Справа № 505/2480/16-ц
Провадження по справі № 2/505/1474/2016 року
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(Заочне)

"29" липня 2016 р. Котовський міськрайонний суд м. Котовська Одеської області у складі:

головуючого - судді Фабіжевського С.А.,

при секретарі - Бондаренко Н.І.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Подільської районної державної адміністрації Одеської області про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1, звернулася до суду з позовом до Подільської районної державної адміністрації Одеської області про визнання права власності на спадкове майно, а саме: про визнання права приватної власності на земельну ділянку площею 1,97 га, яка розташована на території на території Нестоїтської сільскої ради Котовського району Одеської області, яка була передана їй у приватну власність на підставі державного акту на право власності на землю серія НОМЕР_1, виданого Котовською районною державною адміністрацією Одеської області 13 січня 2006 року відповідно до розпорядження №543/А-2005 від 21 жовтня 2005 року. Після смерті матері відкрилася спадщина, спадкоємцем першої черги за законом та за заповітом є позивач, крім того інших спадкоємців за законом не має.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просить суд провести розгляд справи без його участі, за наявних у справі доказів..

Представник Подільської районної державної адміністрації Одеської області, який належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, не повідомив суду причини неявки у судове засідання, тобто не з'явився в судове засідання без поважних причин, доказів поважності причин неявки не надав.

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні докази у їх сукупності, прийшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

На підставі вищенаведеної норми права, позивач, як син померлої ОСОБА_2, став єдиним спадкоємицею першої черги за законом. Інших спадкоємців у останньої на час її смерті не було. Крім того, померла склала заповіт на користь позивача ОСОБА_1, де заповідала йому земельну ділянку, площею 1,97 га, що знаходиться на території Нестоїтської сільської ради Котовського району Одеської області, належну їй на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 виданого Котовською райдержадміністрацією 13 січня2006 року та грошові вклади з належними до них відсотками та нарахованою компенсацією, який посвідчено 27 грудня 2011 року секретарем Нестоїтської сільської ради Котовського району Одеської області, Лунгул С.М.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звертався з заявою у встановлений законодавством строк до нотаріальної контори, щоб оформити спадкове майно, але йому було відмовлено в усній формі, оскільки у нього відсутній оригінал державного акту про право власності на земельну ділянку на ім'я його матері ОСОБА_2, який в нього втрачений, а відтворення його не можливо, що унеможливлює видачу свідоцтва про право на спадщину за законом.

Однак, той факт, що право власності на спадкове майно не було належним чином зареєстроване не може бути підставою для відмови в позові. Відповідно до інформаційного листа Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року, вибачається, що право власності на нерухоме майно також виникає з дня вступу в законну силу рішення суду, яким визнано право власності на майно, а не з моменту державної реєстрації.

Крім того, суд враховує, що в Постанові №5 Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року в п. 5 вказано, що вирішуючи питання про правомірність набуття права власності, суд має враховувати, що воно набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема на підставі правочинів. При цьому діє презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК).

Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Проте, якщо права на нерухоме майно підлягають державній реєстрації, то право власності у набувача виникає з дня такої реєстрації відповідно до закону (стаття 334 ЦК) та з урахуванням положення про дію закону в часі на момент виникнення спірних правовідносин (стаття 5 ЦК).

А в п. 6 цього ж Пленуму прописано, що «Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п'ята статті 1268 ЦК), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). Разом із тим суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право (об'єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на об'єкт нерухомого майна».

При цьому, наприклад, спадкоємець має право звернутися із заявою про державну реєстрацію переходу права власності до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, після прийняття спадщини в порядку, передбаченому законом. Якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").

Таким чином, на думку суду, позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 213, 224-226 ЦПК України, на підставі ст.ст. 3, 12, 16, 316, 328, 331, 347, 376, 382, 383, 1223, 1265 ЦК України, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право приватної власності на земельну ділянку площею 1,97 га, яка розташована на території Нестоїтської сільскої ради Котоського району Одеської області, державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серія НОМЕР_1, з присвоєним кадастровим номером земельної ділянки НОМЕР_2 виданого Котовською райдержадміністрацією 13 січня2006 року відповідно до розпорядження Котовської райдержадміністрації Одеської області від 21 жовтня 2005 року №543/А-2005, як за спадкоємцем першої черги за законом.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя -