Справа №592/303/16-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Алфьоров А. М.
Номер провадження 22-ц/788/506/16 Суддя-доповідач - Попруга С. В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2016 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Попруги С. В.,

суддів - Гагіна М. В. , Рибалки В. Г.

з участю секретаря судового засідання - Пархоменко А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Ковпаківського районного суду м.Суми від 11 лютого 2016 року

у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_3,

про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 11 лютого 2016 року позов ТОВ КБ «Приватбанк» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 12 вересня 2007 року у розмірі 22548,25 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» суму сплаченого судового збору в сумі 1378 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права фактично просить скасувати рішення, а договір № б/н від 12 вересня 2007 року визнати недійсним.

Всі доводи апеляційної скарги зводяться до того, що позивачем не надано доказів укладення між сторонами кредитного договору, надання йому кредитних коштів. Крім підписаної заяви на отримання кредитної картки з лімітом 2000 грн., від 12 вересня 2007 року, він ніде більше свій підпис не ставив.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 підтримав доводи апеляційної скарги, а представник позивача ПАТ КБ «Приватбанк» - Бондаренко Л.А. заперечувала проти них, вважала рішення суду першої інстанції законним і обґрунтованим.

Судом першої інстанції по суті встановлено, що 12 вересня 2007 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем ОСОБА_3 був укладений кредитний договір №б/н, який складається з заяви позичальника разом з Пам'яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку. Відповідно до вказаного кредитного договору відповідач отримав кредит у розмірі 14600 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 22,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється щомісячними платежами у розмірі 7 % від суми заборгованості шляхом внесення коштів на карту.

Із заяви про отримання платіжної картки від 12 вересня 2007 року, підписаної відповідачем ОСОБА_3, вбачається, що останній ознайомлений і згоден з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами надання послуг та Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому виді, а також згоден з тим, що дана заява разом з Пам'яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банку складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг.

Також, із вказаної заяви вбачається, що строк дії кредитного ліміту відповідає строку дії картки, термін дії якої березень 2018 року (а.с.52).

Згідно розрахунку наданого позивачем станом на 30 листопада 2015 року ОСОБА_3 має борг перед Банком на загальну суму 22548,25 грн., яка складається з наступного: 14572,62 грн. - заборгованість за кредитом; 6225,71 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 200 грн. - заборгованість з пені та комісії за користування кредитом; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1049,92 грн. - штраф (процентна складова). Відповідачем не надано належних доказів, які б спростовували цей розрахунок.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Так, згідно зі ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції врахував всі факти, що входять до предмета доказування. Обставини, якими мотивовано рішення підтверджуються належними й допустимими доказами, яким суд дав оцінку з дотриманням вимог ст. 212 ЦПК України, тому підстав для їх переоцінки колегія суддів не вбачає. Названі обставини доведені Банком, тоді як ОСОБА_3 на порушення положень ст.ст. 10, 60 ЦПК України, не надав належних доказів на підтвердження своїх вимог.

Висновки суду по суті спору відповідають встановленим фактам. Суд дійшов цих висновків з дотриманням та правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, на які послався в рішенні.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують з наступних підстав.

Так, відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 1 ст.634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст.654 ЦК України, зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Як убачається із заяви ОСОБА_3 від 12 вересня 2007 року, підписаної ним особисто та представником Банку, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що проживає за адресою АДРЕСА_1, паспорт НОМЕР_3, виданий Ковпаківським РВ 10 жовтня 2000 року, ІНН НОМЕР_1, телефон НОМЕР_2, надалі - Клієнт, діючий на підставі особистого волевиявлення, просить відкрити рахунки і надати такі послуги: карту НОМЕР_4; валюта - гривня; тип кредитного ліміту - фінансовий; сума кредитного ліміту - 2000 грн.; процентна ставка - 22,8 з розрахунку 360 днів на рік; розмір комісії за кредитне обслуговування - 1% від суми заборгованості; строк дії кредитного ліміту - співпадає зі строком дії картки; порядок погашення заборгованості - щомісячні платежі в розмірі 7% від суми заборгованості. Погашення заборгованості за кредитним лімітом може проводитись як шляхом внесення коштів на картку клієнтом, так і списанням Банком коштів з Дебетної картки. Ознайомився та згоден з умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення у письмовому виді. Своїм підписом підтверджує факт отримання повної інформації про умови кредитування у ПриватБанку, а також його місцезнаходження. Згоден з тим, що дана заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами складає між ОСОБА_3 та Банком договір про надання банківських послуг. Підтверджує, що надана інформація вірна. Зобов'язується про всі зміни повідомити Банк не пізніш 15 днів з моменту їх виникнення. Не заперечує проти інформування про стан його платіжної картки по e-mail чи за допомогою sms. Банк має право в будь-який момент збільшити, зменшити чи анулювати кредитний ліміт.

Відповідно до п. 1.1., 3.2., 3.3. умов та правил надання банківських послуг, надані умови та правила надання банківських послуг визначають умови, на яких ПриватБанк пропонує клієнтам платіжні карти, а також інші банківські послуги, вказані в заяві і в пам'ятці клієнта. Належним чином заповнена заява підписується клієнтом і, таким чином, клієнт висловлює свою згоду, що заява разом з пам'яткою клієнта, умовами та правилами надання банківських послуг і тарифами складає укладений договір про надання банківських послуг.

Після отримання Банком від клієнта необхідних документів, а також заяви, Банк проводить перевірку наданих документів і приймає рішення про можливість видачі кредиту на платіжну карту. Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і клієнт надає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.

Підписання даного договору є прямою згодою держателя відносно прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого Банком.

Пунктами 5.3., 6.5.-6.7., 8.6. вищезазначених Умов передбачено, що Банку надані права, зокрема, проводити зміни тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому Банк, за винятком випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобов'язаний не менш, ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема у виписці по картрахунку згідно п.4.9 цього договору. Якщо протягом 7 днів Банк не отримав повідомлення від клієнта про незгоду зі змінами, то вважається, що клієнт приймає нові умови. Право зміни розміру наданого на платіжну карту кредиту (кредитного ліміту) Банк залишає за собою в односторонньому порядку, за особистим рішенням Банку і без попереднього повідомлення клієнта.

Погашати заборгованість за кредитом, проценти за його використання, перевищення платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених наданим договором.

У разі невиконання зобов'язань по договору, на вимогу Банку виконати зобов'язання по поверненню кредиту (в тому числі простроченого кредиту і овердрафта), оплаті винагороди Банку.

Клієнт зобов'язан стежити за витратою коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафта.

При порушенні клієнтом строків платежів будь-яких грошових зобов'язань, передбачених наданим договором більш, ніж на 120 днів, клієнт зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн.+5% від суми позову.

З розрахунка заборгованості за договором № б/н від 12 вересня 2007 року, укладеного між ПриватБанком та клієнтом ОСОБА_3, станом на 30 листопада 2015 року, вбачається, що відповідач погодився на підвищення процентної ставки (зміну тарифів), сплачував грошові кошти за підвищеними процентами, починаючи з 01 січня 2013 року, зокрема, тільки у 2015 році сплатив 6400 грн., 8 транзакціями.

Відповідно до ч.1 ст.12 ЦК України, особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦК України, цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

Статтею 14 ЦК України передбачено, що цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї.

Виконання цивільних обов'язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства.

Особа може бути звільнена від цивільного обов'язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства.

Відповідачем не доведено, що його було примушено до дій, вчинення яких не є обов'язковим для нього.

Оскільки ОСОБА_3 не звертався до суду з позовом про визнання недійсним вищезгаданого кредитного договору, доводи апеляційної скарги з цього приводу до уваги не приймаються.

Інші доводи апеляційної скарги не мають юридичного значення, а тому не впливають на висновки суду по суті спору.

Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає, що відсутні порушення норм процесуального права, що унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 291, 303, 304, 307, 308, 313-315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Ковпаківського районного суду м.Суми від 11 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала набрала законної сили з моменту проголошення і з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -