Справа № 591/1651/15-ц
Провадження № 2/591/877/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2016 року

Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого в особі судді - Прокудіної Н.Г.

при секретарі - Різниченко Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Зоря" про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, визнання неправомірним наказу про звільнення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом і остаточно уточнивши позовні вимоги мотивує тим, що він працював на посаді управителя ОСББ "Зоря" з 01.10.2011 р.. 10.02.2015 р. наказом № 3 його було звільнено із займаної посади з 10.02.2015 р., згідно п.2 ст. 41 КЗпП України, а саме на підставі винних дій працівника, який обслуговує грошові або товарні цінності, якщо ці дії дають підстави для втрати довіри з боку власника або уповноваженого ним органу. Вважає звільнення незаконним та безпідставним, так як було проведено з порушенням вимог закону, зокрема, було порушено порядок накладення дисциплінарного стягнення, звільнення здійснено нелегітимним керівництвом, наказ про звільнення не вмотивований, не зрозуміло в чому полягають його винні дії, при прийнятті на роботу його не було ознайомлено з посадовою інструкцією, посадову інструкцію про обов'язки управителя ніхто не затверджував, договір про матеріальну відповідальність з ним не укладався, тому просить суд визнати неправомірним наказ голови правління Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 №3 від 10.02.2015 року про звільнення ОСОБА_1 з посади управителя.

Поновити його на посаді управителя Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 з 10.02.2015 р. .

Стягнути з Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу та моральну шкоду в сумі 1000 грн..

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просить їх задовольнити.

Представники відповідача проти задоволення позову заперечували, вказували, що позивач зловживав своїм службовим становищем та діяв всупереч інтересам членів ОСББ, що полягало в безпідставному перерахуванні коштів на очолюване ним ТОВ «Екосервіс» та неправомірному завищенні вартості виконаних робіт, просять у задоволенні позовних вимог відмовити за необґрунтованістю.

Суд, заслухав учасників процесу, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 зареєстровано виконавчим комітетом Сумської міської ради 28 грудня 2010 року (ід. код 37430588). Статут ОСББ «ЗОРЯ» перереєстровано 25 березня 2011 року (а.с. 209 том 1).

Позивач перебував у трудових відносинах з Об'єднанням співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 і працював з 01 жовтня 2011 року на посаді управителя ОСББ «Зоря», відповідно до наказу голови правління ОСББ «ЗОРЯ» від 01 жовтня 2011 року №3, згідно з яким та відповідно до рішення загальних зборів від 12 лютого 2011 року, до кола його обов'язків та повноважень входило:

- представляти інтереси об'єднання співвласників в усіх державних, комунальних, приватних підприємствах, Установах, організаціях України з усіх питань, пов'язаних з господарською діяльністю;

- виконувати від імені об'єднання співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 усі дії, передбачені чинним законодавством України, в т.ч. але не виключно: заключати договори, підписувати фінансово-господарські документи, подавати заяви, передавати повноваження третім особам, отримувати будь-які документи, рахунки, розпоряджатися від імені об'єднання співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 коштами, що надходять на розрахункові рахунки та в касу підприємства, виконувати інші дії, пов'язані з реалізацією цією довіреності. (а.с. 10 том 1).

Крім того, аналогічні повноваження ОСОБА_1 мав на підставі довіреностей від 08 січня 2014 року зі строком дії до 31 грудня 2014 року та від 07 травня 2014 року зі строком дії до 31 грудня 2014 року, виданих на його ім'я головами правління ОСББ «ЗОРЯ». (а.с. 8, 9 том 1).

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ОСОБА_1 одночасно є засновником та керівником ПП «Екосервіс» (код НОМЕР_1), з яким ОСББ «ЗОРЯ» укладало ряд договорів на виконання ремонтних робіт по будинку. Дані факти підтвердили у судовому засіданні сторони по справі. (а.с.206-208 том 1)

Відповідно до доповідної записки від 25 грудня 2013 року заступник голови будинкового комітету, радник ОСББ інформував голову правління та голову ревізійної комісії ОСББ «ЗОРЯ» про виявлення фактів ігнорування ОСОБА_1 рішень загальних зборів ОСББ, грубих фінансових порушень, зловживання службовим становищем та присвоєння значної суми коштів, шляхом їх перерахування на поточний рахунок свого власного ПП «Екосервіс» при виконанні у 2013 році робіт або виконанні їх не у повному обсязі (а.с.49-59 том 1).

Згідно акту звірки розрахунків за фактично проведені роботи з поточного ремонту будинку по АДРЕСА_1 у 2013 р. між ОСББ «ЗОРЯ» (замовник) та ПП «Екосервіс» (виконавець), переплата -3670 грн. (а.с.60 том 1).

Згідно акту №ОУ -0000022 здачі-прийняття робіт, (надання послуг), ОСББ «ЗОРЯ» (замовник) та ПП «Екосервіс» (виконавець) були проведені роботи по рахунку № СФ - НОМЕР_2 від 20.10.14 - ремонт приямків та входів під»їздів по Харківській 24, загальна вартість робіт 8500,00 грн., в акті зазначено, що сторони претензій один до одного не мають. (а.с.114 том 1).

Кошторисом надходжень і витрат ОСББ «ЗОРЯ» по АДРЕСА_1 у м. Суми на 2014 рік, розглянутий та схвалений рішенням правління ОСББ «ЗОРЯ» від 23 грудня 2013 року, передбачено загальну суму витрат 177674 грн., з яких 30000 грн. на поточний ремонт системи опалення 3-го і 4-го під'їздів будинку із заміною запірної арматури (а.с.111-113 том 1 ).

ОСББ «ЗОРЯ» (замовник) та ПП «Екосервіс» (підрядник) 30 травня 2014 року уклали договір №2-05/14 на виконання монтажних і ремонтних робіт. Згідно з п.2.6 вказаного договору особою, відповідальною за виконання Робіт з боку Замовника та вирішення всіх питань, що виникають при виконанні робіт в тому числі: замовлення Робіт, приймання виконаних Робіт, є ОСОБА_1 (а.с.83-85 том 1).

Окремими документами сторони даного договору підряду визначили договірну ціну на конкретні види і обсяги робіт та інше. (а.с.108-110 том 1 ).

Також роботи були виконані підрядником ПП «Екосервіс» у серпні та жовтні 2014 року, про що складені акти приймання виконаних будівельних робіт (а.с.98-101, 102-105. 106-107 том 1 ).

Учасник ОСББ «ЗОРЯ»ОСОБА_2 , в акті на ремонт системи опалення по АДРЕСА_1 у м. Суми, серпень, жовтень вказала про приписки в об»ємах виконаних робіт та інше. (а.с.69).

Голова ревізійной комісія ОСББ «ЗОРЯ» у листі від 24 листопада 2014 року №3, адресованому голові правління ОСББ, вимагала від останнього припинити платежі даному підряднику, оскільки за висновками виконавця кошторису дійсна вартість виконаних робіт у серпні та жовтні поточного року становить 12612 грн. 81 коп., а не 28451 грн. 91 коп., згідно з актами виконаних робіт також було зазначено, що ПП «Екосервіс» не повернув на рахунок об'єднання зайво перераховані ОСОБА_1 у 2013 році кошти за начебто виконані роботи у сумі понад 3000 грн. (а.с.66-68 том 1 ).

Згідно протоколу засідання правління ОСББ «ЗОРЯ» від 08 грудня 2014 року, за результатами розгляду листа ревізійної комісії, правління ОСББ «ЗОРЯ» прийняло рішення

: засудити неправомірні дії управителя ОСОБА_1 при складанні договірної ціни та актів виконаних робіт з поточного ремонту системи опалення, націлені на отримання нетрудових доходів, шляхом незаконного стягнення з ОСББ понад 15.000,00 грн., а з кожного співвласника квартири по 100,00 грн., заборонити голові правління підписувати будь-які акти виконаних робіт, що надаються ОСОБА_1 без погодження з ревізійною комісією, оголосило управителю ОСОБА_1 догану за грубі порушення фінансової дисципліни та законних прав жителів будинку, як споживачів послуг, через неможливість подальшої співпраці з управителем ОСОБА_1 у зв'язку із втратою до нього довіри та з інших питань, необхідно укласти договори про надання послуг та на управління будинком з ПРБП «Рембуд» (а.с.16-21 том 1 ).

Із виписки з протоколу загальних зборів ОСББ «ЗОРЯ» від 20 грудня 2014 року слідує, що зборами прийнято рішення про неможливість подальшого перебування ОСОБА_1 на займаній посаді управителя, у зв'язку з: 1) постійним ігноруванням рішень загальних зборів про придбання насосу, комп'ютерного принтера, необхідного слюсарного інструменту, 2) неприпустимістю розбазарювання коштів ремонтного і резервного фондів, 3) завищення договірної ціни та вартості виконаних робіт по заміні вентилів на шарові крани, без погодження з правлінням ОСББ, та вказано про необхідність правлінню ОСББ визначитись з датою звільнення ОСОБА_1 з посади управителя після передачі ним справ іншому виконавцю послуг з утримання будинку та прибудинкової території; ревізійній комісії підготувати акти перевірки фінансово-господарської діяльності ОСББ та довести до відома чергових загальних зборів в березні 2015 р..(а.с. 70-71 том 1 ).

Згідно протоколу №2 засідання правління ОСББ «Зоря» від 26 січня 2015 року правління ОСББ «Зоря», на підставі свого попереднього рішення від 08 грудня 2014 року загальних зборів від 20 грудня 2014 року, вирішило звільнити ОСОБА_1 з роботи з 30 січня 2015 року за недовірою, у зв'язку з невиконанням ним рішень загальних зборів та правління ОСББ, перевищенням наданих йому повноважень, неодноразовими порушеннями фінансової дисципліни, неправомірними діями по подвійному завищенню вартості виконаних робіт з поточного ремонту системи опалення з метою перерахування зайвих коштів в сумі понад 15 000,00 грн., на користь власного ПП «Екосервіс», порушенням прав та інтересів членів об'єднання; зобов'язано управителя ОСОБА_1 до 29 січня 2015 року передати всі справи, статистичну та бухгалтерську документацію, комп»ютерну програму, тощо, заступнику голови правління, голові ревізійної комісії та керівнику ПРБП «Рембуд» (а.с.72-74 том 1 ).

Наказом голови правління ОСББ «ЗОРЯ» від 10 лютого 2015 року №3, на підставі рішень правління ОСББ «ЗОРЯ» від 08 грудня 2014 року, загальних зборів від 20 грудня 2014 року та правління ОСББ від 26 січня 2015 року, звільнено управителя ОСОБА_1 з роботи з 10 лютого 2015 року відповідно до статті 41.2 Кодексу законів України про працю у зв'язку з виконанням ним дій, що дають підстави для втрати до нього довіри з боку правління та співвласників ОСББ «ЗОРЯ» з причини чисельних порушень ним фінансової дисципліни, невиконання рішень загальних зборів і правління ОСББ, порушень прав та інтересів жителів будинку.(а.с. 11 том 1).

З матеріалів справи слідує, що наказом №3 ОСББ «ЗОРЯ» по вул.. Харківській , 24 м. Суми від 01.10.2011 р. позивача було прийнято на посаду управителя ОСББ «ЗОРЯ», а в наказі про звільнення вказано, що звільнено управителя ОСОБА_1 та не зазначено з якого підприємства звільнено. Також в наказі про звільнення вказано, що звільнено управителя ОСОБА_1 з роботи з 10 лютого 2015 року відповідно до статті 41.2 Кодексу законів України про працю, однак не зазначено відповідно до якої частини вищезазначеної статті.

Позивач зазначав, що при прийнятті на роботу його не було ознайомлено з посадовою інструкцією, посадову інструкцію про посадові обов'язки управителя ніхто не затверджував, договору про матеріальну відповідальність він не підписував. За весь період роботи він не притягувався до дисциплінарної відповідальності. Доказів протилежного суду не надано.

Як роз'яснено в абзаці другому пункту 28 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів", звільнення з підстав втрати довір'я суд може визнати обґрунтованим, якщо працівник, який безпосередньо обслуговує грошові або товарні цінності (зайнятий їх прийманням, зберіганням, транспортуванням, розподілом і т.ін.), вчинив умисно або необережно такі дії, які дають власнику або уповноваженому ним органу підстави для втрати до нього довір'я.

Виходячи з викладеного та розуміння безпосереднього обслуговування грошових і товарних цінностей можна дійти висновку, що основне коло працівників, які безпосередньо обслуговують грошові та товарні цінності, - це особи, які одержують їх під звіт.

Суду не надано доказів про те, що дійсно позивача при прийнятті на роботу було ознайомлено з посадовою інструкцією та посадова інструкція, якщо вона була наявна про обов'язки управителя затверджувалась та укладався договір про матеріальну відповідальність.

Згідно з ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У справах про поновлення на роботі доведення законності звільнення та дотримання встановленої процедури звільнення покладається на роботодавця.

Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

На підставі п. 2 ч.1 ст. 41 КЗпП України трудовий договір може бути розірвано тільки з винних дій працівника, який безпосередньо обслуговує грошові, товарні або культурні цінності, якщо ці дії дають підстави для втрати довір'я до нього з боку власника або уповноваженого ним органу.

Приводом для звільнення може бути вчинення таких працівником навмисних або необережних дій, що давали роботодавцю підстави для втрати до нього довір'я.

За повідомленням прокуратури м. Суми, Сумської місцевої прокуратури та слідчого СВ Сумського МВ УМВС України в Сумській області, 06 березня 2015 року розпочато кримінальне провадження №000029 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.191 КК України, по факту неправомірних дій управителя ОСББ «Зоря» під час виконання ремонтних робіт, завищення вартості виконаних робіт з поточного ремонту систем опалення та незаконного перерахування на рахунок ПП «Екосервіс» 15349 грн. 44 коп. (а.с.46, 129 том 1 , а.с. 196 т.2).

Відповідно до листа Зарічного районного суду м. Суми в провадженні суду знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_1 за ч.2ст.15, ч.2 ст. 191, ч.1 ст.366 КК України, справу не розглянуто.

В обґрунтування неправомірних дій позивача щодо порушення фінансової дисципліни суду надано протокол Правління ОСББ "Зоря" від 08.12.2014 року (а.с.16-21), згідно п.5 якого ОСОБА_1 оголошено догану, протокол Загальних Зборів ОСББ "Зоря" від 05.05.2014 року про звіт управителя (а.с.61, 62 том 1 ), яким оголошено догану позивачу, вимогу ревізійної комісії про надання документації (а.с.63-68 том 1 ), лист про застосування розцінок (а.с.69 том 1 ).

Суд, вважає, що дані документи не можна покласти в основу рішення, так як звільнення відбулося не за систематичне невиконання посадових обов'язків (п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України), а на підставі п. 2 ч.1 ст. 41 КЗпП України.

В силу ч.1 ст.148 КЗпП України, дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці.

Тому, звільнення не може ґрунтуватися на оголошеній 08.12.2014 року догані, оскільки сплинув місячний строк притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Загальні Збори ОСББ "Зоря", згідно положень Статуту (а.с.12-15 т.1), ст.10 Закону України "Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку" не є органом уповноваженим на оголошення догани працівнику. Такі повноваження віднесено до компетенції виконавчого органу, голова якого приймав позивача на роботу (а.с.10).

Тому, висновки протоколу Загальних Зборів ОСББ "Зоря" від 05.05.2014 року про звіт управителя (а.с.61, 62) носять рекомендаційний характер.

Єдиним нормативно правовим актом, який регулює питання проведення інвентаризації суб'єктами господарювання є Інструкція по інвентаризації основних засобів, нематеріальних активів, товарно-матеріальних цінностей, грошових коштів і документів та розрахунків, затверджена Наказом Міністерства фінансів України від 11 серпня 1994 року N 69

Відповідно до п.п.11.1, 11.2 цієї Інструкції, для проведення інвентаризаційної роботи на підприємствах, розпорядчим документом їх керівника створюються постійно діючі інвентаризаційні комісії у складі керівників структурних підрозділів, головного бухгалтера, які очолюються керівником підприємства або його заступником.

Інвентаризація проводиться повним складом інвентаризаційної комісії та у присутності матеріально відповідальної особи.

Крім того, на підставі п.15 Постанови Пленуму Верховного суду України від 29 грудня 1992 року N 14 "Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками", розмір шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації, суд визначає відповідно до ст. 135-3 КЗпП, Закону України N 217/95-ВР від 6 червня 1995 р. "Про визначення розміру збитків, завданих підприємству, установі, організації розкраданням, знищенням (псуванням), недостачею або втратою дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння та валютних цінностей" і затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 січня 1996 р. N 116 Порядку визначення розміру збитків від розкрадання, нестачі, знищення (псування) матеріальних цінностей (зі змінами, внесеними постановами Кабінету Міністрів України від 27 серпня 1996 р. N 1009 та від 20 січня 1997 р. N 34.

Визначаючи розмір шкоди, суд має виходити з цін на матеріальні цінності, що діють у даній місцевості на час вирішення справи, і застосовувати встановлені нормативно-правовими актами для даних випадків кратність, коефіцієнти, індекси, податок на добавлену вартість, акцизний збір тощо.

В силу п.2 Постанови Кабінету Міністрів України від 22 січня 1996 р. N 116 "Про затвердження Порядку визначення розміру збитків від розкрадання, нестачі, знищення (псування) матеріальних цінностей", розмір збитків від розкрадання, нестачі, знищення (псування) матеріальних цінностей визначається шляхом проведення незалежної оцінки відповідно до національних стандартів оцінки.

Висновок про вартість майна, відносно якого виявлено нестачу повинен бути складений незалежним професійним оцінювачем згідно Методики оцінки майна, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 10 грудня 2003 р. N 1891 та Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

Однак, суду не доведено, що особа, яка склала висновок є атестованим оцінювачем або експертом та може складати висновки про порушення фінансової дисципліни.

В справі наявний кошторис надходжень і витрат ОСББ АДРЕСА_1 на 2014 р. та зазначено, що він розглянутий та схвалений рішенням правління об»єднання (а.с.111 том 1).

Отже, належними та допустимими доказами не доведено, що ОСОБА_1 допущено порушення трудової дисципліни, за наявності чинних договірних зобов'язань, дотримання меж кошторисних видатків, не доведено наявність винних дій позивача.

Не можуть прийматися до уваги надані документи стосовно внесених відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, листування з іншими органами (а.с.46, 129-143 том 1 ), оскільки вчинення розкрадання або засудження працівника за корисливий злочин може стати самостійною підставою для звільнення із займаної посади і на даний час відсутній вирок, або відповідне рішення суду з даного питання, яке набрало законної сили.

Тому, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, наказ про звільнення підлягає скасуванню, а позивач поновленню на роботі.

Відповідно до ч.2 ст.235 КЗпП України, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

При визначенні середньої заробітної плати слід виходити з того, що в усіх випадках, коли за чинним законодавством вона зберігається за працівниками підприємств, установ, організацій, це слід робити відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. N 100 (з наступними змінами і доповненнями). Цей нормативний акт не застосовується лише тоді, коли середня заробітна плата визначається для відшкодування шкоди, заподіяної ушкодженням здоров'я, та призначення пенсії.

Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Згідно довідки ОСББ "Зоря" заробіток за останні два місяці роботи позивача становив 2622,22 грн., тобто середньоденна заробітна плата становить 43,70 грн.

Отже, враховуючи позовні вимоги про стягнення заробітної плати , суд вважає, що розмір заробітної плати за час вимушеного прогулу становить 11 799,00 грн.

В силу ст.237(1) КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Незважаючи на зазначення в частині другій ст. 237(1) КЗпП України на те, що порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством, судова практика після включення до Кодексу законів про працю названої статті пішла шляхом стягнення моральної шкоди, заподіяної порушенням власником трудових прав працівників не лише при ушкодженні здоров'я працівника та у випадках, передбачених контрактом, але і в інших випадках. Звичайним стало стягнення моральної шкоди у випадках незаконного звільнення працівника. Визнається за можливим відшкодування моральної шкоди, викликаної невиплатою належних працівникові грошових сум, виконанням робіт в небезпечних для життя та здоров'я умовах тощо (п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди").

П. 13 постанови Пленуму ВСУ "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" № 4 від 31.03.1995 р. роз'яснює, що відповідно до ст.237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконне звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Наявність моральної шкоди доводить потерпіла особа, зазначаючи у позовній заяві, які негативні наслідки мають місце, у чому саме полягають моральні втрати, чим обґрунтовано розмір їх відшкодування. Письмовими доказами на ствердження наявності моральної шкоди можуть бути, зокрема, медичні довідки про виникнення захворювання чи інше погіршення стану здоров'я у зв'язку з хвилюваннями, спричиненими посяганням на права потерпілого; висновки лікарів чи медичних комісій про ступінь втрати працездатності, про необхідність проведення хірургічної операції; довідки про відрахування з вузу тощо.

Згідно ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Аналізуючи встановлені в судовому засіданні обставини та зважаючи на вищезазначені приписи нормативно-правових актів, якими врегульовано спірні правовідносини, суд приходить до висновку про відсутність достатніх підстав для задоволення позовної вимоги про стягнення моральної шкоди.

Позивач в судовому засіданні не представив доказів погіршення його стану здоров'я у зв'язку з хвилюваннями, спричиненими посяганням на право на працю та не надав доказів вчинення додаткових зусиль для організації свого життя.

Сам факт незаконного звільнення не є безумовною підставою для стягнення моральної шкоди.

Також суд Верховний суд України в своїй постанові Пленуму від 31.03.1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (п.4) зазначає, що у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Натомість, позивачем не обґрунтовано визначений ним розмір моральної шкоди в сумі 1000 грн., а також не надано жодних доказів в обґрунтування заявленої суми відшкодування моральної шкоди, що також обумовлює відмову у задоволенні позовної вимоги про стягнення моральної шкоди.

В судовому засіданні не підтверджено жодними доказами доводи позивача з приводу завдання моральної шкоди, не надано медичних висновків, не просив позивач допитати свідків на підтвердження своєї позиції, не надав розрахунку з якого суд мав би змогу оцінити глибину моральних страждань, в матеріалах справи наявні дані, що позивач є керівником ПП «Екосервіс».

Тому, враховуючи дані обставини суд вважає, що вимоги про стягнення моральної шкоди не підлягають задоволенню .

В силу ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Тому, з відповідача слід стягнути на користь держави судові витрати зі сплати судового збору пропорційно задоволеним вимогам, тому стягненню з відповідача на користь держави підлягає 487,20 грн..

На підставі вищезазначеного необхідно визнати неправомірним наказ голови правління Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Зоря" №3 по АДРЕСА_1 м. Суми №3 від 10.02.2015 року про звільнення ОСОБА_1 з посади управителя.

Поновити ОСОБА_1 на посаді управителя Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 з 10.02.2015 р. .

Стягнути з Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу 11 799 грн.. В задоволенні позовних вимог в іншій частині - відмовити за необґрунтованістю.

В силу ст. 367 ЦПК України, слід допустити негайне виконання рішення в частині поновлення на роботі .

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 197, 212-215, 218 ЦПК України, ст. ст. 41 п.2 ч.1, 116, 117, 233, 235, 237 -1 КЗпП України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати неправомірним Наказ Голови Правління Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Зоря" №3 від 10.02.2015 року про звільнення ОСОБА_1 з роботи управителя.

Поновити ОСОБА_1 на посаді управителя Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Зоря" з 10.02.2015 р..

Стягнути з Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Зоря" на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 12891,40 грн., з послідуючим утриманням при виплаті необхідних обов'язкових відрахувань.

Рішення суду в частині поновлення на роботі ОСОБА_1 підлягає виконанню негайно.

В задоволенні позовних вимог в іншій частині - відмовити за необґрунтованістю.

Стягнути з Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Зоря" на користь держави судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп..

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Сумської області через Зарічний районний суд м. Суми протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст виготовлено та підписано 12 серпня 2016 року.

Суддя Н.Г.Прокудіна