Справа № 2033/2-1254/11
Провадження № 6/645/200/16
УХ В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2016 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Горпинич О.В.

за участю секретаря судового засідання - Денісенко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові заяву Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про поновлення строків на предявлення виконавчих листів до виконання, виданих на підставі рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 31.01.2012 року, ухваленого по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа: товариство з обмеженою відповідальністю «Оргтехбуд» про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «Укрсоцбанк», в особі свого представника, звернулися до суду з заявою, якою просять поновити пропущений строк для предявлення виконавчих листів до виконання по цивільній справі за позовом ПАТ «Укрсобанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 третя особа: товариство з обмеженою відповідальністю «Оргтехбуд» про стягнення суми заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування заяви зазначалося, що 31.01.2012 року Фрунзенським районним судом м. Харкова ухвалено рішення, яким задоволені позовні вимоги Банку у повному обсязі. У звязку тим, що ПАТ «Укрсоцбанк» не було отримано виконавчих листів, стягував звернувся 29.11.2013 року та 16.06.2016 року із заявою про видачу виконавчих листів. З метою примусового виконання зазначеного рішення, лише 13.07.2016 року Банком отримано виконавчі листи, оскільки рішення певний час не набирало законної сили, таким чином, позивачем пропущено строк предявлення виконавчого документу до виконання.

На підставі викладеного до суду було подано відповідну заяву.

В судовому засіданні представник ПАТ «Укрсоцбанк», що діяв на підставі довіреності, підтримав заяву, просивши суд про її задоволення.

ОСОБА_1, ОСОБА_2 в судове засідання не зявилися, повідомлялися про час та місце розгляду заяви про поновлення строків на предявлення виконавчих листів до виконання своєчасно та належним чином.

Присутні у судовому засіданні представники ОСОБА_1 ОСОБА_3, ОСОБА_4, просили відмовити в задоволенні заяви, посилаючись на те, що у судовому засіданні при оголошенні рішення суду від 31.01.2012 року була присутня представник ПАТ «Укрсоцбанк» ОСОБА_5, та рішення набрало законної сили 10.02.2012 року. 29.11.2013 року представник позивача подав заяву про видачу виконавчих листів, проте не зрозуміло чи отримував представник виконавчі листи. Таким чином при вирішенні даної заяви необхідно зясувати, чи було складено виконавчий лист за наслідками поданої заяви від 29.11.2013 року. Враховуючи той факт, що позивачу було достеменно відомо про ухвалення рішення, навіть подано заяву про отримання виконавчого документу, розуміючи, що банківська установа діє на регулярній основі, на підставі певних дозвільних документів, веде облік кредиторської та дебіторської заборгованості твердження про поважність причин пропущення строку є надуманими та безпідставними.

Суд, вислухавши пояснення представника ПАТ «Укрсоцбанк», представників ОСОБА_1, дослідивши матеріали цивільної справи № № 2-1254/11, провадження № 2/2033/155/2012, приходить до наступного.

Статтею 14 ЦПК України та статтею 124 Конституції України передбачено, що судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України.

Разом з тим, процесуальним законом передбачені певні умови щодо виконання таких рішень, до яких відноситься і строк, про поновлення якого просить заявник.

Відповідно до ч. 1 ст. 371 ЦПК України, стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Згідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови суддів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом. Частина 2 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що строки, визначені у частині першій цієї статті, встановлюються для, зокрема, виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню,- з наступного дня після його постановлення.

В силу ч. 2 ст. 368 ЦПК України за кожним судовим рішенням, що набрало законної сили, за заявою осіб, на користь яких ухвалено рішення, видається один виконавчий лист.

Обов'язок звернутись із заявою до суду про видачу виконавчого листа та пред'явити виконавчий лист до виконання в межах строків, визначених ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження», покладено саме на стягувача.

Так, рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 31.01.2012 року позовні вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» задоволено, стягнуто солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь Банка заборгованість за кредитним договором № 830/1-27/14-3/06-117 від 29.05.2006 року в розмірі 868 839, 14 грн., судові витрати по 910 грн. з кожного.

Згідно журналу в судовому засіданні від 31.01.2012 року (а.с. 82-84) при ухваленні вищевказаного рішення та при його оголошенні була присутня представник Банку за довіреністю ОСОБА_5.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Тому доводи представника Банку, що рішення певний час не набрання законної сили є хибними.

Рішення набрало законної сили 10.02.2013 року.

Згідно Інструкції з діловодства у місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, апеляційному суді АРК та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, для виконання судового рішення у цивільній справі, що набрало законної сили або допущено до негайного виконання, стягувачу за його письмовою заявою видається виконавчий лист.

З матеріалів цивільної справи вбачається, що стягувач звернувся із заявою про видачу виконавчих листів тільки 29.11.2013 року, якою просив видати виконавчі листи, проте, по невідомим суду причинам, не отримав виконавчі листи. І тільки в липні 2016 року стягувач отримав виконавчі листи за вищевказаним рішенням.

Тобто, стягувач своєчасно своїм правом не скористався та отримав виконавчі листи через 3 роки 6 місяців після набрання рішенням законної сили, вже після спливу строку для їх предявлення.

Необхідно зауважити, що інститут строків в цивільному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників цивільного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час,

протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Як зазначається в Рішенні Європейського суду з прав людини (Ідентифікаційний номер: ECH-1996-3-014), статтею 6-1 Європейської конвенції з прав людини закріплено право на судовий розгляд, в рамках якого право на звернення в суд є лише одним із його аспектів. Таке право не має абсолютного характеру та підлягає певним допустимим обмеженням, так як по своїй природі передбачає певну регламентацію з боку держави. Встановлення строків давності для звернення до суду має на меті декілька важних цілей, в тому числі захистити потенційного відповідача від запізнілих позовів та захистити від несправедливості, яка могла мати місце, якщо б суди приймали рішення по подіям далекого минулого.

Не отримання, та не предявлення виконавчих листів до виконання, через звільнення у 2013 році представника ПАТ «Укрсоцбанк» ОСОБА_5, на що послався представник Банку у судовому засіданні, є тільки слідством недбалого ставленням працівників Банку до своїх обовязків та не є поважними причинами в розумінні ст. 371 ЦПК України.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку щодо безпідставності вимог заявника, який не вживав у передбаченому законом порядку заходів щодо своєчасного отримання виконавчих листів. У зв'язку з цим, звернення до суду з заявою про поновлення строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання через 3 роки 6 місяців після набрання рішенням законної сили, є невиправдано тривалим строком.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що Банк не довів поважність причин пропуску строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Будь-яких інших причин пропуску строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання заявником суду не наведено.

Керуючись ст. 371 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви заяву Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про поновлення строків на предявлення виконавчих листів до виконання, виданих на підставі рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 31.01.2012 року, ухваленого по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа: товариство з обмеженою відповідальністю «Оргтехбуд» про стягнення суми заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Харківської області протягом пяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги. У разі, якщо ухвала була постановлена без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя -