Провадження № 2/127/1134/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

02.02.2016 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: судді Бойка В.М.,

за участю секретаря Паламарчук А.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерної компанії «Укрресурси», про стягнення середнього заробітку та втраченої частини зарплати суд, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшов позов ОСОБА_1 до Акціонерної компанії «Укрресурси», про стягнення середнього заробітку та втраченої частини зарплати.

Позовні вимоги мотивовані тим, що на виконання вимоги Державного виконавця та рішення Європейського суду з прав людини наказом за №1 від 01.12.2015 року ДАК «Укрресурси« змінено дату звільнення позивача на дату 01 грудня 2015 року з посади заступника директора заводу « Модуль» та 26.12.2015 року видана трудова книжка.

Позивач вказує, що середньомісячний заробіток на посаді заступника директора становить 9000 грн., а за сумісництвом посади головного бухгалтера йому оплачувалось 50% ( 4500грн.) від основного посадового окладу, що встановлено Ухвалами Апеляційного суду Вінницької області від 13.07.04р і Верховного суду України від 02.02.06р. Звільнення з основної посади автоматично звільнює з посади за сумісництвом. Середньомісячний заробіток становить 13500 грн. і підлягає стягненню з відповідача за період з 01.12.15р. по 26.12.15р. ( 26 днів х 13500грн: 31 день ) =11 322грн. за вимушений прогул при затримці видачі трудової книжки, а також за затримку повного розрахунку при звільнені за період з 01.12.15р.по 01.01.16р., або на день вирішення справи, в сумі 13 500грн. вказані обставини і факти трудовідносин встановлені рішенням суду, що набуло законної сили.

Позивач зазначає, що порушення ДАК «Укрресурси трудових прав позивача і невиплата зарплати тривалий час та невиконання судових рішень по її стягненню змусило звернутись до Європейського суду з прав людини. (далі - ЄСПЛ ) Трьома рішеннями ЄСПЛ, а саме: « ОСОБА_1 та інші проти України» від 17.07.14р. №25663/02, «Віннік та інші проти України» від 07.11.13р. № 13977/05, а також «Малахова та інші проти України» від 12.12.13р. № 35995/09, зобов'язано Державу, зокрема, в трьохмісячний строк виконати рішення національних судів, наведених в Додатку до кожного рішення ЄСПЛ, по виплаті позивачу грошових сум боргу. ЄСПЛ рішеннями постановив, зокрема, що було порушено пункт 1 Протоколу, як незаконне володіння коштами позивача та тривале невиконання рішень суду м. Вінниці.

Позивач вказує, що Рішеннями місцевих судів м. Вінниці, що наведені в Додатках рішень ЄСПЛ, стягнута зарплати, компенсації за дні невикористаних відпусток з ДАК «Укрресурси«. Судові рішення ухваленні ще в 2006 - 2010 роках, а невиконання рішення ЄСПЛ - пряме порушення cт. 46 Конвенції.

Щодо обґрунтування моральної шкоди позивач повідомляє, що має статус учасника бойових дій, ветерана війни, інваліда 2-ої групи, пенсіонера і дуже потерпає, нервує, втратив нормальні життєві зв'язки, у звязку з порушенням його прав. В грудні 2014року, лютому, травні, липні, жовтні, грудні 2015 року поміщався в лікарню і госпіталі, де лікувався протягом 18- 21 дня кожного разу та ніс витрати на лікування, морально страждав, що є причино наслідковим зв'язком неправомірної бездіяльності Відповідачів, пов'язаної з невиплатою зарплати та несвоєчасне виплата її і втрата коштів при інфляції.

Позивач в заяві від 04.01.2016р. збільшив позовні вимоги, в звязку з тим, що з видачею наказу №1 від 01.12.2015р. про зміну дати звільнення позивача доплату в 50% до основної зарплати за сумісництво посад він отримав по 01.03.2002 року, згідно рішення Ленінського райсуду м. Вінниці від 28.04.2004 року, що набуло законної сили, згідно ухвал Апеляційного суду Вінницької області від 13.07.04р. і Верховного Суду України від 02.02.2006р. таким чином, позивач просить суд стягнути з Акціонерної Компанії «Укрресурси» ( ЄДРПОУ -00036044 ) на його користь доплату за сумісництво посад в сумі 4500 грн. щомісячно за період з 01.03.2002року по 01.12.2015року ( 4500грн. 165 місяців ) = 742 500грн., середньомісячний заробіток в 13 500 грн. за затримку видачі трудової книжки період з 01.12.2015 року по 26.12.2015року на суму 11322 грн. і відшкодування за затримку проведення повного розрахунку за період з 01.12.2015р. по 01.01.2016р. на суму 13 500 грн., та моральну шкоду в розмірі 100 000 грн., а разом на суму 867 322 грн.

Позивач надав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує в повному обсязі.

В судове засідання відповідач не з'явився з невідомих суду причин, хоча повідомлявся належним чином, повідомлення про причини неявки до суду не надійшло.

Керуючись ч.1 ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Судом по справі встановлені наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини:

Ухвалою Верховного суду України від 02.02.2006р. рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 28.04.2004р., яким позов ОСОБА_1 до ДАК «Укрресурси» про стягнення заборгованості по заробітній платі задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача 29643 грн. заборгованості по заробітній платі, та Ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 13.07.2004р., якою вказане рішення залишено без змін. ( а. с. 17-18)

Постановою заступника начальника Відділу ДВС Печерського районного управління юстиції в м. Києві ОСОБА_2 від 22.10.2015р. відкрито виконавче провадження про зобов?язання ДАК «Укрресурси» змінити дату наказу №25-а-к від 07.03.2002р. про звільнення ОСОБА_1, виданого на виконання рішення Замостянського районного суду м. Вінниці від 25.01.2001р. та провести з ним повний розрахунок. ( а. с. 11)

Наказом №1 від 01.12.2015 ДАК «Укрресурси» змінено дату звільнення ОСОБА_1 з 08.05.2012р. на 01.12.2015р. на пдставі рішення Замостянського районного суду м. Вінниці від 25.01.2001р., про що внести відповідний запис в трудову книжку. Трудову книжку вручити особисто ОСОБА_1 ( а.с.12)

Даний наказ виконано, що підтверджується відповідним записом в трудовій книжці позивача. ( а. с. 13)

Судом встановлено, що позивач працював заступником директора " Модуль" з листопада 1992р., а за сумісництвом на посаді головного бухгалтера з вересня 1994р. і отримував 50 % від зарпалти заступника директора, що встановлено рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 28.04.2004р. залишеним без змін судом апеляційноі та касаційної інстанцій, що містяться в матеріалах справи. ( а. с. 62-65)

Заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 08.05.2015р. по справі №127/9712/15-ц задоволено частково позов ОСОБА_1 до ДАК «Укрресурси» про стягнення коштів. Вирішено стягнути з ДАК «Укрресурси» на користь ОСОБА_1 середньомісячний заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 24.02.2015р. до 24.06.2015р. в сумі 36 000 грн. Допустити до негайного виконання стягнення середньомісячного заробітку в межах суми платежу за 1 місяць в розмірі 9000 грн. В решті вимог відмовлено. Дане рішення набрало законної сили. ( а. с. 14-16) Суд бере до уваги, що вказаним рішенням встановлено середньомісячний заробіток позивача, який складає 9000 грн., що відповідно до ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню.

Листом відділу примусового виконання рішення ДВС України від 11.11.2014р. №Я-15368, Я- 14467-2/16 позивача повідомлено, що в ході виконання з рішення ЄСПЛ в справі «Малахова та інші проти України» на користь позивача перераховано кошти в розмірі 31528,38 грн. (еквівалент 2000 євро), та кошти у розмірі 353 220,23 грн. заборгованість за рішенням національного суду, платіжним дорученням Державної виконавчої служби України № 4786 від 17.10.2014 перераховані кошти у розмірі 4986,09 грн. пеня за несвоєчасне виконання рішення Суду. Також, в провадженні відділу перебуває рішення Європейського суду прав людини у справі «Вінник та інші проти України», де позивач є одним із заявників. В ході виконання зазначеного рішення Суду, на користь позивача платіжним дорученням Міністерства юстиції України № 1198 перераховані кошти у розмірі 31906,73 грн. (еквівалент 2000 євро платіжним дорученням Міністерства юстиції України № 1198 ) перераховані кошти у розмірі 360439,40 грн. заборгованість за рішенням національного суду, платіжним дорученням Міністерства юстиції України № 6646 від 29.09.2014р. перераховані кошти у розмірі 6254, 74 пеня за несвоєчасне виконання рішення Суду. Повідомлено, що згідно рішення Суду зі спливом зазначеного тримісячного строку і до остаточного розрахунку на зазначені суми буде нараховуватись простий відсоток в розмірі граничної позичкової ставки Європейського центрального банку, як діятиме в період несплати, до якої має бути додано 3 відсотки. В провадженні відділу перебуває рішення ЄСПЛ в справі ОСОБА_1 та інші проти України», в ході виконання вказаного рішення на користь позивача платіжним дорученням Міністерства юстиції України № 1198 перераховані кошти у розмірі 32603,10 грн. (еквівалент 2000 євро ) платіжним дорученням Міністерства юстиції України № 7330 перераховані кошти у розмірі 12387,28 грн. заборгованість за рішенням національного суду. ( а. с. 27)

Листом відділу примусового виконання рішення ДВС України від 13.02.2015р. №Я-326-2-1058/16 позивача повідомлено, що в ході виконання рішення ЄСПЛ в справі «ОСОБА_1 та інші проти України» на користь позивача платіжним дорученням Міністерства юстиції України № 7141 від 02.10.2014 перераховані кошти у розмірі 32603,10 грн. (еквівалент 2000 євро) та платіжним дорученням Міністерства юстиції України № 7330 від 08.10.2014 перераховані кошти у розмірі 12387,28 грн., з яких по рішенню Замостянського районного суду м. Вінниці від 06.04.2007 №2-160/07, заборгованість у сумі 6377,68 грн., рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 28.03.2006 №2-3039/06, заборгованість у сумі 3528,30 грн., рішення Замостянського районного суду м. Вінниці від 16.10.2006, заборгованість у сумі 2481,30 грн. Відповідно до інформації наданої управлінням державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві, рішення Замостянського районного суду м. Вінниці від 01.03.2004 перебувало на виконанні у відділі державної виконавчої служби Печерського управління юстиції у м. Києві. Повідомлено, що відділом направлено службову записку до управління контролю за виконанням рішень Державної виконавчої служби України оскільки, перевірка виконання рішень судів, які перебувають на виконанні у територіальних органах Державної виконавчої служби України, не відноситься до компетенції відділу примусового виконання рішень, відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 23.09.2013 № 1989/5 «Про затвердження Порядку взаємодії Державної виконавчої служби України та Секретаріату Урядового уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини під час забезпечення представництва України в Європейському суді з прав людини та виконання рішень Європейського суду з прав людини» - у разі якщо рішення національного суду, в якому передбачається вжиття заходів зобовязального (немайнового) характеру, не може бути виконане, державний виконавець, на виконанні в якого перебувало рішення національного суду, звертається до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення із обовязковим повідомленням суду про необхідність залучення представника Секретаріату Урядового уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини як спеціаліста в галузі застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та виконання рішень суду. Подальше виконання буде організоване у відповідності до вимог чинного законодавства. ( а. с. 28)

Суд враховує, що заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 08.05.2015р. по справі №127/9712/15-ц встановлено, що середньомісячний заробіток позивача, складає 9000 грн., що відповідно до ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню. Враховуючи те, що позивач працював за сумісництвом на посаді головного бухгалтера йому виплачувались кошти в розмірі 50 % від основного посадового окладу, тобто 4500 грн., таким чином, середньомісячний заробіток позивача з врахуванням сумісництва складає 13500 грн.

Судом встановлено, що заявлені позивачем вимоги повністю підтверджені наданими ним розрахунками. ( а. с. 32-43)

Відповідно до Постанови КМУ від 21.02.2001р. №159 затверджено «Порядок компенсації втраченої частини грошових доходів громадян в звязку з порушенням термінів їхньої виплати на один і більше календарних місяців» визначено обовязок власник, або уповноваженим органом, виплатити громадянину компенсацію втраченої частини коштів одночасно з виплатою боргу.

Стаття 60 ЦПК України наголошує, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Згідно ст. 61 ч.3 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ.

П. 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України, встановлено, що способом захисту цивільних справ та інтересів можуть бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Згідно ч.1 ст. 47 КЗпП України та п. 4. 1-43. Інстркції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах і організаціях, затвердженої наказом Міністерства праці, Міністерства юстиції, Міністерством соціального наказом Міністерством соціальногозахисту від 23.07.1993р. №58, власник або уповноважений ним орган зобовязаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і привести з ним розрахунки в строки, визначені ст. 116 КЗпП України. При затримці належно оформленої трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу, працівникові сплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу. Днем звільнення в такому разі вважається день видачі належно оформленої трудової книжки працівника. Про новий день звільнення видається наказ і вноситься запис до трудової книжки працівника.

Ст. 116 КЗпП України визначено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Ст. 117 КЗпП України визначено, що разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Відповідно до ст.235 КЗпП України передбачено, що в разі затримки видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові виплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.

Вимогами ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод встановлено, що виконання судових рішень є невід'ємною стадією процесу у правосудді.

Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що вимоги про стягнення з Акціонерної Компанії «Укрресурси» ( ЄДРПОУ -00036044 ) на користь ОСОБА_1 кошти в сумі 767 322 грн. з яких доплату за сумісництво посад в сумі 4500 грн. щомісячно за період з 01.03.2002року по 01.12.2015року ( 4500грн. 165 місяців ) = 742 500грн., середньомісячний заробіток за затримку видачі трудової книжки період з 01.12.2015 року по 26.12.2015року на суму 11322 грн. і відшкодування за затримку проведення повного розрахунку за період з 01.12.2015р. по 01.01.2016р. середньомісячний заробіток на суму 13 500 грн. обґрунтовані, повністю підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Разом з тим, визначаючись щодо вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди у розмірі 100 000 грн. суд враховує а.1 п.9 Постанови Пленуму Верховного суду України « Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995р. розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Відповідно до а. 2, п.5 вищевказаної постанови обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Позивач зазначає, що йому спричинено моральну шкоду в звязку з порушення його прав по несплаті заробітної плати та несвоєчасній її виплаті, що виразилось в моральних стражданнях, втраті нормальних моральних зв?язків, перебуванні на лікування в закладах охорони здоров?я та понесення відповідно витрат на лікування, суд вважає, що вимога позивача про відшкодування йому моральної шкоди є безпідставною та необґрунтованою, оскільки позивачем не надано суду жодного доказу про факт заподіяння моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру щодо завдання йому з боку відповідача, відсутні об'єктивні підтвердження суми моральної шкоди у розмірі 100 000 грн., тому суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення даної вимоги.

Враховуючи те, що позивач був звільнений від сплати судового збору згідно ч.3 ст., 88 ЦПК України, судовий збір в розмірі 1% відсотка в ціни позову слід стягнути з відповідача в сумі 767, 332 грн., на користь держави.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 116,117, 235, 236, КЗпП України, а.1 п.9 Постанові Пленуму Верховного суду України Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди №4 ст.ст.10, 11, 58, 59, 60, 61, 209, 210, 212-215, 224-226, 367, ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерної Компанії «Укрресурси» ( ЄДРПОУ -00036044 ) на користь ОСОБА_1 кошти в сумі 767 322 грн. з яких доплату за сумісництво посад в сумі 4500 грн. щомісячно за період з 01.03.2002року по 01.12.2015року ( 4500грн. 165 місяців ) = 742 500грн., середньомісячний заробіток за затримку видачі трудової книжки період з 01.12.2015 року по 26.12.2015року на суму 11322 грн. і відшкодування за затримку проведення повного розрахунку за період з 01.12.2015р. по 01.01.2016р. середньомісячний заробіток на суму 13 500 грн.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення середнього заробітку в межах суми платежу за один місяць в розмірі 11322 грн.

В решті вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний термін з дня його проголошення.

Суддя: