Справа № 761/1554/16-ц
Провадження № 2/761/3303/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

02 серпня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Піхур О.В.

при секретарі: Кияшко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Універсальна лізингова компанія «Ленд-Ліз» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфа Фінанс», ОСОБА_1, ОСОБА_2, треті особи: Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк», ОСОБА_3 про визнання права власності на рухоме майно, визнання недійсним правочину про відчуження рухомого майна та витребування рухомого майна з незаконного володіння, -

ВСТАНОВИВ:

У січня 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Універсальна лізингова компанія «Ленд-Ліз» (далі - позивач) звернулося до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфа Фінанс» (далі - відповідач 1), ОСОБА_1 (далі - відповідач 2), ОСОБА_2 (далі - відповідач 3), треті особи: Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк», ОСОБА_3 про визнання права власності на рухоме майно, визнання недійсним правочину про відчуження рухомого майна та витребування рухомого майна з незаконного володіння.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 10 червня 2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Альфа Фінанс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Універсальна лізингова компанія «Ленд-ліз» було укладено Договір про відступлення права вимоги №6888 від 10.06.2015 року, в тому числі і за Договором фінансового лізингу №100055-3 від 15.06.2011 року, укладеного ТОВ «Альфа Фінанс», в якості Лізингодавця, та ОСОБА_3, в якості Лізингоодержувача, на користь ТОВ «УЛК «Ленд-ліз». В зв'язку з чим до ТОВ «УЛК «Ленд-ліз» перейшло право власності на предмет лізингу. Предметом лізингу по вказаному Договору лізингу виступав транспортний засіб: марки FORD, модель: KUGA TREND, тип: легковий універсал-В, 2011 року випуску, номер кузову НОМЕР_4, номер двигуна НОМЕР_1, колір: сірий. До дати укладення Договору цесії, вказаний Транспортний засіб було придбано Товариством з обмеженою відповідальністю «Альфа Фінанс» для передачі його у лізинг, за кошти, надані Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та було передано Товариством з обмеженою відповідальністю «Альфа Фінанс» в заставу ПАТ «Альфа-Банк», у якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, на підставі Договору застави рухомого майна № 559/11 від 27.07.2011 р.. 15.06.2011 року між ТОВ «Альфа Фінанс», фізичною особою-громадянкою України ОСОБА_3 був укладений Договір фінансового лізингу №100055-3 від 15.06.2011 року, згідно із п.1 якого ТОВ «Альфа Фінанс» придбав у власність предмет лізингу - спірний транспортний засіб. Згідно Договору лізингу ОСОБА_3 зобов'язалась прийняти предмет лізингу та оплатити лізингові платежі в строки та в розмірі, що передбачені Договором лізингу. В подальшому ОСОБА_3 порушуючи умови договору лізингу щодо належного виконання зобов'язань з оплати лізингових платежів, допустила прострочення з оплати лізингових платежів більше ніж 30 календарних днів. ТОВ «Альфа Фінанс», , звернулось з позовом за захистом порушеного права до постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий союз», яким було розглянуто справу №994-12/219/13 та постановлено рішення від 08.05.2013 року, про розірвання Договору лізингу, та вилучення з володіння та користування ОСОБА_3 спірного транспортного засобу, стягнуто з неї заборгованість за Договором лізингу. Згідно з Постановою ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві від 07.11.2013 року по виконавчому провадженню №40599869 на транспортний засіб FORD KUGA 2011 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 було накладено арешт та оголошено заборону на його відчуження, яка діяла до 03.02.2015 року. Окрім того, постановою ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві від 22 січня 2014 року по ВП №40599869 в зв'язку з не виконанням боржником добровільно рішення суду, транспортний засіб був оголошений в розшук. Позивач, придбавши у власність транспортний засіб звернувся до УДАІ ГУМВС в м. Києві для здійснення реєстрації права власності на транспортний засіб за собою, однак у реєстрації права власності було відмовлено. 06 липня 2015 р. УДАІ ГУМВС в м. Києві листом №10/14175вх. повідомило ТОВ «УЛК «Ленд- Ліз», що згідно даних автоматизованої інформаційно-пошукової системи УДАІ м. Києва та НАІС ДДАІ МВС України станом на 06.07.2015 року, вказаний Транспортний засіб за ТОВ «Альфа Фінанс», не зареєстровано. 07 вересня 2015 р. УДАІ ГУМВС в м. Києві листом №10/16796вх. повідомило ТОВ «УЛК «Ленд- Ліз», що згідно даних автоматизованої інформаційно-пошукової системи НАІС ДДАІ МВС України, 24.04.2014 року автомобіль марки FORD, модель: KUGA TREND, 2011 року випуску, номер кузову НОМЕР_4, номерний знак НОМЕР_3, який належав ТОВ «Альфа Фінанс» (), на підставі довідки-рахунок ВІА №400439 від 22.04.2014 року, виданою ТОВ «АВТО- ПАУЕР» (), був перереєстрований на нового власника фізичну особу, громадянку України - ОСОБА_1. В подальшому транспортний засіб був відчужений громадянці України - ОСОБА_2. Отже, Транспортний засіб був відчужений (перереєстрований) двічі 22.04.2014 року з ТОВ «Альфа Фінанс» на користь ОСОБА_1 та 29.05.2014 року на користь ОСОБА_2. Таким чином, позивач, як правонаступник ТОВ «Альфа Фінанс», по Договору лізингу, та як власник вказаного Транспортного засобу, зазнав порушення свого права власності на транспортний засіб, у зв'язку з чим порушене право підлягає захисту судом.

Тому, позивач просив суд визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю «Універсальна лізингова компанія «Ленд-ліз» право власності на транспортний засіб: марки FORD, модель: KUGA TREND, тип: Легковий Універсал-В, 2011 року випуску, номер кузову НОМЕР_4, номер двигуна НОМЕР_1, колір: сірий; визнати недійсним правочин укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Альфа Фінанс та ОСОБА_1 щодо відчуження 24.04.2014 р. транспортного засобу марки: FORD, моделі: KUGA TREND, 2011 року випуску, номер кузову НОМЕР_4 на підставі довідки-рахунок ВІА№400439 від 22.04.2014 р.; витребувати від ОСОБА_2 транспортний засіб марки: FORD, моделі: KUGA TREND, 2011 року випуску, номер кузову НОМЕР_4 та передати його власнику: Товариству з обмеженою відповідальністю «Універсальна лізингова компанія «Ленд-ліз» та стягнути витрати по сплаті судового збору.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача 1 в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. На адресу суду надіслав заяву, у якій просив позовні вимоги задовольнити. Крім того, зазначив в заяві, що між ТОВ «Альфа Фінанс» та ОСОБА_1 жодний правочин щодо відчуження (передачі права власності) автомобіля марки: FORD, моделі: KUGA TREND, 2011 року випуску, номер кузову НОМЕР_4 не укладався та грошові кошти від ОСОБА_1 за зазначений транспортний засіб на розрахунковий рахунок ТОВ «Альфа Фінанс» не надходили.

Відповідач 2 та відповідача 3 в судове засідання не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили, заперечення на позовну заяву не подали.

Представник третьої особи Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заперечення на позовну заяву не подав.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила, заперечення на позовну заяву не подала.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальності «Альфа Фінанс» (лізингодавець) та ОСОБА_3 (лізингоодержувач) було укладено Договір лізингу № 100055-3 від 15.06.2011 року, відповідно до умов якого, лізингодавець зобов`язується придбати відповідно до встановлених в цьому договорі лізингоодержувачем умов, транспортний засіб (предмет лізингу) та передати його у володіння, користування та за умов визначених цим договором у власність лізингоодержувачу, а лізингоодержувач зобов`язується прийняти від лізингодавця предмет лізингу, сплачувати йому за користування предметом лізингу протягом строку визначеному цим договором лізингові платежі та викупити предмет лізингу на наступних умовах: предмет лізингу - транспортний засіб, а саме: легковий автомобіль марки Ford, моделі KUGA, колір сірий, об`єм двигуна 2500, трансмісія автоматична, додаткові характеоистики якого визначаються лізингоодержувачем в Специфікації, яка є додатком № 2 до Договору та вважається замовленням на придбання лізингодавцем предмету лізингу відповідно до вказівок лізингоодержувача (п. 1.1 договору); вартість предмету лізингу - 273800,00 грн., в тому числі податок на додану вартість 45633,33 грн. (п. 1.2 договору); строк лізингу - 60 місяців згідно із Графіком платежів, що є Додатком № 1 до Договору (п. 1.3 договору); аванс - сума авансу складає 69300,00 грн. (п. 1.4 договору); розмір, склад та порядок сплати лізингових платежів - протягом строку дії цього договору лізингоодержувач сплачує лізингодавцю лізингові платежі в порядку та строки визначені сторонами у Графіку платежів, що є додатком до цього договору. Лізингові платежі підлягають коригуванню відповідно до умов Розділу № 2 Договору (п. 1.5 договору); франшиза (по страхуванню КАСКО) - пошкодження: 1%, повне знищення: 5%, незаконне заволодіння: 5% (п. 1.7 договору).

Пунктом 6.12 Розділу № 2Договору фінансового лізингу «Загальні умови договору фінансового лізингу для фізичних осіб ТОВ «Альфа-фінанс» передбачено, що лізингоодержувач зобов`язаний на вимогу лізингодавця надати останньому предмет лізингу для перевірки його стану та/або для проходження огляду (або Державного технічного огляду) в день, час та місце, вказані лізингодавцем у відповідній вимозі, що направляється останнім в порядку передбаченому договором.

Відповідно до п. 7.4 Розділу № 2 Договору фінансового лізингу «Загальні умови договору фінансового лізингу для фізичних осіб ТОВ «Альфа-фінанс», лізингодавець має право без згоди лізингоодержувача відступити свої права та/або обов`язки за цим договором на користь третьої особи. В разі, якщо відступлення лізингодавцем своїх прав за договором призвело до переходу права власності на предмет лізингу до третьої особи - нового кредитора, даний договір, в тому числі всі права та обов`язки лізингоодержувача, зберігає свою чинність в повному обсязі.

За договором фінансового лізингу лізингодавець зобов'язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі) (ч. 2 ст. 1 Закону України «Про фінансовий лізинг»).

08 травня 2013 року Постійно діючим Третейським судом при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий союз» було винесено рішення, яким було задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфа Фінанс» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за Договором фінансового лізингу №100055-3 від 15.06.2011 року та зазначено: розірвати Договір фінансового лізингу №100055-3 від 15.06.2011 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Альфа Фінанс» та ОСОБА_3; вилучити з володіння та користування ОСОБА_3 транспортний засіб - легковий автомобіль марки FORD KUGA 2011 року випуску, колір сірий, бензиновий двигун об`ємом 2524 см.куб., номер кузову/шасі НОМЕР_4, реєстраційний номер НОМЕР_3 та передати його в управління власнику - Товариству з обмеженою відповідальністю «Альфа Фінанс»; стягнути з відповідача, якою є громадянка України ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфа Фінанс» заборгованість у сумі 461599,30 грн..

Ухвалою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 22 серпня 2013 року по справі №751/5208/13-ц було задоволено заяву ТОВ «Альфа-Фінанс» про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 08.05.2013 року.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами (ч. 1 ст. 14 ЦПК України).

Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини (ч. 3 ст. 61 ЦПК України).

13 вересня 2013 року Новозаводським районним судом м. Чернігова було видано виконавчий лист від 22.08.2013 року по справі №751/5208/13-ц про вилучення з володіння та користування ОСОБА_3 транспортний засіб - легковий автомобіль марки FORD KUGA 2011 року випуску, колір сірий, бензиновий двигун об`ємом 2524 см.куб., номер кузову/шасі НОМЕР_4, реєстраційний номер НОМЕР_3 та передати його в управління власнику - Товариству з обмеженою відповідальністю «Альфа Фінанс».

07.11.2013 року головним державним виконавцем Макаренко С.В. відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві було винесено постанову по виконавчому провадженню № 40599869 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою було накладено арешт на легковий автомобіль FORD KUGA 2011 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3, що належить боржнику: ОСОБА_3 та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику: ОСОБА_3 лише в межах суми боргу.

Крім того, 22.01.2014 року головним державним виконавцем Макаренко С.В. відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві було винесено постанову по виконавчому провадженню № 40599869 про розшук майна боржника, а саме легкового автомобіля FORD KUGA 2011 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3, що належить боржнику: ОСОБА_3.

Однак, у зв`язку з тим, що розшук майна боржника протягом року виявився безрезультатним, 03.02.2015 року головним державним виконавцем Макаренко С.В. відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві було винесено постанову по виконавчому провадженню № 40599869 про повернення виконавчого документа стягувачеві.

Судом встановлено, що 10 червня 2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Альфа Фінанс» (цедент) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Універсальна лізингова компанія «Ленд-Ліз» (цесіонарій) було укладено Договір відступлення права вимоги (цесії) з переходом права власності на транспортні засоби, що є предметом договорів фінансового лізингу, відповідно до умов якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, цедент відступає цесіонарієві, а цесіонарій набуває право вимоги, належне цедентові, і стає кредитором за Договорами фінансового лізингу, які укладені між цедентом та відповідними боржниками згідно переліку, зазначеному в Додатку № 1 до цього договору, що є його невід`ємною частиною. Відповідно до п. 3 договору, до цесіонарія переходить зазначене вище право вимоги до боржників в повному обсязі з моменту підписання сторонами та нотаріального посвідчення даного договору. Згідно п. 4 договору, у зв`язку із набуттям цесіонарієм прав та обов`язків кредитора за договорами фінансового лізингу та переходом до цесіонарія права вимоги сплати залишкової вартості відповідних транспортних засобів, зазначених у Додатку № 1 до цього договору, право власності на такі транспортні засоби переходить до цесіонарія після підписання та нотаріального посвідчення цього договору.

Відповідно до Додатку № 1 Договору відступлення права вимоги (цесії) з переходом права власності на транспортні засоби, що є предметом договорів фінансового лізингу від 10.06.2015 року, сторони погодили, що цедент уступає цесіонарію право вимоги існуючої заборгованості та залишкової вартості транспортних засобів від боржників згідно таблиці, де зокрема зазначено боржником ОСОБА_3.

Кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов'язку боржника третьою особою (ч. 1 ст. 512 ЦК України).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 514 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи, на адресу ОСОБА_3 було направлено повідомлення про відступлення для клієнта, вих. № 1519/15/4 від 10 червня 2015 року.

Заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням (ч. 1 та ч. 2 ст. 516 ЦК України).

Листом Управління державної автомобільної інспекції від 07.09.2015 року № 10/16796 було повідомлено позивачу, що згідно національної автоматизованої інформаційної системи «НАІС» ДДАІ МВС України 24.04.2014 року автомобіль «FORD KUGA», сірого кольору, 2011 року випуску, номер кузову НОМЕР_4, номерний знак НОМЕР_3, який належав ТОВ «Альфа Фінанс» (), на підставі довідки-рахунок ВІА№400439 від 22.04.2014 року виданою ТОВ «Авто-Пауер», був перереєстрований на нового власника - гр. ОСОБА_1.

Крім того, судом встановлено, що станом на 02.08.2016 року, власником легкового автомобіля «FORD KUGA», сірого кольору, 2011 року випуску, номер кузову НОМЕР_4, є ОСОБА_2, підстава реєстрації: довідка-рахунок №ВІА485384 від 29.05.2014 року, відповідно до Реєстраційної картки транспортного засобу.

Ухвалою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 25 січня 2016 року було замінено сторону виконавчого провадження за ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 22.08.2013 справа №751/5208/13-ц за заявою ТОВ «Альфа Фінанс» про видачу виконавчого листа на підставі рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий союз» по справі за позовом ТОВ «Альфа Фінанс» від 08.05.2013 про стягнення заборгованості за Договором фінансового лізингу №100055-3 від 15.06.2011, а саме стягувача з Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфа Фінанс» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Універсальна лізингова компанія «Ленд-ліз».

Отже, враховуючи те, що рішенням Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий союз» було розірвано Договір фінансового лізингу №100055-3 від 15.06.2011 року з вилученням з володіння та користування відповідача вищезазначений транспортний засіб, а також те, що на час перереєстрації даного автомобіля на ОСОБА_1 на підставі довідки-рахунок ВІА№400439 від 22.04.2014 року було накладено постановою головного державного виконавця Макаренко С.В. від 07.11.2013 року арешт та оголошено заборону на його відчуження, а тому суд прийшов до висновку, що позовні вимоги в частині визнання недійсним правочин укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Альфа Фінанс та ОСОБА_1 щодо відчуження 24.04.2014 р. транспортного засобу марки: FORD, моделі: KUGA TREND, 2011 року випуску, номер кузову НОМЕР_4 на підставі довідки-рахунок ВІА№400439 від 22.04.2014 р., підлягають задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей (ч. 1, ч. 2, ч. 3, ч. 5 та ч. 6 ст. 203 ЦК України).

Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування (ч.1 ст. 216 ЦК України).

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.2009 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» передбачено, що реституція як спосіб захисту цивільного права (частина перша статті 216 ЦК) застосовується лише в разі наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним чи який визнано недійсним. У зв'язку з цим вимога про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, за правилами реституції може бути пред'явлена тільки стороні недійсного правочину. Норма частини першої статті 216 ЦК України не може застосовуватись як підстава позову про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, яке було відчужене третій особі. Не підлягають задоволенню позови власників майна про визнання недійсними наступних правочинів щодо відчуження цього майна, які були вчинені після недійсного правочину. У цьому разі майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача - з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК. Відповідно до частини п'ятої статті 12 ЦК добросовісність набувача презюмується. Якщо судом буде встановлено, що набувач знав чи міг знати про наявність перешкод до вчинення правочину, в тому числі й те, що продавець не мав права відчужувати майно, це може свідчити про недобросовісність набувача і є підставою для задоволення позову про витребування у нього майна. Рішення суду про задоволення позову про повернення майна, переданого за недійсним правочином, чи витребування майна із чужого незаконного володіння є підставою для здійснення державної реєстрації права власності на майно, що підлягає державній реєстрації, за власником, а також скасування попередньої реєстрації.

Враховуючи те, що судом визнано недійсним правочин укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Альфа Фінанс та ОСОБА_1 щодо відчуження 24.04.2014 р. транспортного засобу марки: FORD, моделі: KUGA TREND, 2011 року випуску, номер кузову НОМЕР_4 на підставі довідки-рахунок ВІА№400439 від 22.04.2014 р., відсутня необхідність визнавати недійсним правочин укладений між відповідачем 2 та відповідачем 3 щодо відчуження вказаного транспортного засобу на підставі довідки-рахунок ВІА№485384 від 29.05.2014 року.

Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (ч. 1 ст. 387 ЦК України).

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги в частині витребовування від ОСОБА_2 транспортний засіб марки: FORD, моделі: KUGA TREND, 2011 року випуску, номер кузову НОМЕР_4 та передати його власнику: Товариству з обмеженою відповідальністю «Універсальна лізингова компанія «Ленд-ліз», підлягає задоволенню.

Крім того, враховуючи те, що 10 червня 2015 року між позивачем та відповідачем 1 було укладено Договір відступлення права вимоги (цесії) з переходом права власності на транспортні засоби, що є предметом договорів фінансового лізингу, а також звертаючи увагу на те, що судом визнано недійсним правочин укладений між відповідачем 1 та відповідачем щодо відчуження вищезазначеного майна на підставі довідки-рахунок ВІА№400439 від 22.04.2014 р., суд прийшов до висновку, що позовні вимоги в частині визнання за Товариством з обмеженою відповідальністю «Універсальна лізингова компанія «Ленд-ліз» право власності на транспортний засіб: марки FORD, модель: KUGA TREND, тип: Легковий Універсал-В, 2011 року випуску, номер кузову НОМЕР_4, номер двигуна НОМЕР_1, колір: сірий.

Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ч. 1 ст. 316 ЦК України).

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ч. 1 ст. 317 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а як вбачається з матеріалів справи позивачем не було надано доказів на обґрунтування своїх позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, понесені останнім, які складаються з судового збору в розмірі 8604,18 грн..

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 14, 57, 60, 61, 88, 179, 208, 209, 212-218, 223, 294 ЦПК України; ст. 203, 215, 216, 316, 317, 318, 328, 387, 512, 514 ЦК України, п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», ст. 1 Закону України «Про фінансовий лізинг», суд,

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Універсальна лізингова компанія «Ленд-Ліз» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфа Фінанс», ОСОБА_1, ОСОБА_2, треті особи: Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк», ОСОБА_3 про визнання права власності на рухоме майно, визнання недійсним правочину про відчуження рухомого майна та витребування рухомого майна з незаконного володіння - задовольнити.

Визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю «Універсальна лізингова компанія «Ленд-ліз» право власності на транспортний засіб: марки FORD, модель: KUGA TREND, тип: Легковий Універсал-В, 2011 року випуску, номер кузову НОМЕР_4, номер двигуна НОМЕР_1, колір: сірий.

Визнати недійсним правочин укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Альфа Фінанс» та ОСОБА_1 щодо відчуження 24.04.2014 року транспортного засобу марки: FORD, моделі: KUGA TREND, 2011 року випуску, номер кузову НОМЕР_4 на підставі довідки-рахунок ВІА№400439 від 22.04.2014 року.

Витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_2 у власність Товариства з обмеженою відповідальністю «Універсальна лізингова компанія «Ленд-ліз» транспортний засіб марки: FORD, моделі: KUGA TREND, 2011 року випуску, номер кузову НОМЕР_4.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Універсальна лізингова компанія «Ленд-Ліз» судові витрати в розмірі 4302,09 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Універсальна лізингова компанія «Ленд-Ліз» судові витрати в розмірі 4302,09 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя