн. 98 коп., 50.00 доларів США неустойки, що за курсом 21.71 грн. відповідно до службового розпорядження НБУвід 08.05.2015 складає 1085,5 грн., всього 3962,62 долара США, що за курсом 21.71 грн. відповідно до службового розпорядження НБУ від 05.08.2015 року складає 86028 грн.48 коп., а також судовий збір у розмірі 1101 грн.04 коп.

Додатковим рішенням того ж судувід 18 січня 2016 року доповнено резолютивну частину рішення Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 03 листопада 2015 року у даній справі. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ "Приватбанк" заборгованість по кредитному договору №KGYWGA01580071 від 20.12.2007 року заборгованість за кредитом в сумі 3912,62 доларів США, 404,68 доларів США заборгованність по процентам за користування кредитом, 360,00 доларів США заборгованність по комісії за користування кредитом, 50 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобов"язань за договором, а всього 4723,30 долара США, що за курсом 21.71 грн. відповідно до службового розпорядження НБУ від 05.08.2015 року складає 102629 грн.68 коп., а також судовий збір у розмірі 1101 грн.04 коп.

Ухвалою від 28 січня 2016 року Ульяновський районний суд Кіровоградської області вніс виправлення в рішення Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 03 листопада 2015 року, де у 3-му абзаці мотивувальної частини зазначив правильно "50.00 доларів США неустойки" замість "20.00 доларів США неустойки".

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» з урахуванням змін, викладених письмово (а.с.75-78) ставить питання про зміну судового рішення в частині відмови у задоволенні вимог про стягнення заборгованості по штрафам та зменшення пені, ухвалення нового рішення про задоволення цих вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права та неврахування умов договору, укладеного між сторонами.

Відповідач надав письмові заперечення проти доводів апеляційної скарги та просив розглядати справу за відсутності його та представника, залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, пояснення представника позивача, який підтримав доводи апеляційної скарги з урахуванням змін, викладених у письмових поясненнях, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції у межах, передбачених ст. 303 ЦПК України, вважає. що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору № KGYWGA01580071 від 20 грудня 2007 року відповідач ОСОБА_2 отримав кредит в розмірі 20 000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у строки, передбачені кредитним договором, на термін до 20 грудня 2022 року.

В зв"язку з порушенням зобов"язань за кредитним договором відповідач станом на 05 серпня 2015 року має заборгованність 5 071.56 доларів США, що курсом 21.71, що відповідно до службового розпорядження НБУ складає 110 103,57 грн. , яка складається з наступного: заборгованості за кредитом в сумі 3 912,62 доларів США, 404,68 доларів США заборгованність по прроцентам за користування кредитом, 360,00 доларів США заборгованність по комісії за користування кредитом, 141,79 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобов"язань за договором, 11,52 долара США - штраф (фіксована частина), 240,95 доларів США - штраф (процентна складова), що підтверджується наданим банком розрахунком (а.с. 4-7).

Частково задовольняючи позов ПАТ КБ "Приватбанк" суд першої інстанції вважав, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по кредиту в розмірі 3 912,62 доларів США, заборгованність по процентам за користування кредитом -404,68 доларів США, заборгованність по комісії за користування кредитом - 360,00 доларів США , та 50,00 доларів США неустойки, а також судовий збір у відповідності до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України.

У силу статтей 526, 527, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Кодексу.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції вірно застосував положення ст. ст. 1049, 526, 527, 530, ч. 3 ст. 551 ЦК України, на підставі наданих сторонами доказам (ст. 212 ЦПК України), прийшов до правильного висновку, що між сторонами виникли зобов'язання, що випливають з кредитного договору. Оскільки відповідач неналежним чином виконував обов'язки, покладені кредитним договором, позивач має право на стягнення коштів в судовому порядку.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що умови кредитного договору відповідачем належним чином не виконувалися, наданий позивачем розрахунок заборгованості ним не спростовано, а тому заборгованість за кредитним договором, процентами і з комісії за користування кредитом підлягає стягненню на користь банку; натомість сума пені підлягає зменшенню з підстави, передбаченої частиною третьою статті 551 ЦК України, за наявності інших підстав, які мають істотне значення, враховуючи майновий стан відповідача, перебування на утриманні малолітньої дитини, ступінь виконання ним зобов'язань, занадто високий розмір неустойки порівняно із заподіяними збитками.

Підстави, на які послався суд першої інстанції в обгрунтування своїх висновків підтверджені наданими відповідачем на заперечення доводів апеляційної скарги доказами: довідками про склад сім'ї та відсутність доходів у нього та його дружини (а.с. 95, 94, 96) , копією свідоцтва про народження дитини (а.с. 97).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Визначення поняття зобов'язання міститься у ч. 1 ст. 509 ЦК України.

Відповідно до цієї норми зобов'язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Таке визначення розкриває сутність зобов'язання як правового зв'язку між двома суб'єктами (сторонами), відповідно до якого на одну сторону покладено обовязок вчинити певну дію (певні дії) чи утриматись від її (їх) здійснення; іншій стороні зобов'язання надано право, що кореспондує обовязку першої. Обовязками боржника та правами кредитора вичерпується зміст зобов'язання (ст. 510 ЦК України).

Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Одним із видів порушення зобовязання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк.

При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як "строк дії договору", так і строк (термін) виконання зобовязання" (ст.ст. 530, 631 ЦК України).

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України).

Про правові наслідки порушення зобовязання боржником йдеться також в ч. 1 ст. 611, ч. 2-4 ст. 612, ЦК України, які передбачають відповідальність боржника.

Що стосується доводів заявника про неправильне застосування судом першої інстанції норм ст. 61 Конституції України та ст. 549 ЦК України у звязку з відмовою одночасного стягненням пені і штрафів, то необхідно виходити з такого.

Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Умовами договору передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту (підпункт 4.1 кредитного договору).

У той самий час, згідно з п.п. 4.3 кредитного договору сторонами передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за порушення позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених кредитним договором, більше ніж на 30 днів, у розмірі 250 грн. + 5 % від суми позову (в даному випадку заборгованості по кредиту (тіло кредиту), нарахованих та прострочених процентів та комісії).

З наданого банком розрахунку не вбачається, що пеня і штраф нараховувались за різні порушення виконання зобов'язань.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення виконання грошових зобов'язань за кредитним договором - несвоєчасне погашення та порушення строків платежів свідчить про недотримання банком положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України викладеній в постанові № 6-2003цс15 від 21 жовтня 2015 року, яка в силу ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України.

Під час дослідження доказів та встановлення фактів у справі судом першої інстанції не були порушені норми процесуального права, рішення суду відповідає вимогам матеріального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України суд апеляційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині відповідає вимогам закону, є належно обгрунтованим, тому відсутні підстави для його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 03 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя:

Судді: