Справа № 473/1454/16-ц
РІШЕННЯ

іменем України

"18" серпня 2016 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої - судді Ротар М.М., при секретарі - Фінько О.П.

За участю законного представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вознесенську цивільну справу за позовом ОСОБА_1, в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення осіб від права спадкування ,

В С Т А Н О В И В :

19 квітня 2016 року законний представник ОСОБА_2 звернулася до суду в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_1 з позовом про усунення від права спадкування відповідача ОСОБА_3

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_4 З останнім вона проживала однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 1993 року по 06.05.2015 рік. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_1.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 9,52 га, яка розташована в межах території Вознесенської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області.

Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 є його сини ОСОБА_1 та відповідач по справі ОСОБА_3

Спадщину після смерті батька спадкоємці прийняли, щляхом подання до нотаріальної контори заяв про прийняття спадщини. На підставі, яких в Першій Вознесенські державній нотаріальній конторі заведена спадкова справа № 129/2015.

Однак представник зазначала, що після ДТП, яка відбулася 08.11.2014 року ОСОБА_4 до останньої хвилини життя знаходився у стані коми, перебував у безпорадному стані та потребував постійного догляду. Відповідач не піклувався та не утримував померлого, не надавав будь якої допомоги. Всім необхідним його забезпечувала вона, постійно проживала з ним, купувала необхідні ліки.

Враховуючи вказані обставини законний представник ОСОБА_2 просила усунути відповідача ОСОБА_3 від права спадкування за законом після смерті ОСОБА_4

В судовому засіданні законний представник неповнолітнього ОСОБА_1 - ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали у повному обсязі, додатково пояснила, що після ДТП її чоловік ОСОБА_4 перебував у тяжкому стані. Він проходив лікування у реанімаційному відділенні Вознесенської ЦРЛ, в хірургічному відділенні, в неврологічному відділенні, постійно знаходячись у комі. З 15.01.2015 року він перебував вдома до дня своєї смерті. Догляд за ОСОБА_4 здійснювала вона, купувала всі необхідні ліки. Відповідач свідомо ухилявся від надання допомоги, в той час коли батько був у безпорадному стані та потребував такої допомоги. Вважала, що ОСОБА_3 не має право на спадкування майна після смерті батька.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав у повному обсязі. Пояснив, що він знав, що батько після ДТП перебував у комі у зв'язку з тяжкими тілесними ушкодженнями. Однак до нього ніхто не звертався за допомогою. Він особисто пропонував свою допомогу ОСОБА_2, але вона відмовилася. Не навідував батька, тому що не знав, яка буде реакція у членів його сім'ї на його присутність

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, матеріали спадкової справи № 129/2015, суд дійшов до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_4 (свідоцтво про смерть - а.с.4). Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 9,52 га, яка розташована в межах території Вознесенської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Спадкоємцями померлого першої черги за законом є його діти: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.14) та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.13).

Спадкоємці звернулися до Першої Вознесенської державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини. На підставі їх заяв заведена спадкова справа 129/2015. Відповідно до вимог ч.5 ст.1224 ЦК України особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо судом буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Пункт 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року за № 7" Про судову практику у справах про спадкування" роз'яснює, що правило частини п'ятої статті 1224 ЦК України стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до Сімейного кодексу України не були зобов'язані утримувати спадкодавця.

Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Виходячи зі змісту зазначеної норми, суд при вирішенні такої справи повинен встановити як факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи.

Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребує допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на ухилення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Таким чином, ухилення характеризується умисною формою вини.

Відповідно до вимог ст.ст. 10,60 ЦПК України кожна сторона має довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В судовому засіданні було встановлено, що 08.11.2014 року ОСОБА_4 в результаті ДТП отримав тяжкі тілесні ушкодження, в т.ч. забій головного мозку. З 10.11.2014 року по 08.01.2015 року знаходився на лікування в нейрохірургічному відділенні МОЗУ УОЗ м. Миколаєва з діагнозом забій головного мозку, перебував у край тяжкому стані, без свідомості. З 08.01.2015 року по 15.01.2015 року знаходився на лікуванні у КУ "Вознесенська центральна районна лікарня" з діагнозом багатовогнищевий забій головного мозку з ураженням стовбурових відділів, у вигляді післятравматичної енцефалопатії, стадія декомпенсації. Знаходився в тяжкому стані, без свідомості. Вказані обставини підтверджуються виписками із історії хвороби (а.с. 8,9)

З 15.01.2015 року ОСОБА_4 був виписаний додому, де і знаходився до дня своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_3.

Судом також встановлено, що ОСОБА_4 був у безпорадному стані й потребував сторонньої допомоги. В цей період догляд за ним та необхідну допомогу надавала ОСОБА_2 та члени її сім'ї.

Зазначені обставини підтвердили в судовому засіданні свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, які підтвердили, що постійних догляд за ОСОБА_4 здійснювала ОСОБА_2 Відповідача ОСОБА_3 вони жодного разу не бачили, не було його і на похованні батька.

Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач ОСОБА_3 пояснив, що про смерть батька він не знав. За час хвороби батька до нього ніхто за допомогою не звертався, він особисто пропонував ОСОБА_2 свою допомогу та підтримку, однак вона відмовилася. Вказані обставини підтвердила свідок ОСОБА_8, яка пояснила, що бачила, як ОСОБА_3 після ДТП біля лікарні спілкувався з ОСОБА_2, однак коли це було та про що розмовляли їй не відомо.

В свою чергу ОСОБА_2 заперечувала факт спілкування з ОСОБА_3, однак пояснила, що дійсно за допомогою до нього вона не зверталася.

Відповідно законодавства, що регулює спадкові відносини, для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права на спадкування відповідно до ч.5 ст.1224 ЦК України має значення сукупність таких обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання; перебування спадкодавця в безпорадному стані; потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи.

Таким чином, лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів у їх сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування.

Досліджені судом докази свідчать про недоведеність позивачем заявлених позовних вимог, оскільки він не надав суду доказів одночасного настання обставин, зазначених у ч.5 ст.1224 ЦК України.

Враховуючи вищевикладене та встановлені судом обставини, позовні вимоги позивача ОСОБА_1, в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_2 про усунення від права на спадкування необґрунтовані та задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення від права спадкування, - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які не були присутні під час оголошення рішення, мають право оскаржити рішення протягом 10 днів з моменту отримання копії рішення .

Суддя : М.М. Ротар