Справа № 203/2675/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2016 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Карпенка С.Ф.

при секретарі Штефані Д.Г.

за участю: державного виконавця Данілевської Т.М.

представника стягувача- Дарчука Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську цивільну справу за поданням головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2, заінтересована особа Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк», -

В С Т А Н О В И В:

06 червня 2016 року головний державний виконавець ВПВР УДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області Данилевська Т.М., заінтересована особа ПАТ «ВТБ Банк», звернулась до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з поданням про обмеження виїзду ОСОБА_2 за межі України до повного виконання останнім виконавчого листа по справі № 403/4513/12 виданого 24.11.2014 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3, Товариства з обмеженою відповідальністю «АЙСБЕРГ» на користь Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» заборгованості у загальному розмірі 3 479 563 грн. 94 коп. Однак, як стверджує державний виконавець, боржник ухиляється від виконання вказаного зобовязання. Дана обставина, а також відповідне клопотання стягувача, зумовили звернення до суду із даним поданням. (а.с. 1-3)

Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні подання підтримала та просила його задовольнити.

Боржник у судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду подання повідомлявся належним чином, тому суд враховуючі питання яке поставлене для вирішення перед судом та вимоги закріплені в ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України вважає необхідним розглянути дане подання за такою явкою сторін.

Представник заінтересованої особи - ПАТ «ОТП Банк» у судовому засіданні підтвердив згоду з поданням.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку з таких підстав.

Встановлено, що на виконанні у відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області перебуває виконавче провадження ВП №45994741 з виконання виконавчого листа № 403/4513/12 виданого 24.11.2014 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3, Товариства з обмеженою відповідальністю «АЙСБЕРГ» на користь публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» заборгованості у загальному розмірі 3 479 563 грн. 94 коп., що підтверджується копією виконавчого листа та копією постанови про відкриття виконавчого провадження, наявним в матеріалах справи. (а.с. 4-6, 15,17-18)

Також встановлено, що державним виконавцем в порядку ст.ст.5, 11, 12, 90 Закону України «Про виконавче провадження» в ході здійснення примусового виконання судового рішення в межах виконавчого провадження ВП №45994741 направлялись на адресу боржника письмові вимоги державного виконавця про явку боржника до виконавчої служби, надання державному виконавцеві відомостей щодо місця фактичного проживання, роботи боржника, інформації про його майновий та фінансовий стан (відомості про належне майно, джерела та розмір доходів, перелік рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах, наявні майнові та корпоративні права, цінні папери тощо) (а.с.106-107,114-115, 171-172).

Як вбачається з матеріалів справи, державним виконавцем, за результатом розгляду заяви стягувача від 12.01.2015 року про накладання арешту, 13.01.2015 року винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчудження, копії якої за вих. №02.114/218 направлені для виконання до УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області, Державної інспекції сільського господарства в Дніпропетровській області, Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, Реєстраційної служби ДМУЮ, Управління держземагенства у м. Дніпропетровську Дніпропетровської області; боржнику та стягувачу для відома, а також накладено арешт на кошти боржника.

При розгляді подання суд виходить з того, що заявником не надано доказів , що боржник має намір виїхати за межі України, а такий захід, як заборона тимчасового виїзду за межі України, є крайнім, він може застосовуватись лише в разі, коли виконавцем використані всі можливості до виконання рішення суду.

Правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані нормами Конституції України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (надалі - Конвенція), Міжнародним пактом про громадянські та політичні права, ЦК України, Законом України «Про виконавче провадження» та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоровя чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути обєктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоровя чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними і цьому Пакті.

Законодавством України зазначені правовідносини регулюються ст. 313 ЦК України, відповідно до якої фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Положеннями ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадку якщо він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобовязань.

Відповідно до ч. 2 ст. 10 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання субєкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню даного факту.

Під час звернення до суду з поданням про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України та при відкритті провадження у справі доцільно зобовязувати державного виконавця, субєкта звернення, здійснити та подати до суду опис документів виконавчого провадження, що передбачено листом ВСУ від 01.02.2013 року.

Згідно ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Відповідно до ч.3 п. 18 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

З розяснень викладених в листі Верховного Суду України «Про судову практику щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України» від 01.02.2013 року (надалі Лист ВСУ від 01.02.2013 року) в розділі «Форма і зміст подання ДВС» зазначено, що подання повинно містити підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх зобовязань шляхом подання копії виконавчого документа, постанови про відкриття виконавчого провадження, а також інших документів виконавчого провадження, які, на думку державного виконавця, підтверджують ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, відомості про характер та розмір невиконаних зобовязань боржником. Окрім цього, державний виконавець повинен повідомити боржника про направлення до суду подання щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду.

Відповідно до листа ВСУ від 01.02.2013 року в розділі «Ухилення боржника від виконання зобовязань» розяснено, що значення словосполучення «ухилення від виконання зобовязань, покладених судовим рішенням іншого органу (посадової особи)», вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону № 3857-XII та у п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону № 606-XIV, означає з обєктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обовязків. Особа, яка має невиконанні зобовязання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Суд при розгляді подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виходив з того, що державним виконавцем в поданні не було наведено фактів з посиланням на докази шляхом їх долучення до матеріалів справи, які б підтверджували ухилення боржника від виконання покладених на нього зобовязань на підставі виконавчого листа справі № 403/4513/12 виданого 24.11.2014 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3, Товариства з обмеженою відповідальністю «АЙСБЕРГ» на користь публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» заборгованості у загальному розмірі 3 479 563 грн. 94 коп., а отже державним виконавцем не було вжито своєчасно та в повному обсязі попередніх заходів примусового характеру в підтвердження факту ухилення боржника від виконання покладених на неї обовязків для обґрунтування доцільності тимчасового обмеження боржника в праві виїзду за кордон та встановлення повноти вчинених виконавчих дій в рамках виконавчого провадження.

Оцінюючи всі докази досліджені у судовому засіданні, у їх сукупності, та приймаючи до уваги, що старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1 не вжито ряд заходів, необхідних для своєчасного і в повному обсязі примусового виконання виконавчого листа по справі № 403/4513/12 виданого 24.11.2014 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3, Товариства з обмеженою відповідальністю «АЙСБЕРГ» на користь публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» заборгованості у загальному розмірі 3 479 563 грн. 94 коп., суд дійшов висновку про недоцільність застосування обмеження боржника ОСОБА_2 права для виїзду за кордон України, тому вважає необхідним відмовити у задоволенні подання за недоведеністю саме ухилення боржника від виконання зобовязань.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, Міжнародним пактом про громадянські та політичні права, ст. 377-1 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», Законом України «Про державну прикордонну службу», Законом України «Про порядок виїзду і вїзду в Україну громадян України», суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні подання головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2, заінтересована особа Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк» - відмовити.

Ухвалу суду може бути оскаржено у Апеляційний суд Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її проголошення, у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Карпенко С.Ф.