Провадження № 2/643/5929/16
22.11.2016 року Московський районний суд м. Харкова в складі: головуючого судді Мамалуй М.В., при секретарі Сиротенко О.Є. розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
08 вересня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним і відповідачкою ОСОБА_2 зареєстрований 24 грудня 1993 року у Московському відділі реєстрації актів цивільного стану м. Харкова, актовий запис № 2074. Зазначив, що від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Відсутність порозуміння у спільних справах стосовно сімейного життя привели до втрати почуття любові і поваги. Спільне господарство не ведуть та сімейних відносин не підтримують з 2014 року.
В судове засідання позивач не з'явився. Надав до суду заяву в якій просив справу розглядати без його участі, позов підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити.
Відповідачка в судове засідання не з'явилась, про день та час розгляду справи сповіщена належним чином, причин неявки суду не повідомила, у звязку з чим у суду є підстави розглядати справу у її відсутність.
За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне.
Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серія ІV-ВЛ № 319273, ОСОБА_1 зареєстрував шлюб з ОСОБА_2 24 грудня 1993 року у Московському відділі реєстрації актів цивільного стану м. Харкова, про що складено актовий запис № 2074, прізвища після одруження: чоловіка ОСОБА_2, дружини ОСОБА_2 (а. с. 4).
Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і зберігання шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.
Керуючись ст. ст. 24, 110, 112 Сімейного кодексу України, ст. ст. 10, 11, 197, 209, 212, 214, 215, 217, 218 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити у повному обсязі.
Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрований 24 грудня 1993 року у Московському відділі реєстрації актів цивільного стану м. Харкова, актовий запис № 2074 - розірвати.
Після розірвання шлюбу залишити ОСОБА_2 прізвище «Дедік».
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова шляхом подання в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Надруковано власноручно у нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя: Мамалуй М.В.