Ухвала

іменем україни

28 липня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Коротуна В.М., Завгородньої І.М., ПисаноїТ.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до фермерського господарства «Стоянов А.А.» про визнання права власності на посіви сільськогосподарських культур, за касаційною скаргою ОСОБА_6, який діє в інтересах ОСОБА_4, на рішення апеляційного суду Одеської області від 30 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2015 року ОСОБА_4 звернулась до суду із уточненим під час розгляду справи позовом, до фермерського господарства «Стоянов А.А.» (далі - ФГ «Стоянов А.А.») про визнання права власності на посіви сільськогосподарських культур.

На обґрунтування позовних вимог посилалась на те що вона є власником земельної ділянки площею 4,14 га, розташованої на території Новопокровської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області.

01 вересня 2014 року вона уклала договір оренди вказаної земельної ділянки з ФГ «Дінекс-Агро» строком на десять років, але у 2014 році відповідач безпідставно засіяв цю земельну ділянку озимим ріпаком, незважаючи на те, що укладений з ним у 2011 році договір оренди не пройшов державну реєстрацію.

Враховуючи викладене, ОСОБА_4 просила визнати за нею право власності на зібрані 8,98 тони озимого ріпаку врожаю 2015 року, який був зібраний ФГ «Стоянов А.А.» на земельній ділянці площею 4,14 га, власником якої вона є, а також витребувати з чужого незаконного володіння відповідача зазначений врожай.

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 01 лютого 2016 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 30 березня 2016 року рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 01 лютого 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено з інших підстав.

У касаційній скарзі ОСОБА_6, який діє в інтересах ОСОБА_4, просить змінити рішення суду апеляційної інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із недоведеності розміру шкоди, заподіяної самовільним зайняттям відповідачем земельної ділянки позивача та відсутності правових підстав для задоволення позову, оскільки правомочним володільцем (землекористувачем) на даній земельній ділянці на час посіву озимих культур було ФГ «Стоянов А.А.», договір оренди земельної ділянки з яким не було розірвано та не було визнано недійсним.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні позову з інших підстав, апеляційний суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 як власник земельної ділянки не позбавлена права вирішити питання щодо відшкодування збитків, завданих самовільним землекористуванням з боку особи, яка користується ділянкою без правових підстав у вигляді зареєстрованого належним чином договору оренди, у Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 1993 року № 284.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків суду апеляційної інстанцій не спростовують, зводяться до переоцінки доказів, отже, судове рішення ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6, який діє в інтересах ОСОБА_4, відхилити.

Рішення апеляційного суду Одеської області від 30 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.М. Коротун

І.М.Завгородня

Т.О.Писана