Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/1075/16 Головуючий у суді І-ї інстанції Бершадська О. В.
Доповідач Кіселик С. А.
УХВАЛА

Іменем України

17.05.2016 Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області в складі :

Головуючого : судді Кіселика С А ,

суддів : Авраменко Т.М., Суржика М.М.

за участі секретаря судового засідання Гусак А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кіровограді цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про визнання договору недійсним за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 15 березня 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2015 року позивач звернулась в суд із позовом і просить визнати недійсним договір (заяву) на отримання кредиту від 20.01.2006 року, укладений між нею - ОСОБА_2 та Публічним акціонерним товариством Комерційний банк "Приват Банк" (далі по тексту Банк) 20.01.2006 року. Посилається на те, що в липні 2015 року, із позовної заяви банку, яка також розглядається в Кіровському районному суді м. Кіровограда, їй стало відомо про існування договору кредиту від 20.01.2006 року, укладеного між нею та ПАТ КБ «Приват банк». Однак, жодного договору із банком вона не підписувала, і ніяких коштів не отримувала.

Рішенням Кіровського районного суду міста Кіровограда від 15 березня 2016 року позов задоволено. Визнано недійсним договір (заяву) на отримання кредиту від 20.01.2006 року, укладений між ОСОБА_2 та Публічним акціонерним товариством Комерційний банк "Приват Банк" 20.01.2006 року.

В апеляційній скарзі Банк ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та постановлення нового рішення про відмову у позові оскільки оскаржуване рішення є незаконним з огляду на недотримання судом першої інстанції вимог цивільного судочинства, та необґрунтованим зважаючи на неповноту з'ясованих в ході судового розгляду обставин і відсутності доказів на підтвердження позовних вимог.

А саме відповідач зазначив, що судом першої інстанції безпідставно прийнято, як доказ, висновок судової - почеркознавчої експертизи, яка призначалась у іншій справі і при виконанні якої експерт вийшов за межі поставлених перед ним питань. Крім того суд не звернув уваги на той факт, що тривалий час кошти на погашення кредиту вносились у відділенні Банку яке знаходиться на адміністративній території за місцем проживання позивача.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Судом встановлено і матеріалами справи підтверджується, що указаний у позовній заяві кредитний договір №б/н від 20 січня 2006 року складається: - із заяви позичальника разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг»; «Правилами користування платіжною карткою та «Тарифами Банку». Відповідно до укладеного договору ОСОБА_2 20.01.2006 року отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Зі слів сторони позивача, ОСОБА_2 договір не підписувала, платіжну картку не отримувала, Відповідно до висновку судової почеркознавчої експертизи за № 2173 від 11.02.2016 року наданого судовим експертом Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз МЮ України: - в заяві на отримання кредиту від 20.01.2006 року: - рукописні записи, якими заповнені відповідні графи лицевої сторони заяви (частина, яка заповнюється Клієнтом), нанесені барвником світло-синього кольору; - рукописні записи, якими заповнені відповідні графи лицевої сторони заяви(частина, яка заповнюється Клієнтом), нанесені барвником темно- синього кольору та рукописний запис »20.01.2006», який міститься зі зворотної сторони заяви в графі «Дата», нанесений барвником чорного кольору, виконані не ОСОБА_2, а двома іншими особами. Підпис від імені ОСОБА_2 в заяві на отримання кредиту від 20.01.2006 року , який міститься зі зворотньої сторони в графі «Підпис», виконаний не самою ОСОБА_2, а іншою особою, з деяким наслідуванням підпису ОСОБА_2

Суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Згідно ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1ст.58 ЦПК України). Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом (ч. 1 ст. 59 ЦПК України).

Предметом спору між сторонами, за позовом ОСОБА_2 до ПАТ КБ «ПриватБанк» є кредитний договір дійсність якого оспорюється позивачем, а за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 право банку на повернення кредитних коштів та отримання плати за користування ними відповідно до умов спірного договору.

Висновок експерта № 2173 судово - почеркознавчої експертизи від 11.02.2016 року, який було прийнято судом як доказ, зроблено відносно спірної заяви на отримання кредиту від 20.01.2006 року, яка є складовою частиною кредитного договору, згідно з яким у сторін виниклі взаємні права та обов'язки.

У даному висновку експерт робить висновок, що рукописні записи, якими заповнені відповідні графи лицевої сторони заяви (частина яка заповнюється клієнтом) та рукописний запис «20.01.06», який міститься із зворотної сторони заяви виконані не ОСОБА_2, а двома іншими особами. А підпис від імені ОСОБА_2 виконаний не самою ОСОБА_2, а іншою особою, з деяким наслідуванням підпису ОСОБА_2

При цьому, саме такі питання і були поставлені перед експертом, а уточнення експерта щодо кольору барвника, яким виконано рукописний текст заяви та підпис, не можна вважати виходом експерта за межі порушених перед ним питань.

Крім того, колегія суддів вважає зазначений висновок експерта належним та допустимим доказом у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ПАТ КБ «ПриватБанк», оскільки хоча його ї зроблено на виконання ухвали у цивільній справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, однак призначення експертизи та її виконання відбулися без будь яких порушень, компетентною особою і висновок експерта стосується одного предмету спору між тими ж особами.

А отже, доводи Банку щодо неналежності даного доказу є помилковими.

Також, та обставина, що погашення кредиту, тобто внесення коштів, відбувалось в касі Банку яка розташована на адміністративній території де проживає позивач, не є доказом укладення спірного кредитного договору саме позивачем, оскільки відповідачем не доведено, що кошти в касу вносила позивач, а не особа яка складала та підписувала заяву.

З урахуванням викладеного, відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307, ст.308, ст. 313, п.1 ч.1 ст.314, ст.315 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» відхилити, а рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 15 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий С.А.Кіселик

Судді: Т.М.Авраменко

М.М.Суржик