Справа № 739/282/16-ц
Провадження № 2/739/93/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" березня 2016 р. м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Чепурка В.В.,

за участі:

секретаря Лукаш Н.Я.,

відповідачки ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі позивач), діючи через свого представника ОСОБА_2, звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі відповідачка) про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 10 жовтня 2008 року у розмірі 24 517 грн. 17 коп.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до вказаного договору відповідачка отримала кредит у розмірі 8 000 грн. у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30% на рік за користування кредитом на суму залишку заборгованості. Станом на 07 лютого 2016 року відповідачка свої зобовязання за кредитним договором не виконує, у результаті чого виникла прострочена заборгованість у розмірі 24 517 грн. 17 коп., з яких: 7 766 грн. 17 коп. заборгованість за кредитом, 13 930 грн. 82 коп. заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом, 1 176 грн. 51 коп. заборгованість за пенею та комісією, 500 грн. 00 коп. фіксована частина штрафу та 1 143 грн. 68 коп. процентна складова штрафу за порушення грошового зобовязання.

У судове засідання представник позивача не зявився при цьому подав до суду заяву з клопотанням про розгляд справи без його участі в якій зазначив, що позовні вимоги він підтримує повністю, проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідачка у судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю та пояснила, що дійсно укладала вказаний вище догорів і користувалася кредитними коштами. При цьому періодично сплачувала кошти в рахунок погашення заборгованості за кредитом, але була не обізнана, що в першу чергу кошти спрямовуються на погашення відсотків за користання кредитом, а не самого тіла кредиту. У подальшому планує здійснювати погашення наявної заборгованості.

Заслухавши пояснення відповідачки, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено, 10 жовтня 2008 року між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є позивач, що підтверджується його статутом (а.с. 25) та відповідачкою було укладено кредитний договір, без номеру, шляхом подання останньою заяви на відкриття карткового рахунку відповідно до умов якого відповідачка отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 700 грн. 00 коп. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 30% річних на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с. 14).

При укладенні цього договору сторони керувалися положенням частини першої статті 634 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), відповідно до якого договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно пункту 3.1 Умов та правил надання банківських послуг (далі Умови), що визначають умови укладеного сторонами договору, для надання послуг Банк відкриває Клієнту картковий рахунок, видає Клієнту картки, їх вид та строк дії визначається в заяві та в памятці Клієнта, підписанням якої Клієнт та Банк укладають Договір про надання банківських послуг. Датою укладення Договору є дата відкриття рахунку, вказана в розділі заяви «Відмітки Банку». Із заяви відповідачки на відкриття карткового рахунку, датованої 10 січня 2006 року, вбачається, що в розділі «Відмітки Банку» зазначено про відкриття відповідачці в день подання заяви карткового рахунку та видачу картки №5577 2129 0361 6947 (а.с. 14).

Отже відповідачка, подавши відповідну заяву, підтвердила свою згоду на те, що ця заява разом з памяткою клієнта, умовами та правилами надання банківських послуг і тарифами складають укладений між нею та позивачем кредитний договір.

З доданого до позовної заяви розрахунку вбачається, що після укладення договору відповідачка з 13 жовтня 2008 року користувалася кредитними коштами за укладеним договором, при цьому позивачем періодично збільшувався кредитний ліміт, яким користувалася відповідачка, який було збільшено з 700 грн. 00 коп. до 8 000 грн. 00 коп. (а.с. 3-13).

Викладене свідчить, що позивач належним чином виконав свої зобовязання за кредитним договором, укладеним з відповідачкою.

Згідно з пунктом 9.12 Умов договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же термін.

На час розгляду справи суду не надано жодних доказів, які б свідчили про інформування однією зі сторін зазначеного вище договору іншу сторону про його припинення, відповідно цей договір з моменту його укладення автоматично лонгувався на кожні наступні 12 місяців після укладення.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно пункту 6.5 Умов позичальник зобовязується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором.

Відповідно до пункту 6.6 Умов клієнт зобовязаний у разі невиконання зобовязань за Договором, на вимогу Банку виконати зобовязання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту) та оплатити Винагороду Банку.

Пунктом 8.6 Умов передбачено, що при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

Також згідно пункту 6.5 умов кредитування, підписаних відповідачкою, передбачено сплату комісії за надані банком послуги.

Згідно частини другої статті 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

З наданого суду представником позивача розрахунку заборгованості за договором, укладеним з відповідачкою 10 жовтня 2008 року, вбачається, що остання свої зобовязання за договором належним чином не виконує, останній платіж на виконання договору був здійснений нею 06 листопада 2015 року в сумі 23 грн. 00 коп., у результаті чого станом на 07 лютого 2016 року заборгованість відповідачки перед позивачем становила 24 517 грн. 17 коп., з яких: 7 766 грн. 17 коп. заборгованість за кредитом, 13 930 грн. 82 коп. заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом, 1 176 грн. 51 коп. заборгованість за пенею та комісією, 1 643 грн. 68 коп. заборгованість зі сплати штрафів (500 грн. 00 коп. фіксована частина штрафу та 1 143 грн. 68 коп. процентна складова штрафу за порушення грошового зобовязання) (а.с. 3-13). Даний розрахунок суд визнає обґрунтованим і таким, що відповідає умовам договору, укладеного між позивачем та відповідачкою. Також суд враховує повне визнання відповідачкою позовних вимог, що не протирічить вимогам закону.

За таких обставин, враховуючи встановлений факт неналежного виконання відповідачкою свого грошового зобовязання, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю.

Оскільки позов підлягає задоволенню повністю, відповідно до частини першої статті 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати на сплату судового збору у розмірі 1 378 грн. 00 коп.

На підставі викладеного, керуючись статтями 526, 530, 610, 611, 634, 1054 Цивільного кодексу України, статтями 2, 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 218, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р I Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК», (адреса реєстрації: Дніпропетровська область, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, ) за кредитним договором від 10 жовтня 2008 року заборгованість за кредитом у розмірі 7 766 (сім тисяч сімсот шістдесят шість) гривень 17 копійок, заборгованість за процентами у розмірі 13 930 (тринадцять тисяч девятсот тридцять) гривень 82 копійки, заборгованість за пенею та комісією у розмірі 1 176 (одна тисяча сто сімдесят шість) гривень 51 копійка та штрафи, нараховані за договором, у розмірі 1 643 (одна тисяча шістсот сорок три) гривні 68 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» судові витрати у розмірі 1 378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернігівської області через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В. Чепурко

Повний текст рішення складено 16 березня 2016 року.