Справа № 592/2428/16-ц
Провадження №2-о/592/79/16
УХВАЛА

(про залишення заяви без руху)

18 березня 2016 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду м. Суми Князєв В.Б., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1, заінтересована особа: ОСОБА_2 державна нотаріальна контора про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою, при цьому просить встановити, що вона на час відкриття спадщини - 22.08.2014 р. проживала разом із спадкодавцем, ОСОБА_3, в будинку №35 по вул.Довженка у м.Суми.

Перевіривши матеріали заяви, вважаю, що заява подана з порушенням ст.ст.119 ЦПК України.

Так, подана заява подана без дотримання вимог, визначених ст. 119 ЦПК України, а саме: до заяви не додано письмової відмови нотаріуса в оформленні спадщини, тільки після якої спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року,- якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Відповідно до вимог ст.119 ЦПК України, - повинно бути викладено обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, та зазначено докази, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Таким чином, закон чітко визначає, що для того, щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, самого факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини недостатньо. Необхідно, щоб таке проживання було постійним.

Перелік документів та інших доказів, які дозволяють визначити постійність проживання, містяться у п. 211 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Згідно з цією нормою доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Проте заявник не викладає обставин щодо свого постійного проживання із спадкодавцем, з якого часу таке постійне проживання мало місце та не зазначає доказів такого постійного проживання; також заявник не надала документу про останнє місце реєстрації спадкодавця.

Керуючись ст.ст. 119, 120, 121 ЦПК України,-

постановив:

Заяву ОСОБА_1 залишити без руху, надавши заявнику строк, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання заявником ухвали, усунути вказані недоліки і розяснити, що в іншому випадку заява буде вважатися неподаною.

Про прийняте рішення повідомити заявника, виславши йому копію ухвали для відома та виконання.

Суддя В.Б. Князєв