Справа № 591/7629/15-ц
Провадження № 2/591/273/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2016 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого: судді Бурда Б.В. при секретарі: Терещенко М.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, виконавчого комітету Сумської міської ради, Сумської міської ради про виділ у натурі частки нерухомого майна у власність та визначення порядку користування земельної ділянкою та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, 3-я особа Сумська міська рада про виділ у натурі частки нерухомого майна у власність, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 свої вимоги мотивує тим, що на підставі свідоцтв про право на спадщину він є власником 49/100 частини будинку АДРЕСА_1 з відповідною частиною надвірних господарських та побутових споруд. Відповідача є власником іншої частини будинку. Вказане домоволодіння розташоване на земельній ділянці Сумської міської ради площею. Між ним та відповідачем склався порядок користування будинком та земельною ділянкою. Посилаючись на те, що між ними як співвласниками будинку виникають непорозуміння та суперечки з приводу користування ним, утримання та збереження, позивач просила припинити право спільної часткової власності на спірну нерухомість; виділити йому їй на праві приватної власності відокремлену частину житлового будинку та господарські будівлі і споруди, а саме: частину з житлового будинку літ. «А-1» з прибудовою літ «а-1», що складається з наступних приміщень: сіні І площею 3,9 кв.м., кухня 1-2 площею 5,9 кв.м., житлову кімнату 1-3 площею 12,2 кв.м, житлову кімнату 1-4 площею 19,9 кв.м., загальною площею 41,9 кв.м., а також господарські споруди - сарай літера «В», сарай літера «К», навіс літера «Н», погріб літера «п/г». Визначити порядок користування земельною ділянкою розташованої у АДРЕСА_1 відповідно до порядку користування, якій склався, та виділити йому у користування земельну ділянку площею 819 кв.м., яка на висновку спеціаліста позначена зеленим кольором..

Відповідач ОСОБА_2, посилаючись на аналогічні обставини, подав зустрічний позов в якому просить припинити право спільної часткової власності на спірну нерухомість; виділити йому на праві приватної власності відокремлену частину житлового будинку та господарські будівлі і споруди, а саме: частину з житлового будинку літ. «А-1» з прибудовою літ «а», що складається з наступних приміщень: сіні V площею 6,3 кв.м., кухня ІІ площею 4,7 кв.м., житлову кімнату 2-2 площею 10,2 кв.м, житлову кімнату 2-3 площею 18,0 кв.м., житлову кімнату 3-2 площею 10,1 кв.м. загальною площею 49,3 кв.м., а також господарські споруди - кухня літ «Б», гараж літера «Г», вбиральня літера «У», погріб літера «Ж», погрібняк літера «З», сарай літера «Р», баня літера «Л», теплиця літера «М».

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник власний позов підтримали, не заперечують проти задоволення зустрічного позову. Пояснили, що між співвласниками будинку виникають суперечки з приводу користування земельною ділянкою.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 погодився з позовом ОСОБА_1 та підтримала власний позов.

Сумська міська рада повідомлена про час та місце розгляду справи, але її представник до суду не з'явився. Подав письмові заперечення проти позову в якому просить відмовити у задоволенні позову в частині визначення порядку користування земельною ділянкою.

Виконавчий комітент СМР повідомлений про час та місце розгляду справи, але його представник також не з'явився, подав письмові пояснення в яких зазначив. Що не заперечує проти задоволення позову в частині поділу будинку. При вирішення спору в частині визначення порядку користування земельною ділянкою покладається на розсуд суду.

Суд, заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши фактичні обставини справи у межах заявлених позовних вимог та перевіривши їх доказами наданими сторонами, вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, а позов ОСОБА_2 слід задовольнити у повному обсязі, з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач є власником 49/100 частини будинку АДРЕСА_1 з відповідною частиною надвірних господарських та побутових споруд. Відповідач є власником іншої (51/100) частини будинку. Вказане домоволодіння розташоване на земельній ділянці Сумської міської ради. Зазначені обставини підтверджуються копіями правовстановлюючих документів (свідоцтв про право на спадщину) та технічною документацією на домоволодіння.

З пояснень сторін та висновку спеціаліста № 854 вбачається, що у спірному будинку тривалий час існують фактично дві відокремлені квартири з окремими входами, своїми жилими і підсобними приміщеннями, з самостійними електро-, газо-постачанням і з усіма іншими відокремленими комунікаціями.

Сторони в судовому засіданні пояснили, що ОСОБА_1 володіє та користується наступними приміщеннями: частиною з житлового будинку літ. «А-1» з прибудовою літ «а-1», що складається з наступних приміщень: сіні І площею 3,9 кв.м., кухня 1-2 площею 5,9 кв.м., житлову кімнату 1-3 площею 12,2 кв.м, житлову кімнату 1-4 площею 19,9 кв.м., загальною площею 41,9 кв.м., а також господарські споруди - сарай літера «В», сарай літера «К», навіс літера «Н», погріб літера «п/г». У володіння та користуванні ОСОБА_2 знаходиться частина з житлового будинку літ. «А-1» з прибудовою літ «а», що складається з наступних приміщень: сіні V площею 6,3 кв.м., кухня ІІ площею 4,7 кв.м., житлову кімнату 2-2 площею 10,2 кв.м, житлову кімнату 2-3 площею 18,0 кв.м., житлову кімнату 3-2 площею 10,1 кв.м. загальною площею 49,3 кв.м., а також господарські споруди - кухня літ «Б», гараж літера «Г», вбиральня літера «У», погріб літера «Ж», погрібняк літера «З», сарай літера «Р», баня літера «Л», теплиця літера «М».

Виділ в натурі за варіантами запропонованими ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не потребує жодних переобладнань у будинку. Обидві сторони знають свої частки в будинку і надвірних будівлях і не мають претензій з цього приводу один до другого, бо це фактичне користування складалося ще у попередніх співвласників.

Згідно з ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох або більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

З ч. 1 ст. 364 ЦК України вбачається, що співвласник має право на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності.

Частиною 1 статті 367 ЦК України передбачено, що майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.

Виходячи з аналізу змісту норм ст. ст. 183, 358, 364 ЦК України слід дійти висновку, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності.

Такі ж роз'яснення містяться у пункті 6 постанови Пленуму Верховного суду України від 04 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок».

З урахуванням наведених вище обставин та норм закону, суд вважає, що вимоги позивачів про припинення права спільної часткової власності та виділ в натурі її частки у спільному майні, підлягає задоволенню.

Щодо спірної ділянки суд вважає за необхідне зазначити.

ОСОБА_1 заявлена вимога про визначення порядку користування земельною ділянкою, відповідно до порядку користування, якій склався між сторонами, однак дана вимога на підлягає задоволенню.

Так, ч. 1 ст. 88 ЗК України передбачено, що володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюється за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Відповідно до ч.4 цієї ж статті учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки.

Відповідно до свідоцтв про право на спадщину (а.с. 18-20, ОСОБА_1 успадкував 49/100 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться в АДРЕСА_1 та розташований на земельній ділянці площею 910 кв.м.

Як вбачається з копії технічного паспорту на будинок АДРЕСА_1, вказаний будинок розташований на земельній ділянці площею1400 кв.м. (а.с. 71).

Відповідно до кадастрових планів земельних ділянок за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 107-125) спірна земельна ділянка має площу 1752 кв.м. (819+933).

Наведені вище обставини свідчать про те, що спірний житловий будинок знаходиться на земельній ділянці, розмір якої перевищує максимально допустимі розміри земельних ділянок, що надаються у межах населених пунктів для будівництва та обслуговування житлових будинків.

При цьому, сторони не надали суду жодних доказів на підтвердження надання їм у користування земельної ділянки площею 1752 кв.м. , цільового призначення цієї земельної ділянки та визначення її меж в порядку визначеному законом.

Як вбачається з пояснень сторін у судовому засіданні, вони фактично користуються земельною ділянкою більшою ніж закріплена за будинком та вважають, що саме земельна ділянка, яка перебуває у їх фактичному користування і має бути між ними розподілена.

Посилання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на те, що Сумська міська рада додатково виділа їм у користування: ОСОБА_1 - 0,027 га, а ОСОБА_2 - 0,03 га не заслуговують на увагу, оскільки за Рішеннями Сумської міської ради від 24.06.1998 року, 29.09.1999 року, 23.09.1998 року (а.с. 148-160) вказані земельні ділянки були надані у тимчасове користування на строк від 3 до 5 років, якій на даний час вже сплинув.

Окрім того, вказаними Рішеннями СМР було визначено, що до використання земельних ділянок можливо приступити лише після одержання документів, що посвідчують право власності або право користування ними. В той же час, в судовому засідання сторони надали пояснення, що ніяких документів на реалізацію зазначених рішенні СМР вони не виготовляли: земельні ділянки в натурі не відводилися, їх межі не визначалися та ніякі договори з цього приводу вони не укладали.

Між тим, відповідно до ст. 22 ЗК України 1990 року, право користування або право власності на землю виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право.

Статтею 125 ЗК України, передбачено, що право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється.

Враховуючи наведене суд вважає, що визначити порядок користування спірною земельною ділянкою із площею 1752 кв.м між сторонами, без дотримання наведених вище вимог закону не можливо. А тому, позовні вимоги про встановлення порядку користування земельною ділянкою задоволенню не підлягають, як передчасно заявлені.

Виходячи з наведених вище обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог обох позивачів в частині поділу в натурі спірного будинку та необґрунтованість вимог позивача ОСОБА_1 в частині визначення порядку користування земельною ділянкою.

У зв'язку з частковим задоволення вимог ОСОБА_1 та повним задоволенням вимог позивача ОСОБА_2, відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають розподілу судові витрати понесені сторонами пропорційно задоволеній частині позовних вимог. А саме, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню 500 грн. в рахунок часткового відшкодування витрат на проведення будівельно-технічного дослідження №854.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 57-60, 88, 212-215 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 на домоволодіння АДРЕСА_1.

Виділити в натурі з спільної часткової власності у приватну власність ОСОБА_1, як співвласнику з часткою 49/100 в домоволодінні АДРЕСА_1, частину з житлового будинку літ. «А-1» з прибудовою літ «а-1», що складається з наступних приміщень: сіні І площею 3,9 кв.м., кухня 1-2 площею 5,9 кв.м., житлову кімнату 1-3 площею 12,2 кв.м, житлову кімнату 1-4 площею 19,9 кв.м., загальною площею 41,9 кв.м., а також господарські споруди - сарай літера «В», сарай літера «К», навіс літера «Н», погріб літера «п/г».

В задоволенні позову ОСОБА_1 в іншій частині відмовити за необґрунтованістю вимог.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 500 грн. в рахунок відшкодування понесених по справі судових витрат.

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_2 на домоволодіння АДРЕСА_1.

Виділити в натурі з спільної часткової власності у приватну власність ОСОБА_2, як співвласнику з часткою 51/100 в домоволодінні АДРЕСА_1, частину з житлового будинку літ. «А-1» з прибудовою літ «а», що складається з наступних приміщень: сіні V площею 6,3 кв.м., кухня ІІ площею 4,7 кв.м., житлову кімнату 2-2 площею 10,2 кв.м, житлову кімнату 2-3 площею 18,0 кв.м., житлову кімнату 3-2 площею 10,1 кв.м. загальною площею 49,3 кв.м., а також господарські споруди - кухня літ «Б», гараж літера «Г», вбиральня літера «У», погріб літера «Ж», погрібняк літера «З», сарай літера «Р», баня літера «Л», теплиця літера «М».

Рішення суду може бути оскаржено сторонами до Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області через Зарічний районний суд м. Суми, шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення суду (для осіб, що не були присутні при проголошення рішення, в той же строк з часу вручення копії рішення) апеляційної скарги.

суддя