АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 686/843/16-ц
Провадження № 22-ц/792/1656/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2016 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі головуючого судді Корніюк А.П.,

суддів Пєнта І.В., Талалай О.І.

секретар Філіпчук О.С.

за участю представника апелянта ТОВ «ПОРШЕ МОБІЛІТІ» ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ТОВ «ПОРШЕ МОБІЛІТІ» на рішення Хмельницького міськрайонного суду від 01 липня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ТОВ «ПОРШЕ МОБІЛІТІ», третя особа Інспекція з питань захисту прав споживачів у Хмельницькій області про визнання недійсними положень договору.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

В січні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом і в обґрунтування своїх вимог зазначав, що 08.11.2012 року між ТОВ «ПОРШЕ МОБІЛІТІ» та ним було укладено договір споживчого кредитування №50006667, згідно якого відповідач надав йому споживчий кредит на придбання автомобіля в сумі 135792 грн. під 9,9% річних строком на 60 місяців. З метою забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором, 24.11.2014 року між сторонами було укладено договір застави транспортного засобу марки VW, модель Golf TEAM, кузов №WVWZZZ1KZDW061489, обєм двигуна 1598 куб.см., 2012 рік випуску. Позивач вважає, що умови споживчого кредитування є несправедливими. Графік платежів за кредитним договором визначено в іноземній валюті в доларах США, а не в гривнях, що суперечить Закону України «Про захист прав споживачів». На думку позивача, оспорюваний правочин укладено за дії заборони надання споживчих кредитів в іноземній валюті, а тому умови кредитного договору про визначення валюти платежу за обмінним курсом в еквіваленті до долара США суперечать законодавству України. Після неодноразових уточнень позивач просив суд визнати недійсними положення кредитного договору №50006667 від 08.11.2012 року, що укладений між сторонами та визнати недійсним Додаток до кредитного договору «Графік погашення кредиту» в частині визначення еквіваленту в іноземній валюті.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 01 липня 2016 року позов ОСОБА_2 задоволено. Визнано недійсним положення кредитного договір № 5006667 від 08 листопада 2012 року, що укладений між товариством з обмеженою відповідальністю «ПОРШЕ МОБІЛІТІ» та ОСОБА_2: 1) у основних умовах кредитування:- положення «сума кредиту»: «Еквівалент суми кредиту в доларах США : 29851,20 доларів США»;- положення «курс для обчислення» : «Курс КІБ Креді Агріколь, ПАТ»;- положення передостаннього абзацу основних умов: «… і підлягають розрахунку за відповідним обмінним уром, що застосовуватиметься до еквіваленту суми кредиту в доларах США, визначеному вище, відповідно до статті 1.3 Загальних умов кредитування»; 2) у загальних умовах кредитування:- положення п. 1.1, 1.3, 1.3.1, 1.3.2, 1.3.3 Визнано недійсним додаток до кредитного договору «Графік погашення кредиту» в частині визначення еквіваленту в іноземній валюті.

Не погоджуючись із рішенням суду, ТОВ «ПОРШЕ МОБІЛІТІ» подало апеляційну скаргу, в якій зазначає, що оскаржуване рішення ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права, судом неповно з'ясовані обставини, які мають значення для справи, а висновки суду не відповідають обставинам справи, що є підставами для скасування такого рішення. Апелянт вказує, що перед укладення кредитного договору, ТОВ «ПОРШЕ МОБІЛІТІ на виконання вимог Закону України «Про захист прав споживачів» надало споживачу повну та достовірну інформацію про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, а позичальник засвідчив особистим підписом про те, що він ознайомлений з правилами надання фінансових послуг і був попереджений про те, що він несе валютні ризики під час зобовязань за цим договором. На думку апелянта, безпідставним є твердження позивача про те, що законодавством заборонено використовувати розрахунок розміру платежів шляхом застосування еквівалентів у іноземній валюті і, що такий порядок змінює ціну договору без взаємної згоди сторін, а посилання позивача на те, що положення спірного кредитного договору та загальних умов кредитування не відповідають вимогам чинного законодавства є безпідставними та необґрунтованими. Тому апелянт просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Представник апелянта апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі і просить її задовольнити.

Представник позивача заперечує щодо задоволення апеляційної скарги.

Позивач до суду не з»явився, хоча про день і час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 статті 309 ЦПК України визначено, що підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з»ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що при укладенні кредитного договору позивачу не було надано повної та достовірної інформації про кредит, детально не проінформовано про умови договору, зокрема про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, у договорі кредиту неналежним чином визначено реальну ціну договору, адже, при встановленні у графіку погашення еквівалент суми в дол. США, кожного разу платіж в гривневому еквіваленті буде збільшуватися, що безпосередньо порушує принцип добросовісності при укладенні договору, адже сума, яка встановлена в графіку погашення є незмінною, але курс гривні до дол. США є змінний, що призводить до того, що кожного разу сума погашення по кредитному договору збільшується, що є несправедливим відносно до законних прав споживача по кредитному договору і позивача по справі.

Однак із таким висновком суду колегія суддів не погоджується, виходячи із наступного.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

При цьому, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає з суті кредитного договору.

Згідно вимог ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти в такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Судом встановлено, що 08 листопада 2012 року між ТОВ «ПОРШЕ МОБІЛІТІ» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 50006667, відповідно до умов якого позивач отримав кредит сумі 135792 грн., що еквівалентно 16 560 доларів США, на придбання автомобіля марки VW, модель Golf TEAM, строком на 60 місяців зі змінною процентною ставкою 9,90%. (а.с. 9-13).

Додатком до цього договору визначено графік погашення кредиту, відповідно до якого ОСОБА_2 повинен щомісячно сплачувати 351,04 долари США. (а.с. 14-17).

У забезпечення належного виконання кредитного договору, між ТОВ «ПОРШЕ МОБІЛІТІ» та ОСОБА_2 24 листопада 2012 року було укладено договір застави транспортного засобу марки VW, модель Golf TEAM, реєстраційний номер НОМЕР_1. (а.с. 18-19).

Погоджено сторонами й загальні умови кредитування, згідно п. 1.3 яких сторони дійшли згоди, що кошти у повернення Кредиту Позичальником відображають справедливу вартість Кредиту на момент його видачі та забезпечують отримання Компанією очікуваної станом на дату сплати таких коштів суми на основі діючого обмінного курсу валюти, як це погоджено Сторонами у Кредитному договорі.

Так, п. 1.3.1 загальних умов передбачено, що розмір платежів, які підлягають сплаті позичальником у день повернення кредиту, визначено в гривні на день укладення кредитного договору у графіку погашення кредиту, який є невід»ємною частиною кредитного договору .

В подальшому позичальник сплачує платежі у повернення кредиту відповідно до виставлених компанією рахунків у гривні, при цьому розмір платежів розраховується шляхом застосування до еквівалентів платежів у іноземній валюті, вказаних у графіку погашення кредиту, чинного на момент виставлення рахунка обмінного курсу банку, зазначеного у кредитному договорі.

Позитивне або від'ємне значення різниці, яка виникла внаслідок зміни обмінного курсу іноземної валюти на момент виставлення рахунка та обмінного курсу, який діяв на день укладення кредитного договору, по відношенню до основної суми боргу та суми процентів, вказаних у графіку погашення кредиту, враховується як коригування суми процентів, що підлягає сплаті відповідно до умов цього кредитного договору. Якщо в період між датою виставлення рахунку та датою отримання суми, еквівалентної тій, що зазначена в такому рахунку, обмінний курс, який був використаний компанією, збільшиться більше ніж на 2%, різниця, що виникла внаслідок такого збільшення, виплачується позичальником.

Пунктом 2.4 загальних умов кредитування передбачено, що нарахування процентів відбувається щомісячно, 15 числа поточного місяця. Період нарахування процентів починається з першого календарного дня місяця і закінчується останнім календарним днем поточного місяця. Проценти нараховуються за методом «30/360», відповідно до графіка погашення кредиту. Проценти нараховуються на еквівалент суми кредиту в іноземній валюті, яка залишається неповернутою, відповідно до графіка погашення кредиту.

Відповідно до п. 2.5 загальних умов кредитування термін сплати процентів: одночасно з поверненням чергового платежу в терміни та в сумі відповідно до графіку погашення кредиту, за винятком випадків, у яких цими загальними умовами кредитування передбачено інші строки сплати процентів.

Виходячи з наведених розрахунків, які зазначені в графіку погашення кредиту, усі платежі за кредитним договором повинні бути сплачені в гривнях і підлягають розрахунку за відповідним обмінним курсом, що застосовується до еквіваленту суми кредиту в доларах США, відповідно до ст. 1.3 загальних умов кредитування, із зазначенням у графіку еквіваленту щомісячного платежу в доларах США.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

За правилами ст. 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом (ч. ч. 1, 3 ст. 533 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 533 ЦК України, якщо в зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті в гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Згідно правової позиції, викладеної в Постанові Верховного Суду України №6-79цс14 від 2 липня 2014 року, відповідно до ч. 1 ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Отже, гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України.

Разом із тим ч. 2 ст. 533 ЦК України допускає, що сторони можуть визначити в грошовому зобов'язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобов'язанням, визначається в гривні за офіційним курсом Національного банку України.

Отже, визначення в договорі еквіваленту зобов'язання в іноземній валюті відповідає вимогам ст. 533 ЦК України. При цьому сплата за таким зобов'язанням має здійснюватися в гривні за офіційним курсом Національного банку України на дату оплати.

Виходячи із загальних умов укладеного між сторонами кредитного договору № 50006667 від 08 листопада 2012 року, сторонами досягнуто домовленість про істотні умови договору даного виду, серед іншого, договір містить положення про сплату всіх платежів за кредитним договором у гривнях з перерахунком за відповідним обмінним курсом, що застосовується до еквіваленту суми кредиту в доларах США, визначених у Графіку погашення кредиту.

Крім того, відповідно до п. 9.5 Загальних умов кредитування, що є невід'ємною частиною Кредитного договору, позивач своїм підписом підтвердив, що відповідач належним чином ознайомив його, зокрема, з інформацією, передбаченою ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», з правилами надання фінансових послуг (кредитів), затверджених компанією, а згідно п. 9.6 цих умов, позивач підтвердив, що йому надано вичерпну інформації про умови надання послуги фінансового кредиту із зазначенням вартості цієї послуги для позичальника.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів вважає, що відсутні правові підстави для задоволення позову, оскільки істотна зміна становища щодо виконання боргових зобов'язань за кредитним договором внаслідок підвищення курсу іноземної валюти та ріст суми боргу, яку необхідно сплачувати, не є підставою для визнання недійсними оспорюваних умов кредитного договору.

Положення чинного законодавства, хоч і визначають національну валюту України як єдиний законний платіжний засіб на території України, не містять заборони на вираження у договорі грошових зобов'язань в іноземній валюті, визначення грошового еквівалента зобов'язання в іноземній валюті, а також на здійснення розрахунків за зобов'язанням, визначеним грошовим еквівалентом в іноземній валюті.

Тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню із ухваленням нового про відмову у задоволенні позовних вимог.

У відповідності з ч. 5 ст. 88 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Тому на підставі ч. 2 ст. 88 ЦПК України витрати відповідача по оплаті судового збору при поданні апеляційної скарги в сумі 606,32 грн. компенсувати за рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 303, 313, 316, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ТОВ «ПОРШЕ МОБІЛІТІ» задовольнити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду від 01 липня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення.

В позові ОСОБА_2 до ТОВ «ПОРШЕ МОБІЛІТІ», третя особа Інспекція з питань захисту прав споживачів у Хмельницькій області про визнання недійсними положень договору відмовити.

Витрати ТОВ «ПОРШЕ МОБІЛІТІ» по оплаті судового збору при поданні апеляційної скарги в сумі 606,32 грн. компенсувати за рахунок держави.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий (підпис) А.П. Корніюк

Судді (підпис) І.В. Пєнта

(підпис) ОСОБА_4

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду ОСОБА_5

____________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_6 Справа № 22ц/792/1656/16

Доповідач Корніюк А.П. Категорія № 19