ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/1921/16-ц
Провадження № 4-с/362/20/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.08.2016 року Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Лебідь-Гавенко Г.М.,

при секретарі Даниленко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові Київської області цивільну справу за скаргою приватного акціонерного товариства (далі-ПАТ) «ОСОБА_1 Аваль», заінтересовані особи: Головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_2, ОСОБА_3, товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма «Валентина, ЛТД», відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на дії Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_2, визнання недійсною постанову від 21.03.2016 року про зупинення виконавчого провадження та про зобовязання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

ПАТ «ОСОБА_1 Аваль» звернулося до суду зі скаргою, в якій просить визнати дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства Юстиції України ОСОБА_2 при винесенні постанови про зупинення виконавчого провадження № 48661119 незаконними; визнати постанову від 21.03.2016р. головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства Юстиції України ОСОБА_2 про зупинення виконавчого провадження № 48661119 з виконання виконавчого листа №362/5860/14-ц виданого Васильківським міськрайонним судом Київської області 08.07.2015 р. недійсною.

Крім того, заявник просить зобовязати головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства Юстиції України ОСОБА_2 відновити виконавче провадження з виконання виконавчого листа №362/5860/14-ц виданого Васильківським міськрайонним судом Київської області 08.07.2015р.

В обґрунтування вимог скарги зазначає, що при постановлені оскаржуваної постанови від 21.03.2016 року про зупинення виконавчого провадження на підставі оголошення транспортних засобів боржника у розшук, державним виконавцем фактично було оголошено в розшук все майно боржника, без зазначення марки, моделі та інших характеристик розшукуваних транспортних засобів та без обґрунтування необхідності такого зупинення з посиланням на фактичні обставини справи.

Крім того, як зазначає заявник, в порушення вимог до процедури проведення примусового виконання рішення, державним виконавцем, не зважаючи на наявність у боржника численного нерухомого та рухомого майна, не вчиняються всі необхідні дії для реалізації даного майна.

Представник ПАТ «ОСОБА_1 Аваль» в судовому засіданні вимоги скарги підтримав та просив їх задовольнити з підстав зазначених в ній.

Представник ТОВ ВКФ «Валентина, ЛТД» в судовому засіданні щодо вирішення скарги покладався на думку суду.

Старший державний виконавець ВДВС Васильківського МРУЮ Київської області Ляш Ю.П. в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні скарги, оскільки на її думку державним виконавець діяв в межах та у спосіб, що передбачений чинним законодавством, пояснивши, що зупинення виконавчого провадження здійснене лише в частині розшуку транспортних засобів.

Інші зацікавлені особи в судове зсідання не зявились, про день, час та місце розгляду справи судом повідомлені належним чином.

Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши наявні в справі письмові докази, прийшов до наступних висновків.

У відповідності до положень ч.3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, та кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до положень ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначено Законом України «Про виконавче провадження» (далі Закон).

Частиною 1 ст. 82 Закону визначено, що рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду.

Судом встановлено, що 08.07.2015 року Васильківським міськрайонним судом Київської області було видано виконавчий лист № 362/5860/14-ц про стягнення з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 банк Аваль» суму боргу за генеральною кредитною угодою № 010/04/286.07К від 17.08.2007 року та укладеними в її межами Кредитними договорами № 010/04/287.07К від 17.08.2007 року, № 010/42-0-1/750 від 14.06.2011 року, №010/Р1-01-00-3-0/48 від 21.05.2013 року в розмірі 26 264 394,18 гривень (а.с.56).

30.07.2015 року ПАТ «ОСОБА_1 банк Аваль» звернулося із заявою про відкриття виконавчого провадження до відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (а.с.55).

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_2 від 07.09.2015 року було відкрито виконавче провадження № 48661119 з виконання вищевказаного виконавчого листа № 362/5860/14-ц (а.с.59).

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_2 від 07.09.2015 року накладено арешт на все нерухоме та рухоме майно боржника ОСОБА_3 (а.с.62).

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта від 07.09.2015 року №43424338 вбачається, що боржник ОСОБА_3 є власником нерухомого майна двокімнатної квартири за адресою: Київська область, м. Васильків, військове містечко,11АДРЕСА_1 (а.с.60).

Відповідно до інформації про юридичну особу ОСОБА_3 є власником частки в статутному капіталі ПП «Гриби України» у розмірі 16 666 666, 67 грн. (а.с.71-72).

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департементу ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_2 від 16.10.2015 року накладено арешт на частку в статутному капіталі ПП «Гриби України» у розмірі 16 666 666, 67 грн. (а.с.78).

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта від 07.04.2016 року №56867928 вбачається, що боржник ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 3,7534 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, за адресою: Вінницька область, Немирівський район, с/рада Обідненська (а.с.11).

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта від 07.04.2016 року №56867928 вбачається, що боржник ОСОБА_3 є власником квартири в АДРЕСА_2 (а.с.12).

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта від 07.04.2016 року №56867928 вбачається, що боржник ОСОБА_3 є власником будинку в Сумської обл.. с. Стецьківка, вул. Куйбишева, 97 (а.с. 13).

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департементу ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_2 від 21.03.2016 року було оголошено в розшук все нерухоме майно, що належить боржнику (а.с.29-30),

В звязку з чим, постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департементу ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_2 від 21.03.2016 року було зупинено виконавче провадження до закінчення розшуку нерухомого майна (а.с.28).

У відповідності до ч. 5 ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Як вбачається з положень ч. 1 ст. 14 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і підлягають виконанню на всій території України.

Відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону України «Про державну виконавчу службу», завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом.

Згідно вимог ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець виносить вмотивовану постанову про зупинення виконавчого провадження з підстав, передбачених статтями 37 і 38 цього Закону, яка затверджується начальником або заступником начальника відділу, якому підпорядкований державний виконавець.

В силу вимог ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у разі необхідності розшуку транспортного засобу боржника державний виконавець виносить постанову про такий розшук, яка є обов'язковою для виконання органами Національної поліції.

Згідно п. 4 ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження», на яку посилався державний виконавець при винесенні оскаржуваної постанови про зупинення провадження, вбачається, що виконавче провадження може бути зупинено у разі оголошення розшуку боржника фізичної особи, транспортних засобів та розшук дитини.

З огляду змісту постанови державного виконавця про розшук майна боржника від 21.03.2016 року, на підставі якої було винесено оскаржувану постанову про зупинення виконавчого провадження, вбачається, що державний виконавець, маючи чіткий перелік транспортних засобів, які належать боржнику (а.с.81 зворот), оголошує розшук всього майна, не зазначаючи на які саме транспортні засоби накладено арешт (а.с.86).

В свою чергу, питання організації виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню встановлено Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою Наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 року (далі - Інструкція).

Пунктом 3.10. даної Інструкції визначено, що за наявності обставин, передбачених статтею 38 Закону, державний виконавець має право винести постанову про зупинення виконавчого провадження. У такому випадку державний виконавець у постанові про зупинення виконавчого провадження обовязково обґрунтовує необхідність такого зупинення з посиланням на фактичні обставини справи, які дійсно унеможливлюють подальше проведення виконавчих дій або можуть призвести до порушення прав сторін виконавчого провадження.

В силу вимог ч. 1 ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження» одним із заходів примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб.

Порядок звернення стягнення на кошти та інше майно боржника визначено ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження», яка визначає черговість звернення стягнення.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 52 Закону встановлено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах (ч. 2 ст. 52 Закону).

Як роз'яснено у п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року № 14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" суди повинні мати на увазі, що при виконанні рішень про стягнення грошових коштів державний виконавець згідно зі ст. 50 Закону у першу чергу звертає стягнення на кошти боржника в гривнях та іноземній валюті, інші цінності, в тому числі кошти на рахунках і вкладах в установах банків та інших кредитних організаціях, а також на рахунки в цінних паперах у депозитаріях останніх, і лише за відсутності у боржника коштів і

цінностей - на належне йому інше майно, за винятком того, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення.

З огляду матеріалів виконавчого провадження вбачається, що державним виконавцем постановою від 16.10.2015 року було накладено арешт на частку в статутному капіталі Приватного підприємства «ГРИБИ УКРАЇНИ» у розмірі 16 666 666, 67 грн. (а.с.78).

Положеннями ч. 5 ст. 52 Закону визначено, що у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення.

Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року № 14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" стягнення на нерухоме майно (будинок, квартиру, приміщення, земельну ділянку) звертається за відсутності у боржника достатніх коштів чи рухомого майна з додержанням правил ст. 62 Закону. При введенні спеціальною нормою закону мораторію на примусову реалізацію певного майна виконавче провадження підлягає зупиненню.

Згідно вимог п 4.2.1. Інструкції з організації примусового виконання рішень та ч. 5 ст. 7 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що після виявлення майна боржника державний виконавець проводить опис та арешт цього майна, про що складає акт. В подальшому державним виконавцем проводиться оцінка та реалізація арештованого майна.

Згідно статті 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець, зокрема, здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Однак, як вбачається із копії виконавчого провадження, державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_2не були в повному обсязі вжити заходи передбачені Закону України «Про виконавче провадження», а само не встановлювалося місце роботи боржника, її доходи та чи отримує вона інші виплати, на які можна звернути стягнення в рахунок погашення заборгованості; не проведено дій по розшуку та встановленню іншого майна боржника на яке може бути звернено стягнення в рахунок погашення заборгованості; матеріали виконавчого провадження не містять підтвердження про зняття коштів з рахунку ПП «ГРИБИ УКРАЇНИ» в рахунок погашення боргу або відсутність коштів на рахунку даного підприємства де ОСОБА_3 є власником частки в статутному капіталі.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи боржник є власником трьох квартир, будинку та земельної ділянки, незважаючи на наявність у боржника майна, державним виконавцем не здійснювалося жодних передбачених Законом виконавчих дій зі звернення стягнення на виявлене майно.

Державний виконавець, в порушення вимог Інструкції, постановляючи постанову про зупинення виконавчого провадження, не обґрунтовує необхідність зупинення з посиланням на фактичні обставини справи, які дійсно унеможливлюють подальше проведення виконавчих дій або можуть призвести до порушення прав сторін виконавчого провадження чим порушив законні права Банку на повне та своєчасне виконання рішення.

З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку про обґрунтованість скарги заявника та наявність підстав для її задоволення в частині скасування постанови головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_2 про зупинення виконавчого провадження.

А також з метою виконання рішення суду та захисту прав стягувача, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в частині відновлення виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №362/5860/14-ц виданого Васильківським міськрайонним судом Київської області 08.07.2015р., а у задоволенні решти вимог відмовити.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 1, 5, 6, 11, 32, 37, 38, 39, 40, 52, 82 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 3, 4, 8, 10, 11, 14, 57, 58, 60, 61, 209, 210, 294, 383ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Скаргу приватного акціонерного товариства «ОСОБА_4 Аваль», заінтересовані особи: Головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_2, ОСОБА_3, товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма «Валентина, ЛТД», відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_2, визнання недійсною постанову від 21.03.2016 року про зупинення виконавчого провадження та про зобовязання вчинити дії задовольнити частково .

Визнати незаконною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_2 про зупинення виконавчого провадження № 48661119 від 21.03.2016 року.

Зобовязати головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_2 відновити виконавче провадження № 48661119 з виконання виконавчого листа №362/5860/14ц виданого Васильківським міськрайонним судом Київської області 08.07.2015 року.

У задоволенні решти вимог - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області через Васильківський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Г.М. Лебідь-Гавенко