АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/146/16 Справа № 202/7496/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Слюсар Л. П. Доповідач - Романюк М.М.
10 лютого 2016 року м. Дніпропетровськ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Романюк М. М.

суддів Котушенко С.П., Красвітної Т.П.

при секретарі Порубай М.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 01 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, завданої внаслідок умисного пошкодження майна, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивачі звернулися до суду з зазначеним вище позовом 11 липня 2014 року. В обґрунтування заявлених та уточнених вимог посилалися на те, що з позивач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_4 з 26 травня 2000 року по 14 січня 2004 рік перебували у зареєстрованому шлюбі. З 15 січня 2011 року між позивачами укладено шлюб. Позивачу ОСОБА_2 та відповідачу належать на праві власності по 18/60 частин домоволодіння АДРЕСА_1 В зазначеному будинку проживають позивачі.

З часу коли позивачі уклали шлюб, відповідач вимагає від ОСОБА_2 викупити належну їй 18/60 домоволодіння. Оскільки він не може викупити частку відповідача, у зв'язку з відсутністю грошей, відповідач почала його шантажувати та завдавати шкоду його майну, а саме: умисно вибиває шибки в будинку, трощить речі, які знаходяться на садибній ділянці, перерізає дроти з метою позбавити їх світла, замикає розетки, з метою завдати йому та його дружині якомога більше страждань, забиває цвяхи їм у двері та заливає клеєм канали в замках на дверях, внаслідок чого вони вимушені при чужих людях залазити в їх будинок через вікно, що принижує їх гідність. Також відповідачка постійно виливає їм на поріг невідомі хімічні речовини від яких у всієї родини болить голова, виникають запаморочення та нудота, що створює серйозну загрозу для їх життя та внаслідок цього він з дружиною постійно знаходиться в знервованому стані, що призводить до безпідставних сварок, як між ними так і в трудових колективах, де вони працюють.

Крім того, 10 травня 2014 року відповідач разом зі своїм сином ОСОБА_5 приїхала до домоволодіння та почала знімати вхідні двері будинку, при цьому ображати та принижувати ОСОБА_3, що спровокувало виникнення конфлікту в ході якого ОСОБА_3 було спричинено фізичний біль.

24 травня 2014 року відповідач самостійно під час відсутності позивачів, самоуправно, знесла літній навіс, спиляла паркан і дві металеві хвіртки, а також кувалдою вибила в будинку під вікном частину стіни висотою 65 см.

Згідно до висновку експерта розмір завданих матеріальних збитків складає 11 100 грн.

З урахуванням викладеного просили суд стягнути з відповідача на користь ОСОБА_2 11 100 грн. на відшкодування матеріальної шкоди та 5 000 грн. на відшкодування моральної шкоди та на користь ОСОБА_3 - 5 000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 01 липня 2015 року у задоволенні заявлених вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2 посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про задоволення заявлених ним вимог.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, колегія суддів, дійшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає на таких підставах.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог, суд першої інстанції виходив з його недоведеності.

З даним висновком судова колегія погоджується виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на праві приватної спільної часткової власності належить по ? частині від 18/30 частин домоволодіння АДРЕСА_1

Згідно висновку наданого ТОВ "Центр оцінки майна", шкода спричинена неправомірними діями третьої особи домоволодінню АДРЕСА_1 складає 11 100 грн.

Відповідно до ч.3 ст.386 ЦК України власник, права якого порушенні, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду визначені ст.1166 ЦК України, відповідно до частини 2 якої, особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Отже, в деліктних правовідносинах (позадоговірних) на позивача покладається обов'язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяною шкодою, а на відповідача - відсутність своєї вини у завданні шкоди.

Частиною 1 статті 60 ЦПК України визначено обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.

З урахуванням того, що надані сторонами відповіді правоохоронних органів щодо неодноразових звернень позивачів з приводу протиправної поведінки ОСОБА_4 не встановлюють факту спричинення нею матеріальної шкоди, оскільки не знайшли свого підтвердження, а рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо безпідставності заявлених вимог про відшкодування матеріальної шкоди.

Відповідно до ч.1 ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Частина 1 статті 1167 ЦК України визначає загальні умови відповідальності за заподіяння моральної шкоди, за наявності яких виникає відповідне зобов'язання. До них належать: моральна (немайнова) шкода, протиправна дія (бездіяльність), причинний зв'язок між діями (бездіяльністю) і такою шкодою, вина.

Оскільки наявні в матеріалах справи докази не встановлюють зв'язок між діями відповідача та моральними стражданнями позивачів, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо відсутності підстав для відшкодування моральної шкоди.

Приведені в апеляційній скарзі доводи апелянта не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Відповідно ж до ст.212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Встановивши факти та зумовлені ними правовідносини, суд першої інстанції правильно застосував правові норми та ухвалив правильне по суті рішення, підстав для скасування якого колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст.307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 01 липня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя М.М.Романюк

Судді: С.П.Котушенко

Т.П.Красвітна