У х в а л а

21 серпня 2016 року м. Київ
Суддя Верховного Суду України Ярема А.Г., розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 квітня 2015 року, ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 24 вересня 2015 року, ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2016 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» до ОСОБА_1, товариства з обмеженою відповідальністю «Луксор-УТР», товариства з обмеженою відповідальністю «Луксор-Агро», товариства з обмеженою відповідальністю «Едвєйс» про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

Представник ОСОБА_1 ОСОБА_3 звернувся до Верховного Суду України із зазначеною заявою про перегляд судових рішень, яка не відповідала вимогам ст. ст. 357 та 358 ЦПК України.

Ухвалою судді Верховного Суду України від 30 червня 2016 року заяву про перегляд судових рішень залишено без руху та надано строк до 14 липня 2016 року для усунення недоліків заяви, а саме для: підписання заяви особисто заявником або ж надання представником заявника ОСОБА_3 оформленого належним чином документу про свої повноваження на момент подання заяви про перегляд судових рішень (24 червня 2016 року); уточнення підстави подання заяви, передбаченої п. 1, п. 2 та (або) п. 4 ч. 1 ст. 355 ЦПК України, а також її обґрунтування; уточнення вимог; надання копій судових рішень, про перегляд яких подано заяву.

29 липня 2016 року на виконання цієї ухвали представник ОСОБА_1 ОСОБА_3, зазначаючи про неотримання ним та заявником ухвали судді Верховного Суду України від 30 червня 2016 року, надіслав заяву про усунення недоліків, уточнену заяву про перегляд судових рішень, довіреність та копії судових рішень суду касаційної інстанції.

Крім того, ОСОБА_3 подав до Верховного Суду України клопотання про продовження строку на усунення недоліків. Так, через те, що матеріали справи за позовом публічного акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» до ОСОБА_1, товариства з обмеженою відповідальністю «Луксор-УТР», товариства з обмеженою відповідальністю «Луксор-Агро», товариства з обмеженою відповідальністю «Едвєйс» про стягнення заборгованості знаходяться у Верховному Суді України, то представник заявника позбавлений можливості надати копії судових рішень, про перегляд яких подано заяву (рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 квітня 2015 року, ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 24 вересня 2015 року, ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2016 року).

Оскільки матеріали вказаної вище справи, в якій містяться рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 квітня 2015 року, ухвала Апеляційного суду Дніпропетровської області від 24 вересня 2015 року, ухвала колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2016 року, надійшли до Верховного Суду України, то немає необхідності в наданні їх копій та відсутні підстави для задоволення клопотання ОСОБА_3

Однак, у довіреності, яку надав представник ОСОБА_1 ОСОБА_3 не зазначено про надання йому повноважень представляти інтереси ОСОБА_1 у Верховному Суді України.

Таким чином, недоліки, які зазначені в ухвалі судді Верховного Суду України від 30 червня 2016 року, представник ОСОБА_1 ОСОБА_3 не усунув.

Згідно із ч. 4 ст. 359 ЦПК України у разі невиконання особою, яка подала заяву про перегляд судових рішень, вимог ухвали в установлений строк, заява вважається неподаною і повертається заявнику.

Ураховуючи наведене, заява ОСОБА_1 про перегляд судових рішень підлягає поверненню.

Керуючись статтею 359 ЦПК України,

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд Верховним Судом України судових рішень вважати неподаною і повернути заявникові.

Роз'яснити, що відповідно до частини п'ятої статті 359 ЦПК України повернення заяви з підстав, передбачених частиною четвертою цієї статі, не перешкоджає повторному зверненню в разі належного оформлення заяви, а також дотримання вимог статті 356 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України А.Г. Ярема