Справа № 127/2072/16-ц
Провадження № 2/127/1976/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.03.2016 Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Короля О.П.,

секретаря Куйдан Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення

аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Позов мотивований тим, що 11.02.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області між сторонами зареєстровано шлюб, актовий запис №246.

Від шлюбу мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з матір'ю, позивачем в справі та повністю знаходиться на її утриманні.

Протягом останнього року сімейне життя поступово погіршувалось, постійно виникали сварки та непорозуміння.

07.10.2015 року позивач, будучи вагітною, залишила відповідача та переїхала проживати до своїх батьків. З того часу сторони не проживають разом.

Добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає, що стало підставою звернення ОСОБА_1 до суду з позовом про стягнення аліментів.

В судовому засіданні позивач позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.

Відповідач позов визнав, погодившись сплачувати на утримання дитини аліменти у розмірі 1/4 частки зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав.

11.02.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області між сторонами зареєстровано шлюб, актовий запис №246.

Від шлюбу мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з матір'ю, позивачем в справі та повністю знаходиться на її утриманні.

Протягом останнього року сімейне життя поступово погрішувалось, постійно виникали сварки та непорозуміння.

07.10.2015 року позивач, будучи уже вагітною, залишила відповідача та переїхала проживати до своїх батьків. З того часу сторони не проживають разом.

Добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає. Позивач самостійно не в змозі забезпечити сина усім необхідним.

Сторони офіційно перебувають у шлюбі, проте проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Відповідач добровільно не надає допомоги на утримання дитини, звернення позивача з пропозицією взяти на себе певні витрати, що пов'язані з утриманням спільної дитини, залишив без задоволення, аргументуючи це відсутністю роботи та доходу. Батьки відповідача допомагають онуці.

Положеннями ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Законодавче визначення рівного обов'язку відносно кожного з батьків передбачає і добросовісне його виконання.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує : стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

На виконання положень постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" судом при вирішенні цього позову враховано стан здоров'я відповідача, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатної дружини, батьків, повнолітніх дітей, інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи те, що відповідач є фізично здоровою людиною працездатного віку, може працювати та отримувати достатнього рівня дохід, інших утриманців немає, житлом забезпечений, суд вважає, що позов про стягнення з нього аліментів підлягає задоволенню, а саме cтягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця с. Мізяківські Хутори Вінницького району Вінницької області, аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно.

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до положень ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 141, 180, 181, 182, 183 СК України, ст.ст. 10, 60, 88, 212-215 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця с. Мізяківські Хутори Вінницького району Вінницької області, аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 05.02.2016 р. і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у відшкодування витрат зі сплати судового збору 550 грн.

Рішення суду в межах суми аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення.

Суддя