Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №331/1212/16-ц Головуючий у 1-й інстанції: Жукова О.Є.
Провадження №22-ц/778/3479/16 Суддя-доповідач Онищенко Е.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької с області у складі:

Головуючого Онищенка Е.А.

Суддів Бєлки В.Ю.

Стрелець Л.Г.

При секретарі Путій Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 22 червня 2016 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3, про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2016 року Банк звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позову зазначено, що 18.03.2010 року між Банком та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір, за умовами якого останній отримав кредит в розмірі 2400 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

У зв'язку з порушенням умов повернення кредиту утворилась заборгованість в розмірі 17 672,92 грн.

Враховуючи вищевикладене Банк просив суд стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» суму заборгованості в розмірі 17 672,92, а також судові витрати.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 22 червня 2016 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк» суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 17 672,92 грн. та 1378 грн. судового збору.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо встановлює, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням вимог процесуального та матеріального права.

Статтями 10, 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі . Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно зі ч.1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Судом встановлено, що між сторонами був укладений договір на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки від 18.03.2010 року, згідно умов якого відповідачу була надана кредитна картка «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» з встановленим кредитним лімітом (а.с.5,6).

Згідно договору, умов та правил надання банківських послуг,затверджених наказом від 06.03.2010 року № СП-2010-256 , відповідач зобов'язується у строк, визначений договором, виконати свої зобов'язання по своєчасному погашенню суми заборгованості перед Банком , а також сплачувати плату за кредит на користь банку відповідно до умов договору (а.с.8-31).

Відповідно до довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна» базова відсоткова ставка на місяць складає 2,5 %, комісія- 3% від суми операції, розмір щомісячних платежів- 7% від суми заборгованості, але не менше 50 гривень, штраф за несвоєчасне погашення заборгованості -500 гривень + 5% від суми позову.

Позивач виконав обов'язок перед відповідачем відповідно до умов договору відкривши картковий рахунок та надавши кредитний ліміт на платіжну картку (а.с.5-7).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач несвоєчасно та не в повному обсязі виконував умови договору, через що , станом на 31.12.2015 року виникла заборгованість в сумі 17 672,92 гривень, яка складається з наступного : 2399,53 гривень-заборгованість за кредитом, 11 255,63 гривень -заборгованість по процентам за користування кредитом, 2700 гривень-заборгованість по комісії та пені , 500 гривень- штраф фіксована частина, 817,76 гривень- штраф процентна складова (а.с.4, 106-109 ).

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 611 ЦК України при порушенні зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.

Ст. 1054 ЦК України передбачено , що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю позику в строк та в порядку встановленим договором. Якщо договором не встановлено строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги , позика повинна бути повернена позичальником протягом 30 днів з дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

З огляду наведеного судова колегія вважає, що суд дійшов до обґрунтованого висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на законі та знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, через що позов задовольнив та стягнув з відповідача заборгованість за договором від 18.03.2010 року в сумі 17 672,92 гривень.

Розглядаючи спір, суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Посилання апеляційної скарги про те що відповідач ОСОБА_3 не підписував анкету-заяву від 18.03.2010 року та грошових коштів з картки не знімав являються недоведеними. При цьому відповідачем в судовому засіданні клопотання про проведення почеркознавчої експертизи не було заявлене.

Відомості про те, що відповідач звертався до правоохоронних органів з приводу втрати кредитної картки , в матеріалах справи відсутні.

Крім того, в судовому засіданні було встановлено, що грошові кошти в сумі 2400 гривень були зняті з карткового рахунку відкритого на ім»я ОСОБА_3 , згідно анкети заяви від 18.03.2010 року , 10.07.2013 року після активації перевипущеної платіжної картки за допомогою контактного телефону відповідача шляхом відправлення коду авторизації на його номер телефону , що відповідає положенням Постанови НБУ від 17.12.2003 року «Про затвердження Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземній валютах».

Таким чином доводи апеляційної скарги обґрунтованими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права , які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

З урахування наведеного колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з додержанням вимог закону і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 307, 308 , 317 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 22 червня 2016 року по цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: