Провадження № 2/520/1315/16
Київський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого судді Прохорова П.А.,
при секретарі Цвігун А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Дачно-будівельного кооперативу «За культурне життя» про визнання права власності у порядку спадкування за заповітом,
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Одеської міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Дачно-будівельного кооперативу «За культурне життя», в якому просить суд визнати за нею право власності на 1/25 частину дачі у Дачно-будівельному кооперативі «За культурне життя», яка розташована за адресою: місто Одеса, вулиця Дмитра Донського, будинок під №11, в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_2, померлого 15 вересня 2013 року.
В обґрунтування заявлених позовних вимог, позивачка посилається на те, що 15 вересня 2013року помер її батько - ОСОБА_2.
Після його смерті, як зазначає позивачка, відкрилася спадщина у вигляді /25 частину дачі у Дачно-будівельному кооперативі «За культурне життя», яка розташована за адресою: місто Одеса, вулиця Дмитра Донського, будинок під №11, яка належала спадкодавцю на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна, посвідченого 29.03.1996року Першою Одеською державною нотаріальною конторою за реєстровим №6-2981.
Також позивачка зазначає, що при житті її батько - ОСОБА_2 залишив на її імя заповіт від 04 листопада 2005року, реєстр. №6-2984, посвідчений державним нотаріусом Першої одеської державної нотаріальної контори, ОСОБА_3, в якому на випадок своєї смерті заповів їй усе своє майно.
Як вказує позивачка, після смерті батька, вона звернулася до Третьої Одеської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_2, померлого 15 вересня 2013року.
Однак, позивачка зазначає, що постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 15 вересня 2015року Третя Одеська державна нотаріальна контора відмовила у вчиненій нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/25 частину дачі у ДБК «За культурне життя», розташовану за адресою: місто Одеса, вулиця Дмитра Донського, будинок під №11, після смерті ОСОБА_2, у звязку з тим, що окремі частини ДБК «За культурне життя» були виділені в самостійні обєкти нерухомості з присвоєнням нових поштових адрес в м. Одесі.
Позивачка вказує, що відповідно до листа Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради №3378/02-14 від 10.07.2015року, 1/25 частина дачі у ДБК «За культурне життя» складається: з літ. «Б» - дача, загальною площею 48, 7кв.м., літня, житловою площею 18,1 кв.м., літ. «Ц» - літня кухня, літ. «Ц2» - вбиральня-душ, літ. «Р» - сарай, №21, 22 - огородження, XII - вимощення.
Також позивачка зазначає, що 13.08.2015року було проведено технічну інвентаризацію дачі та складено схематичний план земельної ділянки та план розташованої на ній господарської будівлі.
З урахуванням викладеного, ОСОБА_1 була вимушена звернутися до суду із відповідними позовом.
У судове засідання року позивачка не зявилась, про час та місце судового засідання повідомлена належним чином, надала до канцелярії суду заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності, а також зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд їх задовольнити та не заперечує проти заочного розгляду справи.
У судове засідання року представник відповідача не зявився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, надіслав на адресу суду заяву про розгляду справи за його відсутності.
Представник третьої особи - ДБК «За культурне життя» про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, у судове засідання року не з'явився, про поважність причин відсутності не повідомив, заперечення або письмові пояснення на позовну заяву не надав.
Відповідно до ст.ст. 224, 225 ЦПК України за згодою позивачки Київським районним судом м. Одеси постановлена ухвала про заочний розгляд справи.
Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_2, який є батьком позивачки ОСОБА_1, на підставі договору купівлі-продажу дачі від 29 березня 1996року, посвідченого Першою Одеською державною нотаріальною конторою 29 березня 1996року, зареєстрованого в реєстрі за №4-610, дублікат від 03.11.2005року р.№6-2981, посвідчений Першою Одеською державною нотаріальною конторою, належала 1/25 частина дачі у дачно-будівельному кооперативі «За культурне життя», за адресою: місто Одеса, вулиця Дмитра Донського, будинок під №11.
Зазначений договір було зареєстровано в КП «ОМБТІ та РОН» 05.12.2005року номер запису:250 в книзі: 20с-54.
Як вбачається з матеріалів спадкової справи №1193/2013, що була заведена до майна померлого 15.09.2013року ОСОБА_2, 04.11.2005року ОСОБА_2 було складено заповіт, з якого вбачається, що все своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, та взагалі все те, що на день його смерті належатиме йому та на що він за законом матиме право, заповідає ОСОБА_1.
Зазначений заповіт посвідчений державним нотаріусом Першої одеської державної нотаріальної контори, ОСОБА_3 та зареєстровано за р.№6-2984.
15 вересня 2013року ОСОБА_2 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія І-ЖД № 349231, актовий запис №8941 від 15 вересня 2013року.
Після його смерті ОСОБА_1 звернулася до Третьої Одеської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом після померлого батька - ОСОБА_2.
Однак, постановою від 15 вересня 2015року про відмову у вчиненні нотаріальної дії Третя Одеська державна нотаріальна контора відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/25 частку дачі у ДБК «За культурне життя», розташовану за адресою: м. Одеса, вул. Донського Дмитра, будинок №11, після смерті ОСОБА_2, оскільки окремі частини ДБК «За культурне життя» були виділені в самостійні обєкти нерухомості з присвоєнням нових поштових адрес в м. Одесі.
Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин (ст. 1235 ЦК України).
Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Відповідно до ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановлено ст. 1270 цього кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини.
З матеріалів справи вбачається, що єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2, померлого 15 вересня 2013року є його донька ОСОБА_1, яка спадщину прийняла шляхом своєчасного звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.
Як зазначено у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).
Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Також ч.1,2 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до положень ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Задовольняючи позовні вимоги, суд приймає до уваги і те, що виділення окремих частин ДБК «За культурне життя» в самостійні обєкти нерухомості з присвоєнням нових поштових адрес в м. Одесі, призвела до неможливості ОСОБА_1 оформити свої спадкові права щодо частини дачі, яка належала її батькові - ОСОБА_2, померлому 15 вересня 2013року, а іншим шляхом окрім як шляхом звернення до суду її право захистити неможливо.
Керуючись ст.ст. 213, 215 ЦПК України, суд -
ОСОБА_4 Матвіївни до Одеської міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Дачно-будівельного кооперативу «За культурне життя» про визнання права власності у порядку спадкування за заповітом задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1, 11.10.1948року народження, право власності на 1/25 частину дачі у Дачно-будівельному кооперативі «За культурне життя», яка розташована за адресою: місто Одеса, вулиця Дмитра Донського, будинок під №11, та складається з: літ. «Б» - дача загальною площею 48,7кв.м., літний житловою площею 18,1кв.м., літ. «Ц» - літня кухня, літ. «Ц2» - вбиральня-душ, літ. «Р» - сарай, №21, 22 огородження, ХІІ вимощення, в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_2, померлого 15 вересня 2013 року.
Рішення суду є підставою для здійснення державної реєстрації права власності ОСОБА_1 на 1/25 частину дачі у Дачно-будівельному кооперативі «За культурне життя», яка розташована за адресою: місто Одеса, вулиця Дмитра Донського, будинок під №11, та складається з: літ. «Б» - дача загальною площею 48,7кв.м., літний житловою площею 18,1кв.м., літ. «Ц» - літня кухня, літ. «Ц2» - вбиральня-душ, літ. «Р» - сарай, №21, 22 огородження, ХІІ вимощення, згідно вимог ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Рішення може бути оскаржене третьою особою до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача шляхом звернення із заявою про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня оголошення ухвали про залишення заяви без задоволення.

Суддя П. А. Прохоров