Провадження № 2/734/416/16 Справа № 734/1005/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

11 травня 2016 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Анохіна А.М.,

при секретарі - Музиченко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Козелець цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Козелецької селищної ради Козелецького району Чернігівської області, третя особа: ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в :

15 березня 2016 року позивач звернувся до суду із зазначеними вимогами, мотивуючи їх тим, що 04.01.1979 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, яке видане державним нотаріусом Першої Київської державної нотаріальної контори ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 набули право власності в рівних частинах на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою АДРЕСА_1 (13). Виходячи з рівності часток ОСОБА_4 отримала 1/3 частину у домоволодінні. 25.04.1984 на підставі договору дарування, який посвідчено державним нотаріусом Козелецької державної нотаріальної контори належну ОСОБА_5 1/3 частину вказаного будинку прийняли у дар ОСОБА_4 та ОСОБА_3 Виходячи з рівності часток ОСОБА_4 отримала 1/6 частину. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 померла. Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить належна їй на праві спільної сумісної власності 1/2 (1/3 + 1/6) частина житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою АДРЕСА_1 (13). За життя ОСОБА_4 розпорядилася своїм майном та склала заповіт, посвідчений 12.12.2014 державним нотаріусом Козелецької державної нотаріальної контори, яким належну їй частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташований в АДРЕСА_1 заповіла у рівних частинах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 При зверненні до нотаріальної контори з питання отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом їм відмовлено, в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно. Крім того, у наявному договорі дарування житлового будинку та свідоцтві про право на спадщину не вказано в яких частках ОСОБА_4 спільно з іншими особами набули у вказаному житловому будинку, тому позивачі змушені звернутися до суду для захисту свого права шляхом його визнання.

Позивачі в судове засідання не з'явилися, в матеріалах справи міститься клопотання про проведення судового розгляду за їх відсутності.

Відповідач в судове засідання не з'явився, в матеріалах справи міститься заява за підписом селищного голови про проведення судового засідання без його участі та визнання позовних вимог.

Третя особа в судове засідання не з'явилася, в матеріалах справи міститься письмове пояснення, в якому просила позовні вимоги задовольнити.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстрованого в реєстрі за № 5ДН-62 та виданого державним нотаріусом Першої Київської державної нотаріальної контори 04.01.1979, спадкоємця житлового будинку АДРЕСА_1 в рівних частках кожний є ОСОБА_5, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 /а.с. 15/.

25 квітня 1984 року на підставі договору дарування, який посвідчено державним нотаріусом Козелецької державної нотаріальної контори належну ОСОБА_5 1/3 частину вказаного будинку прийняли у дар ОСОБА_4 та ОСОБА_3 /а.с. 17/.

Відповідно до довідки № 69 від 21.09.2015 виданої комунальним підприємством «Ніжинське міжміське бюро технічної інвентаризації» Чернігівської обласної ради право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 станом на 31.12.2012 зареєстровано за ОСОБА_4 та ОСОБА_3 по 1/3 частині на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом виданого державним нотаріусом Першої Київської державної нотаріальної контори 04.01.1979 за № 5ДН-62, зареєстрованого в КП «Ніжинське МБТІ» 06.04.1979 та по 1/6 частині на підставі договору дарування посвідченого Козелецькою державною нотаріальною конторою 25.04.1989 за № 1143, зареєстрованого в КП «Ніжинське МБТІ» 26.04.1989 за № 15 /а.с. 11/. Згідно даних електронного реєстру станом на 11.05.2016, ці дані не змінювались (а.с.44-47).

ІНФОРМАЦІЯ_3 року померла ОСОБА_4 (копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Козелецького районного управління юстиції у Чернігівській області 18.04.2015) /а.с. 48/.

Згідно заповіту посвідченого 12.12.2014 державним нотаріусом Козелецької державної нотаріальної контори Чернігівської області та зареєстрованого в реєстрі за № 1-2580, ОСОБА_4 належну їй частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташований в АДРЕСА_1 заповіла у рівних частинах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 /а.с. 10/.

Позивачі звернулись до Другої Київської державної нотаріальної контори для оформлення свідоцтв про право на спадщину за заповітом.

Другою Київською державною нотаріальною конторою листом від 13.01.2016 № 22/02-31 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті бабусі ОСОБА_4 у зв'язку з відсутністю необхідних правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Сам по собі факт не отримання спадкодавцем ОСОБА_2 свідоцтва на право власності на ? частину спадкового будинку не свідчить про відсутність права власності на це майно.

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Згідно з ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Пунктом 5 цієї статті передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно із ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає з закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Таким чином, позивачі мають право на спадкове майно, а саме по 1/4 частині домоволодіння АДРЕСА_1 Козелецького району Чернігівської області, після смерті ОСОБА_4

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1216, 1220, 1268 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 208, 209, 212-215, 218, 223, 292, 294 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Козелецької селищної ради Козелецького району Чернігівської області, третя особа: ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на спадщину за заповітом на 1/4 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1, після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на спадщину за заповітом на 1/4 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1, після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення через Козелецький районний суд до апеляційного суду Чернігівської області.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Козелецького районного суду

Чернігівської області Анохін А.М.