Яготинський районний суд Київської області
справа № 382/789/16-ц 2/382/410 /16
РІШЕННЯ

іменем України

18 серпня 2016 року Яготинський районний суд Київської області, в складі:

Головуючого судді Карпович В.Д.

при секретарі Шипоті Я.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Яготині, справу за позовом ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, Моторно / транспортне / страхове бюро України, АТ «Страхова група «ТАС», Третя особа: ОСОБА_6, про відшкодування шкоди).

Встановив:

В позові до суду із врахуванням уточнення до позовних вимог позивачка вказала, що 30 квітня 2016 року близько 17 год. 35 хв. в м. Яготин по вул. Шевченка біля «м'ясного ринку» трапилася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля НОМЕР_1, ВАЗ 2101, д.н.з. НОМЕР_3, та належного їй та її чоловіку ОСОБА_7 (спільне майно подружжя) автомобіля НОМЕР_2.

Автомобілі відповідачів по справі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зіткнулися, та внаслідок зіткнення її автомобіль НОМЕР_2, який стояв на узбіччі, отримав механічні пошкодження.

Згідно акту огляду автомобіля від 13 травня 2016 року, вартість відновлюваного ремонту автомобіля із запчастинами становить 101 340 грн.

Крім того, під час даної ДТП у автомобілі НОМЕР_2 перебувала вона та її діти - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2.

Внаслідок зіткнення вони всі отримали значні тілесні ушкодження.

Після ДТП вона-ОСОБА_1 та її діти; ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були доставлені до Яготинської ЦРЛ, де знаходилися на стаціонарному лікуванні з 01.05.2016 року по 13.05.2016 року.

На їхнє лікування були витрачені значні матеріальні кошти сім'ї на загальну суму 1962,65 грн., що підтверджується наявними квитанціями та товарними чеками про оплату.

За фактом даного ДТП було відкрито кримінальне провадження від 30.04.2016 року у вчиненні кримінального правопорушення за № 0000266, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Положення ст.. 1168 ЦК України визначають головну особливість цього спеціального делікту, яка виражається в тому, що володілець небезпечного об»єкта- джерела підвищеної небезпеки, буде зоббов»язаний відшкодувати шкоду незалежно від наявності в його діях вини.

Згідно п.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

В силу ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Крім того, скоєним ДТП ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 також заподіяно і моральну шкоду, яка полягає в тому, що внаслідок ушкодження здоров`я останні перенесли моральне потрясіння, фізичний біль та страждання. Внаслідок тривалих психологічних переживань, погіршення психофізіологічних показників та стану здоров'я, у позивачів порушилися нормальні життєві та професійні перспективи, що призвело до втрати життєвих зв'язків і вимагає від позивачів додаткових зусиль для організації їх подальшого життя, внаслідок пережитого у мене відбулися зміни в емоційному стані, вони постійно знаходжуся в напрузі, що перешкоджає їм вести активне особисте функціонування. Особливого стресу було завдано моїм дітям, та особисто мені у зв'язку з переживаннями за їх життя та здоров'я.

Розмір заподіяної моральної шкоди визначити важко, але він має хоча б компенсувати ті емоційні страждання, які довелося перенести всій родині, та витрати, пов'язані з відновленням психічного стану, відпочинком від усього що сталося зі всіма членами родини. Розмір моїх душевних страждань і страждань моєї родини оцінюють в 15 000 гривень. Ціна враховує в себе усі страждання, які нам довелося перенести, зокрема: фізичний біль, порушення звичайного способу життя, негативного впливу на стан здоров'я, а також моральних страждань, пов'язаних з дорожньо-транспортною пригодою.

Посилаючись на вимоги передбачені ст.. ст.. 1168, 1187, 1188, 1194 ЦК України, просила:

Стягнути з ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» - на користь ОСОБА_1 50 000 гривень гривень в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнути з страхової АТ «Страхова група «ТАС» - на користь на користь ОСОБА_1 50 000 гривень в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнути з ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» на користь ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та своїх неповнолітніх дітей ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, 1962, 65 грн. ( одну тисячу дев'ятсот шістдесят дві) гривень 65 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди заподіяної здоров'ю.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та своїх неповнолітніх дітей ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, 7500 в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та своїх неповнолітніх дітей ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, 7500 в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Не визнаючи позовних вимог відповідач ПрАТ « Страхова компанія « Провідна» надіслала до суду свої заперечення на позов в яких вказали, що у водія автомобіля « Мазда», державний номерний знак НОМЕР_1 на момент ДТП був наявний поліс обов»язкового страхування № АЕ /530929 укладеного між ОСОБА_10 та АТ « СГ « ТАС» 08.08. 2015 року. Відповідно до ст.. 989 ЦК України, якщо страхувальник не повідомив страховика про те, що об»єкт застрахований, новий договір страхування є нікчемним. Отже, оскільки поліс № АЕ/7254263 від 16.03. 2016 року укладено пізніше, то він є нікчемним, а діючим полісом є поліс № АЕ/5309329 від 08.08. 2015 року.

Не визнаючи позовних вимог відповідач АТ « Страхова група « ТАС» надіслала до суду свої заперечення на позов в яких вказав наступне:

Згідно п. 33.1.4,, ст. 33 ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів": «У разі настання дорожньо- транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний: невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно- правової відповідаїьності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МГСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу».

Страхувальник та водій забезпеченого транспортного засобу із письмовим повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду до АТ «СГ «ТАС» (приватне) не звертався.

Згідно п. 5, ч. 1, ст. 26 ЗУ «Про страхування» та п. 5, ч 1, ст. 991 ЦК України: «Підставою для відмови страховика у здійсненні страхових виплат або страхового відшкодування є: несвоєчасне повідомлення страхувачьником про настання страхового випадку без поважних на це причин або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків».

Згідно п. 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013р. N 4: «У разі невиконання особою, відповідальність якої застрахована, обов'язку письмового надання страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно- % правової відповідальності (у передбачених випадках - МТСБУ), повідомлення про дорожньо- транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, шкода відшкодовується завдавачем шкоди».

Таким чином, АТ «СГ «ТАС» (приватне) не має підстав для здійснення виплати страхового відшкодування, оскільки водій забезпеченого транспортного засобу не виконав передбачений законодавством обов'язок про надання письмового повідомлення про дорожньо-трансхіортн>' пригоду, а отже зобов'язаний особисто відшкодувати завдану ним ШКОД\

Позивачем не надано доказів про встановлення судом вини водія забезпеченого транспортного засобу у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, тобто доказів виникнення - цивільно-правова відповідальність, оскільки вина встановлюється лише в судовому порядку при притягненні винної особи до кримінальної або адміністративної відповідальності.

Таким чином, АТ «СГ «ТАС» (приватне) не має підстав для виплати страхового відшкодування, оскільки по даній дорожньо-транспортній пригоді не виникла цивільно- правова відповідальність водія забезпеченого транспортного засобу.

В судовому засіданні за клопотанням представника позивача враховуючи, що автомобіль НОМЕР_2 має подвійне страхування, що заборонено законом, то ухвалою суду від 05.07. 2016 року, відповідно до ст.. 33 ЦПК України була проведена заміна відповідача, а саме ПрАТ « Страхову компанію « Провідна» було замінено на відповідача в особі Моторно / транспортне / страхове бюро України./ а.с. 66 /

Після заміни відповідача, представник позивача уточнила позовні вимоги позивача та просила:

Стягнути з Моторно / транспортне / страхове бюро на користь ОСОБА_1 50 000 гривень гривень в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнути з страхової АТ «Страхова група «ТАС» - на користь на користь ОСОБА_1 50 000 гривень в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнути з «Моторно / транспортне / страхового бюро» на користь ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та своїх неповнолітніх дітей ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, 1962, 65 грн. ( одну тисячу дев'ятсот шістдесят дві) гривень 65 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди заподіяної здоров'ю.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та своїх неповнолітніх дітей ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, 7500 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_4 анатолійовича на користь ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та своїх неповнолітніх дітей ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, 7500 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди.

В попередньому судовому засіданн представник позивача підтримала позовні вимоги, позивача, відповідачі позов не визнали. В судове засідання сторони не з»явилися, про день та час повідомлені належним чином. Представник позивача в заяві до суду просила розглянути справу у її та позивачки відсутності.

В судовому засіданні встановлено наступне:

30 квітня 2016 року близько 17 год. 35 хв. в м. Яготин по вул. Шевченка біля «м'ясного ринку» трапилася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля НОМЕР_1 -яким керував ОСОБА_4, автомобіля ВАЗ 2101, д.н.з. НОМЕР_3-яким керував ОСОБА_5 та автомобіля НОМЕР_2 належний позивачці та її чоловіку на праві спільної власності, який стояв на узбіччі та отримав механічні пошкодження.

За фактом даного ДТП було відкрито кримінальне провадження від 30.04.2016 року у вчиненні кримінального правопорушення за № 0000266, передбаченого ч.1 ст.286 КК України. / а.с. 9 /.

Дані обставини підтверджуються рапортами працівників Яготинського відділення поліції ГУ Національної поліції в Київській області/ а.с. 70, 71 /,протоколом огляду місця події від 30.04. 2016 року / а.с. 72 / оглядом транспортних засобів на місці ДТП та схемою дорожньо- транспортної пригоди / а.с. 73-77 /, копіями пояснень відібраними працівниками поліції від учасників дорожньо транспортної пригоди ОСОБА_5, свідка ДТП ОСОБА_11 та співвласника автомобіля яким керувала позивачка ОСОБА_7 / а.с. 79, 83, 86 /.

Згідно акту огляду автомобіля від 13 травня 2016 року, вартість відновлюваного ремонту автомобіля НОМЕР_2 належного позивачці та її чоловіку, становить 101 340 грн. / а.с. 10 /

Під час даної ДТП у автомобілі НОМЕР_2 перебувала позивачка ОСОБА_1 та її малолітні діти; ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2.

Внаслідок зіткнення вони отримали значні тілесні ушкодження.

Після ДТП ОСОБА_1 та її діти; ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були доставлені до Яготинської ЦРЛ, де знаходилися на стаціонарному лікуванні з 01.05.2016 року по 13.05.2016 року. / а.с. 14-16 /

Малолітній ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_3 із діагнозом- забій шийного відділу хребта. Малолітній ОСОБА_3 2009 року народження- забій м»яких тканин голови з утворенням гематоми. Мати дітей; ОСОБА_1 з діагнозом; закрита черепно- мозкова травма. Струс головного мозку. Забій м»яких тканин голови. Підшкірна гематома в/з обох стегон значних розмірів.

Відповідно до рекомендації лікувального закладу, на їхнє лікування були витрачені матеріальні кошти на загальну суму 1962,65 грн., що підтверджується наявними квитанціями та товарними чеками про оплату./ а.с. 5-7 /

Відповідно до Поліса обов»язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АЕ 5309329 діючий станом на 30.04. 2016 року укладений Страховою Компанією АТ» СГ « ТАС»,застраховано транспортний засіб автомобіль марки « Мазда 6 « , державний номерний знак НОМЕР_1./ а.с. 8, 54 /

Відповідно до Поліса обов»язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АЕ 7254263 діючий станом на 30.04. 2016 року укладений Страховою Компанією ПрАТ»СК « Провідна», застраховано транспортний засіб марки « Мазда 6», державний номерний знак НОМЕР_1./ а.с. 8, 32 /.

В судовому засіданні за клопотанням представника позивача враховуючи, що автомобіль НОМЕР_2 має подвійне страхування, що заборонено законом, то ухвалою суду від 05.07. 2016 року, відповідно до ст.. 33 ЦПК України була проведена заміна відповідача, а саме ПрАТ « Страхову компанію « Провідна» було замінено на відповідача в особі Моторно / транспортне / страхове бюро України./ а.с. 66 /.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 39 Закону одним з основних завдань МТСБУ є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим Законом.

За умовами ч. 1 ст. 41 Закону МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом у разі її заподіяння: а) транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам п. 1.7 ст. 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі; б) невстановленим транспортним засобом, крім шкоди, яка заподіяна майну та навколишньому природному середовищу; в) транспортним засобом, який вийшов з володіння власника не з його вини, а у результаті протиправних дій іншої особи; г) особами, на яких поширюється дія пункту 13.1 статті 13 цього Закону; ґ) у разі недостатності коштів та майна страховика - учасника МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований, для виконання його зобов'язань за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності; д) у разі надання страхувальником або особою, відповідальність якої застрахована, свого транспортного засобу поліцейським та медичним працівникам закладів охорони здоров'я згідно з чинним законодавством.

Відповідно до ч. 2 ст. 41 Закону МТСБУ за рахунок коштів фонду страхових гарантій відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: а) у разі недостатності коштів та майна страховика - повного члена МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований, для виконання його зобов'язань за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності; б) власниками транспортних засобів, якщо такі власники надали відповідним уповноваженим органам інших країн страховий сертифікат «Зелена картка», виданий від імені страховиків - членів МТСБУ, та за умови, що такий страховик не відшкодував шкоду; в) транспортним засобом, зареєстрованим в іншій країні, щодо якого був виданий іноземний страховий сертифікат «Зелена картка», що діяв на день дорожньо-транспортної пригоди на території України. Така регламентна виплата здійснюється на умовах та в обсягах, встановлених законодавством про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та принципами взаємного врегулювання шкоди на території країн - членів міжнародної системи автомобільного страхування «Зелена картка».

Із судової практики вбачається, що у випадках, коли ДТП сталась з вини особи, яка не застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, належним відповідачем у справах про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, є МТСБУ.

В даному випадку автомобілі НОМЕР_2 та автомобіль ВАЗ 2101 д.н.з ЖЕО 1442, не застраховані.

Так, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в ухвалі від 15 липня 2015 року - зазначив: «Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що ОСОБА 7, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, грубо порушив вимоги Правил дорожнього руху України, чим заподіяв позивачу матеріальну та моральну шкоду... Цивільно-правова відповідальність ОСОБА 7 на момент виникнення ДТП застрахована не була... З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій щодо стягнення з МТСБУ на користь ОСОБА 6... грошових коштів на відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП.».

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в ухвалі від 03.02 2016 року зазначив, що у разі невиконання особою відповідальність якої застрахована обов»язку письмового надання страховику, з яким укладено договір обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності / у передбачених випадках - МТСБУ / повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, страховик має право подати регресний позов до страхувальника після виплати страхового відшкодування.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в ухвалі від 18.03 2016 року зазначив, що у разі настання страхового випадку страховик зобов»язаний виплатити страхове відшкодування, а інші умови договору є підставою для відмови лише втому випадку, якщо порушення положень договору страхувальником перешкоджало страховику переконатися, що ця подія є страховим випадком, і має оцінюватися окремо у кожному випадку. Зокрема, несвоєчасне повідомлення страховика про настання страхового випадку саме по собі не може бути підставою для відмови від в иплати страхового відшкодування, а лише у тому випадку, коли воно позбавляє страховика можливості дізнатися, чиє ця подія страховим випадком, тобто, якщо буде доведено, що відсутність у страховика відомостей про це могло вплинути на його обов»язок виплатити страхове відшкодування.

Положення ч. 1 ст. 1168 ЦК України визначають головну особливість цього спеціального делікту, яка виражається у тому, що володілець небезпечного об'єкта - джерела підвищеної небезпеки, буде зобов'язаний відшкодувати шкоду незалежно від наявності в його діях вини.

Згідно до частини 1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Відносини, що виникли у результаті завдання шкоди внаслідок взаємодії джерела підвищеної небезпеки, є спеціальним деліктом, що врегульований ст.ст. 1168, 1187, 1188 ЦК України.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" від 01.03.2014 № 4 (далі - Постанова ВССУ № 4) встановлено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала.

Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Відповідно до пункту 6 Постанови ВССУ № 4, особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2. Правил дорожнього руху України).

Відповідно до частини другої цієї статті - шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

В силу ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Аналогічний правовий висновок зробив Верховний Суд України на засіданні Судової палати у цивільних справах 4 червня 2014 року при розгляді справи № 6-49 цс 14, предметом якої був спір про відшкодування майнової шкоди, завданої ДТП. При розгляді цієї справи Верховний Суд України зробив правовий висновок, відповідно до якого власник пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортного засобу має право на відшкодування у повному обсязі завданої йому майнової шкоди. При цьому, якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, зокрема й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала цю шкоду, у загальному порядку.

Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно п.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Крім того, скоєним ДТП ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 також заподіяно і моральну шкоду, яка полягає в тому, що внаслідок ушкодження здоров`я останні перенесли моральне потрясіння, фізичний біль та страждання. Внаслідок тривалих психологічних переживань, погіршення психофізіологічних показників та стану здоров'я, у позивачів порушилися нормальні життєві та професійні перспективи, що призвело до втрати життєвих зв'язків і вимагає від позивачів додаткових зусиль для організації їх подальшого життя, внаслідок пережитого у мене відбулися зміни в емоційному стані, вони постійно знаходжуся в напрузі, що перешкоджає їм вести активне особисте функціонування. Особливого стресу було завдано малолітнім дітям, та особисто позивачці- матері дітей, у зв'язку з переживаннями за їх життя та здоров'я.

Верховний Суд України в своєму судовому рішенні, в справі даної категорії сформулював правову позицію, з якої вбачається, що «моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру». (Рішення Верховного Суду України від 03 березня 2010 року в справі № 6-21048св09).

Згідно статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

Вказане також підтверджується позицією Верховного Суду України, викладеною в Постанові від 05.03.2012 року, номер рішення 22547734 в справі номер 6-96цс11.

За змістом ст.1167 ЦК України, якщо моральної шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, така моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної або юридичної особи, яка її завдала.

В силу п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду від 31.03.1995 року, «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних та фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших осіб.

При заподіянні особі моральної шкоди обов 'язок по її відшкодуванню покладається на осіб незалежно від того, чи була заподіяна потерпілому майнова шкода та чи відшкодована вона.

Враховуючи глибину моральних страждань позивачки- матері двох малолітніх дітей, які останні перенесла в результаті отримання тілесних пошкоджень нею та її двома малолітніми дітьми, то суд погоджується із позицію позивачки про встановлення моральної шкоди в розмірі 15 тисяч гривен.

Згідно Конституції України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, а утвердження і забезпечення прав і свобод людини- головним обов'язком держави (ст.3 Конституції України).

Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивачки знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому вони підлягають до задоволення в повному обсязі.

Керуючись

ст.. ст. 10, 60, 209, 212-215 ЦПК України, ст.. ст.. 23, 1166, 1167, 1168,1187, 1188, 1194 ЦК України, Законом України « Про обов»язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд-

ВИРІШИВ:

Стягнути з Моторно / транспортне / страхове бюро на користь ОСОБА_1 50 000 / п"ятдесят тисяч / гривень гривень в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнути з страхової АТ «Страхова група «ТАС» - на користь ОСОБА_1 50 000 / п"ятдесят тисяч /гривень в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнути з «Моторно / транспортне / страхового бюро» на користь ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та в інтересах своїх малолітніх дітей ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, 1962, 65 грн. ( одну тисячу дев'ятсот шістдесят дві) гривень 65 коп., в рахунок відшкодування матеріальної шкоди заподіяної здоров'ю.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах своїх малолітніх дітей; ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2, 7500 грн.,/сім тисяч п"ятсот / гривен , в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах своїх малолітніх дітей; ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2, 7500 грн.,/ сім тисяч п"ятсот / гривен, в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Рішення може бути оскаржено через Яготинський районний суд до апеляційного суду Київської області, протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя Карпович В.Д.