Провадження № 2-во/344/109/16
У Х В А Л А

15 серпня 2016 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої-судді ОСОБА_1В,

секретаря Дзюбак Х.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області заяву ОСОБА_2» про виправлення помилки у виконавчому листі по справі № 344/12683/15-ц, -

В С Т А Н О В И В:

Заочним рішенням Івано-Франківського міського суду від 26.05.2016 року було задоволено позов ОСОБА_2: стягнуто із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 кошти в сумі 24060 грн. стягнуто судові витрати.

До суду надійшла заява від ОСОБА_2 про виправлення помилки у виконавчому листі, який був виданий для забезпечення виконання рішення суду, шляхом зазначення в ньому реєстраційного номеру облікової картки платника податків боржника ОСОБА_3, оскільки державним виконавцем Відділу ДВС Івано-Франківського МУЮ відмовлено у відкритті виконавчого провадження в силу його невідповідності вимогам п. 3 ч. 1 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження».

Особи, які беруть участь у справі в судове засідання не зявились. Їхня неявка не перешкоджає розгляду питання про внесення помилки виконавчого документа.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється.

Дослідивши заяву та матеріали справи, суд приходить до переконання, що в задоволенні заяви слід відмовити з наступних підстав.

На момент винесення рішення Івано-Франківським міським судом 26 травня 2016 року в матеріалах справи відсутній ідентифікаційний номер боржника.

За змістом ч. 2 ст. 369 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

З огляду на викладене, враховуючи що суд не володіє інформацією відносно реєстраційного номера облікової картки платника податків боржника чи його паспортних даних, що в кінцевому результаті унеможливлює виправлення зазначеної стягувачем помилки, суд приходить до переконання що заява ОСОБА_2 про виправлення помилки у судовому рішенні не підлягає до задоволення.

Разом з тим, суд вважає за доцільне розяснити заявнику наступне.

Відповідно до частини другої статті 32 Конституції України й частини першої статті 302 ЦК України не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом.

Офіційне тлумачення вказаного положення Конституції України міститься в Рішенні Конституційного Суду України від 20 січня 2012 року № 2-рп/2012, відповідно до пункту 1 якого збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди державою, органами місцевого самоврядування, юридичними або фізичними особами є втручанням в її особисте та сімейне життя, таке втручання допускається винятково у випадках, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Вимоги до змісту виконавчого документа встановлені частиною першою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», якою передбачено, що потрібно зазначати у виконавчому документі індивідуальний ідентифікаційний номер боржника (фізичної особи), а пунктом 6 частини першої статті 26 цього Закону встановлено, що у разі невідповідності змісту виконавчого документа вимогам статті 18 державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження.

Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі й конфіденційну.

Таким чином, не можна погодитись з висновком про те, що відсутність у судовому наказі певних даних про особу боржника (в тому числі даних стосовно його ідентифікаційного номера) є підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження.

Дану правову позицію висловив Верховний Суд України у справі № 6-45цс14.

Згідно ст. 360-7 ЦПК України рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України.

Із захистом свого права заявник, як сторона виконавчого провадження, вправі звернутись до суду із скаргою на дії державного виконавця в порядку ст. ст. 383, 384 ЦПК України.

Відповідно до ч.2 ст.369 ЦПК України, керуючись ст. ст. 209, 210 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_2» про виправлення помилки у виконавчому листі по справі № 344/12683/15-ц відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Апеляційна скарга подається через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області.

Суддя Польська М.В.