Справа № 219/6874/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.02.2016 року

Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Радченко Л.А.,

при секретарі Лосинської І.М.,

за участю позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом - ОСОБА_1,

представника позивача за первісним позовом та представника відповідача за зустрічним позовом - ОСОБА_2,

відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом - ОСОБА_3,

представника відповідача за первісним позовом та представника позивача за зустрічним позовом - ОСОБА_4,

представника третьої особи за первісним позовом та за зустрічним позовом - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Артемівську справу за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа орган опіки та піклування Артемівської райдержадміністрації Донецької області, про визначення місця проживання малолітньої дитини, та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа орган опіки та піклування Артемівської райдержадміністрації Донецької області, про визначення місця проживання малолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа орган опіки та піклування Артемівської райдержадміністрації Донецької області, про визначення місця проживання малолітньої дитини, який в подальшому уточнила , зазначивши, що з 04.10.2013р. вона знаходиться у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3, від якого має малолітню дитину ОСОБА_6, 29.01.2014року народження. З 07 липня 2015року між нею та відповідачем сімейно-шлюбні стосунки були припинені, сторони сумісно не проживають, оскільки відповідач вигнав позивачку з дому та забрав їх сумісну дитину, яка залишилась проживати з відповідачем та його матір,ю. Під час проживання в с.Бахмутське разом з відповідачем та його матір,ю часто виникали конфлікти, ініціатором яких була мати відповідача, тому, вважає, що остання мала мету розрушити їх сім,ю з відповідачем. 30.07.2015р. позивачка намагалася забрати сина, між тим, мати відповідача дитину не віддала та силою утримує його у себе за місцем відповідача. Позивачка має житло та все необхідне для проживання з дитиною, яка потребує материнського піклування, тому, просить визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, за місцем проживання матері ОСОБА_1, за адресою: м.Артемівськ вул..Горького,59/135.

ОСОБА_3 звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1, третя особа орган опіки та піклування Артемівської райдержадміністрації Донецької області, про визначення місця проживання малолітньої дитини, в якому зазначив, що 04.10.2013р. між ним та відповідачкою було укладено шлюб, який за рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 05.11.2015р. було розірвано, від шлюбу народився син ОСОБА_6, 29.01.2014року народження, який проживає разом з батьком, оскільки відповідачка з початку липня 2015р. переїхала проживати до своєї матері, залишивши сина. Жодних перешкод для зустрічей відповідачки з сином з його боку не чиниться. Вважає, що відповідно до закону дитина повинна проживати з тим з батьків, у якого умови найбільш кращі. Він має всі необхідні побутові умови для виховання сина, між тим, відповідно до висновку органу опіки та піклування Артемівської райдержадміністрації Донецької області місце проживання сина визнано доцільним разом з матір,ю ОСОБА_1. З вказаним висновком не згодний, оскільки орган опіки та піклування чітко не визначив, які саме обставини свідчили про те, що умови проживання у матері краще ніж у батька, або які інші обставини вплинули на прийняття рішення на користь матері. Більше того, він переконаний в тому, що у нього найкращі умови для виховання сина, оскільки має у власності будинок, в якому для сина є особиста кімната, а також кімната для дозвілля, ігор, проведення зустрічей з ОСОБА_1, кімната обладнана всім необхідним. Крім того, він працює, має постійний доход, тобто має можливість матеріально забезпечувати свого сина. Більше того, у дитини склався певний життєвий склад та розпорядок дня, син відвідує дитячий садок, отримує необхідне дошкільне виховання. Просить визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_6, 29.01.2014р.н., за місцем проживання його батька ОСОБА_3, за адресою: с.Бахмутське Артемівського району, Донецької області, вул..Молодіжна,7.

У судовому засіданні позивач та первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом наполягала на заявлених вимогах, зустрічний позов не визнала, дала пояснення, аналогічні викладеному у своїй позовній заяві. Додатково пояснила, що по теперішній час з боку відповідача має перешкоди у зустрічах з сином , якому вона дуже потрібна в цьому віці, при цьому, батько віддав дитину до дитячого садочка, оскільки, працює, і дитина недоотримує материнської турботи та любові. Вважає, що саме з вини відповідача вона перестала отримувати допомогу з боку держави на дитину. Також, пояснила, що вважає, що до досягнення сином трьох років останньому ще зарано відвідувати дитячий садок, а після виповнення дитиною трьох років вона планує віддати сина до дитячого садка, а сама вийти на роботу.

Представник позивача, також, підтримала заявлені вимоги позивача ОСОБА_6, зустрічний позов не визнала.

Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом, позовні вимоги ОСОБА_1 не визнав, на зустрічних позовних вимогах наполягав та надав пояснення, аналогічні викладеному у позові. Додатково пояснив, що сину у віці два роки краще відвідувати дитячий садок ніж виховуватися до трьох років та доглядатися матір,ю вдома. Також, пояснив, що не заперечує проти зустрічей сина з матір,ю, але, лише за його присутності.

Представник відповідача підтримав заявлені зустрічні вимоги позивача ОСОБА_3, позовні вимоги ОСОБА_1 не визнав.

Представник третьої особи підтримала первісний позов ОСОБА_1 , зазначивши, що органом опіки та піклування ретельно було вивчено питання щодо визначення місця проживання сина сторін. Також, пояснила, що на жаль, відповідач не прислуховувався до жодної з порад працівників органу опіки та піклування, серед яких були дитячі лікарі, педагоги та психологи, стосовно виховання та догляду малолітньої дитини, з урахуванням її віку.

Суд, заслухавши пояснення сторін та їх представників, представника третьої особи, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги за первісним позовом підлягають задоволенню, позовні вимоги за зустрічним позовом не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено той факт, що сторони були одружені з 04.10.2013р. (а.с.6), після припинення сімейно-шлюбних стосунків з липня 2015р. проживають окремо, шлюб було розірвано 05.11.2015р. (а.с.187). Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с.7).

Позивач ОСОБА_1 проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2, знаходиться на обліку в УПСЗН Артемівської райдержадміністрації та отримувала грошову допомогу на дитину у розмірі 860грн. (а.с.8,46,51).

Згідно заяви ОСОБА_7 від 14.08.2015р., остання зверталась до Служби у справах дітей Артемівської райдержадміністрації з заявою щодо повернення їй малолітньої дитини ОСОБА_6 (а.с.39-40).

Згідно до листа Артемівського МВ (з обслуговування м.Артемівська та Артемівського району) УМВС України в Донецькій області від 29.07.2015р., ОСОБА_1 було повідомлено про те, що під час сварки з ОСОБА_8 громадський порядок порушено не було, питання щодо визначення місця проживання дитини повинно вирішуватися в судовому порядку, з громадянами ОСОБА_8 та ОСОБА_3 була проведена профілактична бесіда (а.с.47).

Згідно довідки ТОВ « ТБК « Схід» ОСОБА_1 мешкає за адресою: : м.Артемівськ Донецької області, вул..Горького,59/135, разом з матір,ю ОСОБА_9 ( а.с.185) , вказане житло надежить останім на праві приватної спільної сумісної власності ( а.с.186).

Згідно до акту обстеження матеріально-побутових умов ОСОБА_1 від 16.09.2015 р. за адресою: м.Артемівськ, вул.Горького,59/135, остання створила належні побутові умови для проживання та виховування свого малолітнього сина ОСОБА_6, 29.01.2014р.н. (а.с.48).

Згідно бесіди з мешканцями квартири за адресою: м.Артемівськ Донецької області, вул..Горького,59/135, що проводилась співробітниками Артемівської райдержадміністрації, ОСОБА_9, яка є матір,ю ОСОБА_1, не заперечує проти того, щоб онук проживав разом з нею та дочкою ОСОБА_1 (а.с.49).

Згідно довідки УПСЗН Артемівської міської ради Донецької області від 21.07.2015р. ОСОБА_1 перебуває у них на обліку та отримала щомісячну грошову допомогу при народженні дитини за період з 01.01.2015р. по 30.06.2015р. в сумі 5160,00грн. (а.с.106).

Згідно побутової характеристики відносно ОСОБА_6, остання за місцем реєстрації характеризується позитивно (а.с.188).

Згідно довідки про склад сім,ї від 31.08.2015р., ОСОБА_3 проживає та зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, за вказаною адресою зареєстровані ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, малолітній ОСОБА_6, 29.01.2014р.н. (а.с.46), будинок належить ОСОБА_3 на праві власності ( а.с.102-103).

Згідно побутової та виробничої характеристики відносно ОСОБА_3, останній за місцем проживання та роботи характеризується позитивно (а.с.50,52).

Згідно довідок від 08.09.2015р. та 04.11.2015р. ОСОБА_3 працює ПрАТ «Бахмутський Аграрний Союз» слюсарем по ремонту газового обладнання цеха по виробництву к/кормів та отримує заробітну плату, отримав за період з 01.03.2015р. по 31.08.2015р. заробітну плату в загальному розмірі 25024,55грн., за період з 01.05.2015р. по 01.11.2015р. в сумі 26593,10 грн. (а.с.51,98).

Згідно довідок лікарня-психіатра ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_6, на обліку у лікаря-психіатра не перебувають (а.с.53).

Згідно до акту обстеження матеріально-побутових умов ОСОБА_1І від 11.11.2015р., за адресою: с.Бахмутське Артемівського району Донецької областї, вул.Молодіжна,7, у будинку є всі необхідні умови для проживання малолітнього ОСОБА_6, 29.01.2014р.н., мати якого ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, проживає окремо (а.с.96).

Згідно витягу з наказу ДНЗ «Ромашка» № 104 від 01.10.2015р., на підставі заяви батька ОСОБА_3 від 16.07.2015р., довідки лікаря педіатра з висновками від 08.09.2015р., свідоцтва про народження дитини, зараховано ОСОБА_6, 29.01.2014р.н., в групу раннього віку дошкільного навчального закладу з 01.10.2015р. (а.с.97,189).

Згідно довідки Бахмутської сільради Артемівського району Донецької області від 09.08.2015р., ОСОБА_3 проживає разом з сином ОСОБА_6, 29.01.2014р.н., якого утримує, за адресою: с.Бахмутське Артемівського району, Донецької області, вул..Молодіжна,7 (а.с.168).

Згідно заяви ОСОБА_3 від 06.08.2015р., останній звернувся до УПСЗН Артемівської міської ради з заявою щодо припинення нарахування ОСОБА_1 грошової допомоги по догляду за дитиною, та просив призначити таку допомогу йому, оскільки, малолітній син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_8, проживає разом з ним та знаходиться на його утриманні (а.с.171).

Згідно до висновку органу опіки та піклування Артемівської райдержадміністрації від 02.10.2015 р. останній вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_6, 29.01.2014року народження, за місцем проживання матері ОСОБА_1, враховуючи насамперед інтереси дитини та її малолітній вік (а.с.35-38).

Отже, дослідженими судом доказами підтверджується, що кожна зі сторін має належні матеріально-побутові умови, які дають можливість проживати дитині ОСОБА_6 як з батьком, так із матір"ю , обоє з батьків позитивно характеризуються , мають кожний на праві власності житло, позивачці за первісним позовом призначена щомісячна державна допомога по догляду за дитиною до досягнення дитиною трьох років, яка тимчасово припинена за заявою ОСОБА_3, відповідач за первісним позовом офіційно працевлаштований, , проте, зазначені обставини в даному випадку не мають вирішального значення для визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_6.

Відповідно до ст. 161 СК України- якщо мати та батько , які проживають окремо , не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. При вирішенні спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до положень статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Наведені сторонами докази ніяким чином не свідчать про те, що позивач та відповідач як батьки дитини ухиляються від виконання батьківських обов'язків чи виконують їх не добросовісно.

Відповідно до приписів до ч.2 ст.161 СК України, орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

З огляду на наведене суд приходить до висновку, що сторонами не надано доказів того, що хтось із них зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Відповідно до статті 9 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1989 року і яка набула чинності для України з 27 вересня 1991 року передбачено:

«Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно із судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Під час будь-якого розгляду згідно з пунктом 1 цієї статті всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у розгляді та викладати свою точку зору.

Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини.

У Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959р. (принцип 6), проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю.

Таким чином, враховуючи надані сторонами докази та встановлені в суді обставини, суд вважає, що підстав для визначення місця проживання дитини з батьком немає, оскільки суду не надано доказів, як підстав, передбачених ст. 161 ч.2 СК України, які б унеможливлювали проживання дитини з матір'ю.

А враховуючи вік дитини, якій всього два роки, суд вважає, що за доцільне дитину залишити проживати з матір'ю, що при цьому ніяким чином не впливає на права та обов'язки батька дитини приймати участь в його утриманні та вихованні.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 12 червня 1998 року № 16 "Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю України", вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо (в тому числі в одній квартирі), про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, суд, виходячи із рівності прав та обов'язків батька й матері щодо своїх дітей, повинен постановити рішення, яке відповідало б інтересам неповнолітніх. При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей.

Будь-які виключні обставин, які б викликали необхідність розлучення малолітньої дитини з її матір'ю, позивачкою по справі за первісним позовом, судом не встановлені.

При цьому, допитавши свідків ОСОБА_10,ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_9 , судом не встановлено неналежного виконання матір,ю своїх обов"язків по догляду, вихованню та матеріальному забезпеченню своєї дитини. Матеріалами справи спростовуються доводи відповідача про те, що позивачка з моменту народження дитини не в повній мірі турбується про належне виховання та догляд сина .

Окрім того, суд застосовуючи положення принципу 6 «Декларації прав дитини» Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1959 р., не встановив обставин, які б підтверджували, що позивачка за своїм місцем проживання створюватиме реальну небезпеку та загрозу для життя і здоров'я дитини.

Таким чином, суд вважає необхідним визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_6, 29.01.2014року народження, разом з матір,ю ОСОБА_1 за місцем проживання останньої: м.Артемівськ Донецької області, вул..Горького,59/135.

Приймаючи таке рішення щодо визначення місця проживання дитини з матір,ю, судом враховано вік дитини, яка у будь-якому випадку потребує щоденної жіночої ласки і турботи, материнської уваги при розв'язанні щоденних питань, і тому, не може бути визначене таке місце проживання дитини з батьком. За умови проживання дитини з матір'ю батько малолітньої дитини має достатньо можливостей як батько, впливати на виховання сина і формування його особистості, на гармонічний розвиток його здібностей і талантів. Сторони проживають в близько розташованих населених пунктах, і батько об'єктивно не позбавлений можливості спілкування з сином у випадку, якщо малолітній син переїде на місце проживання до своєї матері.

Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення первісного позову, тому, в задоволенні зустрічного позову слід відмовити за вищезазначеними підставами.

Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача за первісним позовом згідно до ст.88 ЦПК України.

Керуючись ст. ст.150, 161 СК України, Декларацією прав дитини, ст. ст.10,11,58,60,209 ,212-215,218, 251, 255 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа орган опіки та піклування Артемівської райдержадміністрації Донецької області, про визначення місця проживання малолітньої дитини задовольнити.

Визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_6, 29.01.2014року народження, разом з його матір,ю ОСОБА_1 за місцем проживання останньої: м.Артемівськ Донецької області, вул..Горького,59/135.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа орган опіки та піклування Артемівської райдержадміністрації Донецької області, про визначення місця проживання малолітньої дитини відмовити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 243,60 грн.

На рішення може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення апеляційна скарга до Апеляційного суду Донецької області через Артемівський міськрайонний суд Донецької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л.А.Радченко