Справа № 355/188/16-ц
Провадження № 2/355/147/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2016 року Баришівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді Лисюка О.Д.

при секретарі Ющенко Л.А.

розглянувши у відкритому судовому засiданнi в смт. Баришівка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Баришівська районна державна нотаріальна контора Київської області про визнання права власності на спадкове майно,-

В с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно. Свою заяву обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його баба ОСОБА_3 після смерті якої, відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка та житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташовані по АДРЕСА_1. При житті баба залишила заповіт згідно якого, все своє майно заповіла йому, поклавши при цьому обов'язок надати ОСОБА_4 право довічного проживання в зазначеному будинку. При зверненні до нотаріальної контри із заявою про прийняття спадщини за заповітом в установлений законом термін, позивач дізнався про існування ще одного заповіту на ім'я ОСОБА_2. Вважаючи останній заповіт недійсним, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання його недійсним. Згідно рішення Апеляційного суду Київської області від 04.07.2013 року цей заповіт визнано нікчемним. Проте, при повторному зверненні до нотаріальної контори з наміром отримати свідоцтво про право на спадкове майно після смерті баби, йому було відмовлено, оскільки в 2012 році свідоцтво було видано на ім'я ОСОБА_2 та рекомендовано звернутися до суду з позовом про їхнє скасування та визнання права власності на спадкове майно ОСОБА_3

З урахуванням вищенаведених обставин, просить суд встановити факт його проживання однією сім'єю з ОСОБА_3 із 2006 року по день її смерті, скасувати свідоцтва право на спадщину за заповітом від 02.09.2012 року на спадковий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами від 08.11.2012 року, на спадкову земельну ділянку для будівництва та обслуговування вказаного будинку, виданих на ім'я ОСОБА_2, а також скасувати державну реєстрацію в поземельній книзі від 28.12.2012 року на дане нерухоме майно та визнати за ним позивачем право власності.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду повідомлений належним чином.

Представник позивача ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилася, надавши суду заяву про підтримання позовних вимог свого довірителя ОСОБА_1 та розгляд справи в її відсутність.

Представник Баришівської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. До суду надійшла заява про визнання відповідачем позовних вимог та розгляд справи без участі їхнього представника.

Відповідач по справі ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. 03.03.2016 року до початку розгляду справи надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що заявлений позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення виходячи з наступних міркувань.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 віці 74 років померла баба позивача - ОСОБА_3, про що 26.07.2011 року в книзі реєстрації смертей виконавчого комітету Селичівської сільської ради Баришівського району Київської області зроблено відповідний запис за №13.

В день смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина до складу якої зокрема, входив житловий будинок загальною площею 31,9 кв. м. з господарськими будівлями та спорудами та земельна ділянка площею 0,2500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (кадастровий номер НОМЕР_1), що розташовані в АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

За життя ОСОБА_3 склала заповіт, згідно якого, все своє майно заповіла своєму онукові - ОСОБА_1, поклавши на нього обов'язок надати гр. ОСОБА_4 право довічного проживання в будинку по АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 1270 ЦК України ОСОБА_1 в шестимісячний термін звернувся до Баришівської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак із листа державного нотаріуса Баришівської районної державної нотаріальної контори Київської області, надісланого через деякий час на його адресу, ОСОБА_1 стало відомо, що 19 липня 2011 року ОСОБА_3 посвідчила новий заповіт на ім'я ОСОБА_2.

Вважаючи останній заповіт недійсним, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання його недійсним. 04 липня 2013 року згідно рішення Апеляційного суду Київської області заповіт, складений ОСОБА_3 на ім'я ОСОБА_2, посвідчений 19.07.2011 року приватним нотаріусом Маховкою Юлією Іванівною, зареєстрований в реєстрі за № 2271 - нікчемним.

При зверненні до Баришівської районної державної нотаріальної контори Київської області із рішенням Апеляційного суду Київської області з наміром отримати свідоцтво про право на спадкове майно, яке залишилося після смерті ОСОБА_3, нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом в зв'язку з тим, що в 2012 році на ім'я ОСОБА_2 вже були видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадковий будинок та земельну ділянку, на підставі скасованого заповіту.

Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права.

Свідоцтво про право на спадщину - це документ, який, будучи вираженим у нотаріальному правозастосовному акті, підтверджує перехід прав та обов'язків (спадщини) від спадкодавця до спадкоємців. Отже, свідоцтво про право на спадщину підтверджує і право спадкоємця на відповідну частку у спадковій масі, і правонаступництво між спадкодавцем та спадкоємцем.

Відповідно до ст. 1301 ЦК України cвідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, які викладені у п. 27 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до статті 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших постав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв'язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо.

Як вбачається з матеріалів справи, 28 листопада 2012 року державним нотаріусом Баришівської районної нотаріальної контори на ім'я ОСОБА_2 були видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 0.2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку , господарських будівель та споруд та житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1.

Вказані свідоцтва були видані нотаріусом на підставі заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Баришівського РНО Маховкою Ю.І. 19.01.2011 року і зареєстровано в реєстрі за № 2271.

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 04.07.2013 року даний заповіт було визнано нікчемним.

Відповідно до цивільного законодавства, нікчемним правочином є правочин, вчинення якого не породжує передбачених законом правових наслідків у зв?язку із протиправністю або іншими недоліками юридичного характеру, незалежно від пред?явлення позову про визнання його недійсним. Нікчемний правочин є недійсним незалежно від визнання його таким і від бажання сторін.

Таким чином, оскільки заповіт,посвідчений приватним нотаріусом Баришівського РНО Маховкою Ю.І. 19.01.2011 року і зареєстрований в реєстрі за № 2271 на підставі якого, ОСОБА_2. було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом визнано нікчемним, то вказане свідоцтво повинно бути визнане недійсним в зв'язку з чим, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення.

Враховуючи наведені вище норми права, суд вважає за необхідне встановити факт проживання однією сім'єю ОСОБА_1 та ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1 із 2006 року по день її смерті, скасувати свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 02.09.2012 року на спадковий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, на спадкову земельну ділянку для будівництва та обслуговування вказаного будинку, виданих на ім'я ОСОБА_2, скасувати державну реєстрацію в поземельній книзі від 28.12.2012 року на дане нерухоме майно, та визнати за позивачем право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами і земельну ділянку для обслуговування житлового будинку, що розташовані по АДРЕСА_1, які належали ОСОБА_3, померлій ІНФОРМАЦІЯ_2.

Керуючись ст. ст.10,11,209,211, 212-215,218 ЦПК України, ст. ст. 16, 328, 1218, 1225, 1270, 1301 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України " Про судову практику у справах про спадкування'' №7 від 30.05.2008 року , суд -

В И Р I Ш И В:

Позов задовольнити в повному обсязі.

1.Встановити факт проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 з ОСОБА_3, померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 однією сім'єю за адресою: АДРЕСА_1 з 2006 року по ІНФОРМАЦІЯ_2.

2.Скасувати свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 02.09.2012 року видане державним нотаріусом Баришівської районної державної нотаріальної контори Київської області Малиновською Н.В., на ім'я ОСОБА_2 на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1, що належав померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3, спадкова справа №527/2011, зареєстровано в реєстрі за № 1 - 3175.

3.Скасувати свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 08.11.2012 року видане державним нотаріусом Баришівської районної державної нотаріальної контори Малиновською Н.В. на ім'я ОСОБА_2, на земельну ділянку площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер НОМЕР_1, що знаходиться в АДРЕСА_1, що належав померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3, спадкова справа № 527/2011, зареєстровано в реєстрі за № 1 - 4242.

4.Скасувати державну реєстрацію в поземельній книзі від 28.12.2012 року за реєстраційним № НОМЕР_1:3:2 на земельну ділянку площею 0,2500 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер НОМЕР_1 що знаходиться в АДРЕСА_1.

5.Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2, право власності на земельну ділянку площею 0,2500 га, цільове призначення якої - будівництво і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер НОМЕР_1, розташовану по АДРЕСА_1.

6.Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 31,9 кв. м., що розташований по АДРЕСА_1.

На дане рішення апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Баришівського

районного суду О. Д. Лисюк