Номер провадження: 22-ц/785/5838/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Таварткіладзе О. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

28.07.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Таварткіладзе О.М.

суддів: Кравця Ю.І., Фальчука В.П.

при секретарі: Лопотані В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2, ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 16 червня 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про зміну черговості одержання права на спадкування, -

В С Т А Н О В И Л А:

Під час розгляду даної справи в апеляційному суді від представника ОСОБА_2, ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 надійшла заява про призначення повторної судово-медичної експертизи. Заявник мотивує це тим, що при проведенні судово-медичної експертизи, експерти Одеського обласного бюро судових експертиз вийшли за межі своїх повноважень і провели замість призначеної судом судово-медичної експертизи, комісійну судово-медичну експертизу. При проведенні комісійної експертизи, до участі у справі залучався лікар-терапевт ОСОБА_7, яка не є експертом Одеського обласного бюро судових експертиз. Також заявник зазначає, що у висновку експертів не містяться посилання на нормативні акти, методи і методики, рекомендовану наукову літературу, інші інформаційні джерела, які використовувалися експертами при готуванні висновку. Також у висновку експертів відсутній докладний опис проведеного дослідження.

Перелічені порушення відносяться до організаційних порушень та порушень методики проведення експертних досліджень.

Крім того, експертами у висновку зміст результатів патологоанатомічного дослідження трупа викривлений і наведений не у відповідності до оригіналу та не узгоджується з протоколом патологоанатомічного дослідження.

Зокрема, експертами наведено висновок, яким змінюється причина смерті ОСОБА_8 і який не узгоджується з протоколом патологоанатомічного дослідження та лікарським свідоцтвом про смерть, що наявні у справі.

Також у висновку експертів вказано про те, що ОСОБА_8 взагалі не надавався догляд в тому числі інтенсивний, якісний та різноманітний раціон харчування. Заявник вказує, що це є ознака первинної кахексії.

Водночас далі у висновку експертизи зазначено про вторинну кахексію, яка є наслідком тривалої запущеної прогресуючої туберкульозної інтоксикації, як результат тривалої і розповсюдженої деструкції легеневої тканини з надлишковим виділенням і розповсюдженням по кров`яному і лімфатичному руслу продуктів тканевого розпаду та бактеріальних токсинів, течію яких було обтяжено приєднаною пневмонією.

Тобто, висновки експертів про причини виникнення у ОСОБА_8 кахексії є суперечливими.

Крім того, не відповідає дійсності висновок експерта про ненадання за життя ОСОБА_8 медичної допомоги та протитуберкульозного лікування, оскільки дане питання експертом на підставі матеріалів справи не досліджено.

Також є необґрунтованим висновок в частині того, що лікарське свідоцтво про смерть ОСОБА_8 повинно було видаватись Одеським обласним бюро судових експертиз.

Крім того поставлене питання про те чи потребував померлий стороннього догляду та допомоги залишено без відповіді.

Заслухавши думки присутніх в залі судового засідання - ініціатора подання заяви адвоката ОСОБА_4, відповідача ОСОБА_5 та її представника адвоката ОСОБА_9, судова колегія виходить з такого.

Відповідно до Правил проведення комісійних судово-медичних експертиз в бюро судово-медичної експертизи, затверджених наказом Міністерства охорони здоров'я України від 17.01.95 року № 6:

Експертизи у відділі проводяться з метою усунення протиріч між раніше проведеною експертизою та іншими матеріалами справи у випадку необгрунтованості висновків або сумнівів особи, яка проводить дізнання, слідчого, прокурора, судді або суду в правильності згаданої експертизи, а також з метою встановлення терміну зачаття, здатності до запліднення, проценту втрати професійної працездатності (див.додаток) і правильності надання медичної допомоги у випадках притягнення до кримінальної відповідальності медичних працівників за "професійні правопорушення" (п. 3);

Залежно від характеру експертизи до складу комісії можуть входити як фахівці тільки в галузі судово-медичної експертизи, так фахівці інших медичних (у тому числі і фахівці медико-соціальних експертних комісій МОЗ) і немедичних спеціальностей. За своїм процесуальним становищем всі вони при проведенні експертизи є експертами (п. 4);

Експертна комісія повинна складатися не менш як з трьох осіб: голови, члена (членів) комісії і доповідача зі справи. Головою експертної комісії, як правило, повинен бути начальник бюро (п. 5).

Відповідно до Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 № 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012 № 1950/5:

- Згідно з процесуальним законодавством України експертами виконуються первинні, додаткові, повторні, комісійні та комплексні експертизи.

Комісійною є експертиза, яка проводиться двома чи більшою кількістю експертів, що мають кваліфікацію судового експерта за однією експертною спеціалізацією (фахівцями в одній галузі знань). Комісія експертів може утворюватися органом (особою), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), або керівником експертної установи (п. 1.2.11);

Керівник експертної установи розглядає отримані матеріали і доручає відповідному структурному підрозділу експертної установи організувати проведення експертизи (абз. 1 п. 4.1.);

У разі коли призначена первинна, додаткова, повторна або комплексна експертиза за процесом дослідження чи наданими об'єктами не є такою по суті, керівник експертної установи організовує проведення відповідної експертизи, а у вступній частині висновку зазначаються мотиви зміни її процесуального визначення відповідно до законодавства (п. 4.2).

У висновку комісійної судово-медичної експертизи № 429, проведеної Одеським обласним бюро судових експертиз 17.03.2014 року комісія експертів не погодилася з причиною смерті ОСОБА_8, зазначеної у протоколі патологоанатомічного дослідження № 122/П від 14.04.2010 року, складений патологоанатомом ОСОБА_10 КУ «Міська клінічна інфекційна лікарня» та зазначила, що причина смерті визначена неправильно. Комісія послалася на те, що у відповідності до діючій на час смерті ОСОБА_8 «Інструкції відносно заповнення і видачі лікарського свідоцтва про смерть» після констатації смерті ОСОБА_8 та приймаючи до уваги відсутність заведеної медичної карти стаціонарного хворого на ОСОБА_8 (що свідчить що останній на стаціонарному лікуванні не перебував), розтин трупа здійснено без врахування відомостей медичної документації і видача патологоанатомом лікарського свідоцтва про смерть ОСОБА_8 була в такому разі необґрунтованою, оскільки лікарське свідоцтво про смерть видається патологоанатомом лише після повного вивчення медичної документації лікувально-профілактичної установи, де хворий перебував більше однієї доби. Лише після вивчення цієї документації патологоанатом може переходити до розтину і в подальшому здійснювати додаткові методи дослідження. У зв`язку з ненаходженням тяжкого хронічно хворого ОСОБА_8 на стаціонарному лікуванні у лікарні або в лікувально-профілактичній установі та відсутності медичної документації, відсутності обстеження дільничним лікарем після констатації смерті медичним працівником, компетентні органи повинні були направити його труп до Одеського обласного бюро судово-медичної експертизи для подальшого його дослідження, що було проігноровано.

Таким чином, керівник експертної установи після вивчення матеріалів, серед яких було лікарське свідоцтво та протоколі патологоанатомічного дослідження № 122/П від 14.04.2010 року, складений патологоанатомом ОСОБА_10 КУ «Міська клінічна інфекційна лікарня» - тобто медичним працівником, у відповідності до наданих повноважень, прийняв рішення про проведення експертизи у складі комісії експертів, яку очолив особисто. До компетенції керівника експертної медичної установи є визначення складу комісії. Включення до складу комісії фахівців інших медичних спеціальностей навіть якщо дані фахівці не працюють безпосередньо в бююро судових експертиз є правом керівника експертної медичної установи.

В даному випадку був залучений лікар-терапевт, тобто лікар, який працює у терапії галузі медицини, яка займається проблемами захворювання внутрішніх органів, в тому числі органів системи дихання.

Зазначаючи про відсутність у висновку експертизи посилання на нормативні акти, методи і методики, рекомендовану наукову літературу, інші інформаційні джерела, які використовувалися експертами при готуванні висновку, заявник не вказав чи призвів такий недолік до неправильності самого експертного висновку і в чому саме. Одночасно заявником не наведено які саме нормативні акти, методи і методики порушено експертним висновком.

За наведених обставин немає підстав вважати про наявність порушень, які є підставою для призначення повторної судово-медичної експертизи.

Відсутність докладного опису проведеного експертного дослідження сама по собі не є самостійною підставою для призначення повторної експертизи. Висновок експерта для суду як і будь-який інший доказ немає заздалегідь встановленої сили, і так само, як і іншій доказ, підлягає оцінці. В даному випадку районний суд надав об`єктивну оцінку експертному висновку в сукупності з іншими обставинами справи.

Посилання заявником на невідповідність причини смерті ОСОБА_8 кахексії, зазначеної у висновку експертизи з причиною смерті зафіксованої патологоанатомом як на підставу проведення повторної експертизи, не можуть бути взятими до уваги, оскільки експертна комісія у висновку зазначила про порушення паталагоанатомом діючої на час смерті ОСОБА_8 Інструкції щодо заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть.

Так, відповідно до Інструкції щодо заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть, затвердженої наказом МОЗ України № 545 від 08.08.2006 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України за № 1152/13026 від 25.10.2006 року:

- лікарське свідоцтво про смерть видається лікарем медичного закладу, що лікував померлого, на підставі спостережень за хворим і записів у медичній документації, які відображали стан хворого до його смерті, або патологоанатомом на підставі вивчення медичної документації і результату розтину (п. 2.2.);

- у разі, якщо смерть настала внаслідок дії зовнішніх факторів (травми, асфіксії, дії крайніх температур, електричного струму, отруєнь тощо), після штучного аборту, проведеного поза межами медичного закладу, смерті на виробництві, при раптовій смерті дітей першого року життя та інших осіб, які не перебували під медичним наглядом, померлих, особа яких не встановлена, а також у тих випадках, коли є підозра на насильницьку смерть, лікарське свідоцтво про смерть видається судово-медичним експертом після розтину (п. 2.3.).

Таким чином, обов`язковою умовою наявності підстав для видачі лікарського свідоцтва про смерть є:

лікарем медичного закладу - лікування ним хворого та спостереження за ним; наявність записів у медичній документації, які відображають стан хворого до смерті;

патологоанатомом вивчення медичної документації та розтину трупа;

Дані вимоги інструкції були проігноровані, оскільки хворий не перебував під медичним лікуванням і спостереженням лікуючого лікаря. Медична документація хворого ОСОБА_8 є відсутньою.

В такому випадку у відповідності до п. 2.3. Інструкції лікарське свідоцтво про смерть видається судово-медичним експертом після розтину.

Встановивши порушення Інструкції щодо заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть, затвердженої наказом МОЗ України № 545 від 08.08.2006 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України за № 1152/13026 від 25.10.2006 року, експертна комісія обґрунтовано зазначила про це у висновку комісійної судово-медичної експертизи.

Крім того, експертна комісія не погодилася і з самою причиною смерті ОСОБА_8, яка була зазначена у лікарському свідоцтві про смерть та в протоколі патологоанатомічного дослідження № 122/П від 14.04.2010 року - дісемінований туберкульоз з ураженням тканин легень з розпадом, внутрішньо грудних і брижеїчних лімфатичних вузлів з подальшою кахексією (виснаження). З посиланням на матеріали справи, комісія експертів вказала хронічний характер захворювання та на загрозливий для життя стан кахексію (тяжка ступінь виснаження організму в цілому), внаслідок тривалої запущеної прогресуючої туберкульозної інтоксикації, як результат тривалої і вираженої деструкції легеневої тканини з сильним виділенням і розповсюдженням по кровяному та лімфатичному руслу продуктів тканинного розпаду і бактеріальних токсинів, течія якої було обтяжено приєднаною пневмонією. При цьому ніяких суперечливих тлумачень поняття «кахексія» експертами не допущено. Дійсно у висновку, йдеться про те, що хворий або взагалі не отримував догляд в тому числі інтенсивний, якісний та різноманітний раціон харчування. Проте розкриваючи причину смерті хворого, експертна комісія зазначила, про ускладнення основної хвороби і кахексію (тяжку ступінь винаження організму в цілому). При цьому в експертизі йдеться про такий важливий фактор розвитку кахексії, як аліментарна недостатність (недостатність харчування, голодування). Тобто первинна кахексія (недостатність харчування) поєднана з основною триваючою хворобою цілком може розвинутися у вторинну кахексію (ускладнення).

При таких обставинах немає підстав вважати, що у висновку експертної комісії допущені суперечливі тлумачення поняття «кахексія» при описанні причини смерті ОСОБА_8

Посилання заявника на помилковість висновку експертизи, що лікарське свідоцтво про смерть ОСОБА_8 повинно було видаватись Одеським обласним бюро судових експертиз, вже розкрито в даній ухвалі з приведенням положень п. п. 2.2., 2.3. Інструкції щодо заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть, затвердженої наказом МОЗ України № 545 від 08.08.2006 року.

Питання щодо надання (ненадання) за життя ОСОБА_8 медичної допомоги та протитуберкульозного лікування охоплюється нормою ст. 1259 ЦК України, яка є правовою підставою заявленого позову та водночас предметом судового дослідження. Як вже зазначалося, висновок експерта для суду, як і будь-який інший доказ, немає заздалегідь встановленої сили, і так само, як і іншій доказ, підлягає оцінці.

У висновку комісійної судово-медичної експертизи, зазначено, що померлий потребував комплексного лікування, детоксикації, ретельного загального догляду та інтенсивного, якісного та різноманітного харчування.

Таким чином, дослідивши всі доводи заяви представника ОСОБА_2, ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про призначення повторної судово-медичної експертизи у цивільній справі за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2, ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 16 червня 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про зміну черговості одержання права на спадкування, судова колегія не знаходить підстав для задоволення такої заяви, оскільки підстави для призначення повторної судової експертизи, передбачені ч. 2 ст. 150 ЦПК України відсутні.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 150 ч. 2 168, 301 ч. 6, 303 ЦПК України, судова колегія

У Х В А Л И Л А:

Заяву представника ОСОБА_2, ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про призначення повторної судово-медичної експертизи - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.М. Таварткіладзе

Судді: Ю.І. Кравець

ОСОБА_11