30.05.2016 Справа № 363/560/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2016 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Рудюка О.Д.,

за участю секретаря Хомяк А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вишгороді цивільну справу за позовом Першого заступника керівника місцевої прокуратури № 5 в інтересах держави в особі: Департаменту охорони здоровя КМДА, Київської міської клінічної лікарні швидкої допомоги до ОСОБА_1 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Перший заступник керівника місцевої прокуратури № 5 звернувся до суду з даним позовом посилаючись на те, що до позивача надійшла довідка-розрахунок Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги № 845 від 21 травня 2015 року. За результатами опрацювання вказаної довідки встановлені порушення вимог чинного законодавства, зокрема щодо відшкодування завданих державному закладу збитків, внаслідок кримінального правопорушення, а саме, 24 березня 2015 року, близько 18 години 50 хвилин, ОСОБА_1 керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухаючись по проїзній частині проспекту Оболонському, зі сторони вул. ОСОБА_2 в напрямку вул. Північна в м. Києві, знаходячись неподалік будинку № 52 по проспекту Оболонському в м. Києві, будучи неуважним та не стежачи за дорожньою обстановкою, чим порушив п. 1.5. та 2.3. ПДР України, наближаючись до нерегульованого наземного пішохідного переходу, перед яким на той час зменшував швидкість та зупинився легковий автомобіль, який надав дорогу пішоходам, не зменшив швидкість та не зупинився, чим порушив п. 18.4. ПДР України, внаслідок чого здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_3, який переходив проїзну частину Оболонського проспекту по нерегульованому пішохідному переході з права на ліво відносно руху марки автомобіля «Деу Ланос», яким керував ОСОБА_1 В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості та був госпіталізований до Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги та перебував на стаціонарному лікуванні з 24 березня 2015 року по 30 квітня 2015 року. Вина ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України доведена повністю. Згідно довідки-розрахунку Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги від 21 травня 2015 року витрати на стаціонарне лікування ОСОБА_3 становить 17 857,68 грн.

На підставі викладеного позивач просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги 17857,68 грн. на відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення та судові витрати.

У судовому засіданні прокурор підтримав позовні вимоги та просить про їх задоволення у повному обсязі.

Представник департаменту охорони здоровя виконавчого органу Київської міської ради у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надіслав суду заяву в якій просить позов задовольнити в повному обсязі та розглянути справу без його участі.

Головний лікар Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги надіслав суду заяву в якій просить розглянути справу без участі їхнього представника, позов підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні проти позову заперечив та пояснив, що лікарнею у добровільному порядку не запропоновано сплатити вказані нею послуги, не попереджено потерпілого та винуватця про відшкодування вартості послуг наданих в процесі та за період лікування потерпілого. На підтвердження понесених лікарнею витрат під час лікування потерпілого позивачем надано лист № 845 від 21 травня 2015 року, у якому зазначено кількість на стаціонарному лікуванні та суму понесених витрат лікарнею 1 день лікування становить 482,64 грн. З наданого лікарнею листа не можливо достовірно встановити, що саме включено до вартості 1-го ліжко-дня. Витрати постраждалого в тому числі і медикаментозні (придбання лікарських засобів), понесені ним після заподіяння йому шкоди, відшкодовано винуватцем. Між сторонами (постраждалим/представником за домовленістю та винним) 12 травня 2015 року укладено та підписано розписку про відшкодування за рахунок винуватого інших витрат за потреби санітарно-курортного лікування. Законом передбачено відрахування з податків фізичних осіб до фонду соціального страхування, тобто, щомісячно з заробітної плати відповідача стягується податок, роботодавець сплачує податки на доходи фізичних осіб-працівників, за рахунок чого Держава фінансує бюджетні сфери до яких відносяться ЗОЗ. Таким чином у відповідача виникає подвійне стягнення грошових коштів. На підставі викладеного, відповідач вважає позов необґрунтованим та просить відмовити у задоволенні позову.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного.

24 березня 2015 року, близько 18 години 50 хвилин, ОСОБА_1 керуючи автомобілем НОМЕР_2, рухаючись по проїзній частині пр. Оболонського, зі сторони вул. ОСОБА_2 в напрямку вул. Північної, знаходячись неподалік будинку № 52 по пр. Оболонському в м. Києві, будучи неуважним та не стежачи за дорожньою обстановкою, чим порушив п. 1.5. та 2.3. (б) ПДР України, наближаючись до нерегульованого наземного пішохідного переходу, перед яким на той час зменшував швидкість та зупинився легковий автомобіль, який надав дорогу пішоходам, не зменшив швидкість та не зупинився, чим порушив п. 18.4. ПДР України, внаслідок чого здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_3, який переходив проїзну частину пр. Оболонського по нерегульованому пішохідному переході з права на ліво відносно руху автомобіля НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_1 В результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3І отримав, відповідно висновку судово-медичної експертизи № 71-/е від 09 квітня 2015-14 квітня 2015 року тілесне ушкодження середньої тяжкості.

30 березня 2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 укладено меморандум про порозуміння, відповідно до якого ОСОБА_1 беззаперечно визнав себе винним в скоєнні наїзду на пішохода ОСОБА_3 та зобовязався компенсувати прямі матеріальні витрати та витрати на лікування та реабілітацію.

Відповідно до ухвали Оболонського районного суду м. Києва від 12 травня 2015 року, ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України звільнено на підставі ст. 46 КК України, кримінальне провадження № 756/5262/15-к закрито.

Згідно розписки від 12 травня 2015 року, ОСОБА_1 повинен виконати свої боргові зобовязання перед ОСОБА_3, грошовий борг складає 20000,00 грн. Строки сплати боргу встановили протягом одного з дати підписання розписки. Інтереси ОСОБА_3, за домовленістю сторін представляє син ОСОБА_4

Відповідно до розписки від 30 березня 2015 року, ОСОБА_4 отримав від ОСОБА_1 4300,00 грн. в якості компенсації мате5ріальних та медичних витрат.

Відповідно до розписки від 15 квітня 2015 року, ОСОБА_4 отримав 7500,00 грн. в якості витрат на лікування.

Відповідно до розписки від 20 квітня 2015 року, ОСОБА_4 отримав 4000,00 грн. в якості витрат на лікування.

Відповідно до розписки від 07 травня 2015 року, ОСОБА_4 отримав 4000,00 грн. в якості медичних витрат.

Відповідно до розписки від 19 травня 2015 року, ОСОБА_4 отримав 31000,00 грн. в якості витрат на лікування.

Відповідно до розписки від 05 червня 2015 року, ОСОБА_4 отримав 2000,00 грн. в якості компенсації на лікування.

Як вбачається з листа № 845 від 21 травня 2015 року Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги, оплата за пролікованих хворих проводиться згідно фактичних витрат на лікування.

Хворий ОСОБА_5 знаходився на лікуванні з 24 березня 2015 року по 30 квітня 2015 року у відділенні полі травми, історія хвороби № 8256. Проведено ліжко-днів 37. Фактичними витратами на лікування із розрахунку вартості 1 ліжко-дня становить всього 17 857,68 грн. Вартість лікування у стаціонарі у 2015 році за 1 ліжко день становить 482,64 грн.

Відповідно до ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобовязана відшкодувати витрати закладові охорони здоровя на лікування потерпілого від злочину.

Якщо лікування проводилося закладом охорони здоровя, що є у державній власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету (ч. 3 ст. 1206 ЦК України).

Відповідно до п. 7 Постанови пленуму Верховного Суду України № 11 від 07 липня 1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» у кримінальному судочинстві відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого може покладатися тільки на особу, вина якої у вчиненні злочину встановлена обвинувальним вироком суду (у тому числі без призначення покарання, із звільненням від покарання, про умовне засудження чи засудження з відстрочкою виконання вироку). В усіх інших випадках, передбачених ч. 4 ст. 93-1 КПК України, таке відшкодування провадиться в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ухвали Оболонського районного суду м. Києва від 12 травня 2015 року, вина ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 286 КК України доведена.

На лікування потерпілої особи Київською міської клінічною лікарнею швидкої медичної допомоги було витрачено 17 857,68 грн., що підтверджується довідкою № 845 від 21 травня 2015 року.

Враховуючи наведене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, а тому з ОСОБА_1 на користь Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги слід стягнути 17 857,68 грн. в рахунок фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння.

На підставі викладеного, керуючись ст. 1206 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 11 від 07 липня 1995 року, ст. ст. 3, 10, 11, 33, 58, 60, 88, 209-215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги 17 857,68грн. відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_5 від кримінального правопорушення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.Д.Рудюк