РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/2007/16-ц

номер провадження 2/695/1103/16

25 серпня 2016 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Савенка В.Г.

при секретарі Бреус В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Золотоніської міської ради про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач по справі звернувся до суду з позовом до Золотоніської міської ради про визнання права власності на обєкт нерухомого майна в порядку спадкування за законом.

Свої позовні вимоги позивач пояснює тим, що ОСОБА_2 за життя на праві приватної власності належала квартира за адресою: АДРЕСА_1.

21.10.2015 р. ОСОБА_2 помер у віці 76 років, а оскільки за свого життя ОСОБА_2 заповіту не склав, то після його смерті відкрилась спадщина за законом, до складу якої увійшла вказана квартира за адресою: АДРЕСА_1.

Позивач виявила бажання успадкувати спадкове майно та звернулася до Золотоніської нотаріальної контори із відповідною заявою в порядку визначеному чинним законодавством, однак в ході оформлення права на спадщину зясувалось, що нотаріус Золотоніської нотаріальної контори не має можливості оформити право позивача на спадщину, з огляду на відсутність у неї необхідних для цього оригіналів правовстановлюючих документів, що стверджується постановою від 30.06.2016 року, яка додана до матеріалів справи.

За вказаних обставин позивач по справі звернувся до суду із відповідним позовом про визнання права власності на спадкове майно.

Позивач по справі в судове засідання не зявилася, однак її представник звернувся до суду із відповідним листом згідно якого просив розгляд справи здійснювати за його відсутності та відсутності позивача, на позовних вимогах наполягав.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, проте надав листа згідно якого Золотоніська міська рада просить розгляд справи проводити за відсутності свого представника та прийняти рішення згідно чинного законодавства.

Суд вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Згідно ст.. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті.

Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст. 15 та ст. 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, визнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту прав, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Як вбачається із свідоцтва про смерть виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Золотоноші Золотоніського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області, серії І-СР №270790 від 23.10.2015 року, ОСОБА_2 помер 21.10.2015 року, про що зроблений відповідний актовий запис № 259.

Згідно вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається після смерті особи.

Як вбачається із копії свідоцтва про одруження серії VIII-УР №398791 від 31.12.1965 року ОСОБА_2 та позивач ОСОБА_3 одружились 31.12.1965 року, та в результаті укладення шлюбу позивач по справі змінила прізвище на ОСОБА_2.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 за життя на праві приватної власності на підставі Ордеру №87 від 25.01.2006р. та Довідки Голови ЖБК «Мрія» належала квартира за адресою: АДРЕСА_1

Як вбачається з Довідки № 259 від 14.06.2016р. ОСОБА_1 проживала з чоловіком, ОСОБА_2, в с. Синьооківка по вул. Весняна, 4 (ОСОБА_4,4) Золотоніського району Черкаської області постійно і вели спільне господарство до дня його смерті 21.10.2015р.

Таким чином, на підставі ст.ст. 1268, 1270 ЦК України, ОСОБА_1, є єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2, оскільки вони постійно проживала з спадкодавцем на момент його смерті та вели спільне господарство.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність права власності не встановлена судом.

За вказаних вище обставин, та враховуючи вимоги ст. 1218 та 1261 ЦК України суд вважає, що позивач по справі має право власності на вказане майно в порядку спадкування за законом після смерті своєї матері.

Відповідно до ст. 346 ЦК України однією з підстав припинення права власності є смерть власника, первинна реєстрація права власності в такому випадку не може бути проведена на померлого, оскільки власник садиби та земельних ділянок помер, а за життя право власності не було зареєстровано в належному порядку, тому позивачі не можуть отримати відповідні документи на право власності, а тому визначення належності зазначеного майна повинно проводитись шляхом визнання права власності за спадкоємцями, які подали заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини чи іншим чином мають право на спадщину.

Керуючись вищевикладеним, ст. 212, 213, 215 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

В порядку спадкування після смерті 21.06.2015р. ОСОБА_2, визнати за ОСОБА_1 право власності на майно, яке належало за життя ОСОБА_2, а саме на квартиру за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Черкаської області через Золотоніський міськрайонний суд протягом десяти днів.

Суддя Савенко В.Г.