Справа № 199/9546/15-ц
23 травня 2016 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі:
головуючого судді Руденко В.В.,
при секретарі Куземі О.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Дніпропетровської міської ради, третя особа: четверта Дніпропетровська державна нотаріальна контора про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом,-
Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, зазначивши, що квартира АДРЕСА_1 на праві спільної часткової власності належала в рівних частках: його діду - ОСОБА_2, його бабусі - ОСОБА_3 та його батькові - ОСОБА_4.
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його дід ОСОБА_2. Заповіту останній не залишив. Після його смерті відкрилася спадщина на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1. Спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняли його дружина ОСОБА_3 та його сини ОСОБА_4 та ОСОБА_5. Частка кожного спадкоємця склала 1/9 частку спірної квартири. Таким чином, частки його бабусі ОСОБА_3 та батька позивача - ОСОБА_6 в праві власності на квартиру стали складати по 4/9 частини спірної квартири.
ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2. Після її смерті відкрилася спадщина на 4/9 частини спірної квартири. Спадщину після смерті бабусі прийняли батько позивача ОСОБА_6 та його дядько ОСОБА_5 в рівних частках.
09 березня 2005 року державною нотаріальною конторою були видані свідоцтва про право на спадщину за законом: на ім'я ОСОБА_4 - на 1/9 частку спірної квартири після смерті батька ОСОБА_2 за реєстром №1-196 та на 4/18 часток спірної квартири після смерті матері ОСОБА_3за реєстром №1-202; на ім'я ОСОБА_5 - на 1/9 частку квартири після смерті батька ОСОБА_2, за реєстром №1-199 та на 4/18 часток спірної квартири після смерті матері ОСОБА_3 за реєстром №1 -205.
Таким чином, після смерті батька та матері, частка його батька ОСОБА_4 в спірній квартирі склала 2/3 її частини, а частка його дядька ОСОБА_5 - 1/3 її частини.
Отримані свідоцтва про право на спадщину за законом його батьком та дядьком не були зареєстровані в Реєстрі прав власності на нерухоме майно. ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3. Спадщину після смерті батька позивача прийняв його брат ОСОБА_5, який на момент смерті батька проживав разом з ним за адресою спірної квартири. Але своїх спадкових прав ОСОБА_5 не оформив і ІНФОРМАЦІЯ_4 дядько помер.
Позивач прийняв спадщину після смерті дядька ОСОБА_5 шляхом подання заяви в державну нотаріальну контору про прийняття спадщини в 6-тимісячний строк після відкриття спадщини.
В жовтні 2015 року він звернувся в Четверту дніпропетровську державну нотаріальну контору для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, як спадкоємець за законом за правом представлення. Але постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10 10.2015 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірну квартиру в зв'язку з тим, що свідоцтва про право на спадщину за законом на частини квартири за адресою:АДРЕСА_1, видані Четвертою дніпропетровською державною нотаріальною конторою за реєстровими номерами 1-196, 1-199, 1-202, 1-205 не зареєстровані належним чином у відповідних державних реєстраційних органах.
У судове засідання позивач не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Проти заочного розгляду справи не заперечувала.
Представник відповідача до судового засідання не з'явився, про час, дату та місце слухання справи повідомлений належним чином. Тому суд вважає можливим зі згоди позивача, у відповідності до вимог ст. 224 ЦПК України, провести заочний розгляд справ та постановити заочне рішення.
Представник третьої особи до судового засідання не з'явився, про час, дату та місце слухання справи повідомлений належним чином. Надав заяву про слухання справи за його відсутності.
Дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що діду позивача - ОСОБА_2, його бабусі - ОСОБА_3 та його батькові - ОСОБА_4 на праві спільної часткової власності, на підставі свідоцтва про право власності на житло від 08.09.1995 року, виданого ВАТ "Дніпрометиз", належала в рівних частках квартира АДРЕСА_1 . Дід позивача ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1. Після його смерті відкрилася спадщина на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1. Спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняли його дружина, ОСОБА_3 та його сини: ОСОБА_4 та ОСОБА_5. Отже частка кожного спадкоємця склала 1/9 частку спірної квартири. Таким чином, частки бабусі позивача ОСОБА_3 та його батька - ОСОБА_6 в праві власності на квартиру стали складати по 4/9 частини спірної квартири, дядька, ОСОБА_5, складала 1/9 частину вказаної квартири. ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_2. Після її смерті відкрилася спадщина на 4/9 частини спірної квартири. Спадщину після смерті бабусі позивача прийняли батько позивача, ОСОБА_6, та його дядько ОСОБА_5 в рівних частках.
09 березня 2005 року державною нотаріальною конторою були видані свідоцтва про право на спадщину за законом: на ім'я ОСОБА_4 - на 1/9 частку спірної квартири після смерті батька, ОСОБА_2, за реєстром №1-196 та на 4/18 часток спірної квартири після смерті матері, ОСОБА_3,за реєстром №1-202; на ім'я ОСОБА_5 - на 1/9 частку квартири після смерті батька ОСОБА_2, за реєстром №1-199 та на 4/18 часток спірної квартири після смерті матері ОСОБА_3 за реєстром №1 -205.
Після смерті батька та матері, частка батька позивача ОСОБА_4 в спірній квартирі склала 2/3 її частини, а частка його дядька ОСОБА_5 - 1/3 її частини.ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3. Спадщину після смерті батька позивача прийняв його брат ОСОБА_5, шляхом звернення з відповідною заявою до нотаріальної контори. Але своїх спадкових прав ОСОБА_5 не оформив і ІНФОРМАЦІЯ_4 дядько помер. Позивач у встановлений законом строк звернувся із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини, таким чином, спадщину прийняв
Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов?язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Згідно ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.
Відповідно до ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
В жовтні 2015 року позивач звернувся нотаріальну контору для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, але постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10 10.2015 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірну квартиру в зв'язку з тим, що свідоцтва про право на спадщину за законом на частини квартири за адресою:АДРЕСА_1, видані четвертою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою за реєстровими номерами 1-196, 1-199, 1-202, 1-205 не зареєстровані належним чином у відповідних державних реєстраційних органах.
Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що оскільки іншим порядком, крім судового, неможливо захистити спадкові права позивача, позовні вимоги щодо визнання права власності є законними та обґрунтованими.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне судові витрати віднести за рахунок позивача.
Керуючись ст.ст. 5, 10, 212-218,224 ЦПК України, ст.ст.1266, 1268, 1269 ЦК України,суд-
Позовні вимоги ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Дніпропетровської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 63,9 м2, житловою площею 32,5 м2, яка складається з: 1 - житлової площею 20,3 м2, 2 - житлової площею 12,2 м2, 3 - кухні площею 12,0 м2, 4 - ванни площею 3,2 м2, 5 - коридору площею 0,6 м2, 6 - туалету площею 2,1 м2, 7 - коридору площею 12,4 м2, 8 - кладової площею 0,6 м2, І - балкону площею 0,5 м2, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4.
Судові витрати віднести за рахунок позивача.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі у десятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Заява про перегляд цього рішення може бути подана відповідачем в Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя