У х в а л а

іменем україни

9 березня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Головуючого - Мартинюка В.І.

суддів: Ситнік О.М., Іваненко Ю.Г.

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Магеллангруп», про звернення стягнення, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 28 листопада 2013 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2015 року ПАТ «Державний ощадний банк України» звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 21 січня 2010 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» та ТОВ «Магеллангрупп» укладено договір кредитної лінії № 156/1 про відкриття позичальнику кредитної лінії з максимальним лімітом кредитування в розмірі 15 000 000 грн.

Кредит надавався у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) з остаточним терміном повернення не пізніше 20 січня 2013 року.

Того ж дня між банком та ОСОБА_1 укладено іпотечний договір, відповідно до якого, останній передав банку в іпотеку:

- комплекс - автозаправочна станція, загальною площею 8,3 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1;

- автозаправочну станцію, загальною площею 38,3 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2;

- нежитлову будівлю, АЗС, загальною площею 12,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3;

- земельну ділянку, загальною площею 0,1218 га, цільове призначення - для комерційної діяльності (обслуговування АЗС), яка розташована за адресою: АДРЕСА_3.

Загальна вартість переданого в іпотеку майна становить 8 970040 гривень та є приблизною вартістю предмету іпотеки на момент передачі його у іпотеку.

В зв'язку з неналежним виконанням позичальником взятих на себе зобов'язань, станом на вересень 2013 року виникла заборгованість за договором відновлювальної кредитної лінії №156/1 від 21 січня 2010 року у загальному розмірі 37 429 050,17 грн.

Заочним рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 28 листопада 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 жовтня 2015 року позовні вимоги задоволено.

В рахунок погашення на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» заборгованості за договором відновлювальної кредитної лінії від 21 січня 2010 року в розмірі 37 429 050 грн, яка складається з: простроченої заборгованості по кредиту - 29 442 208,04 грн, строкових нарахованих відсотків станом на 10 вересня 2013 року - 149 227,63 грн, простроченої заборгованості по нарахованим відсоткам - 3 132 823,91 грн, пені за несвоєчасне повернення кредиту - 3 173 064,80 грн, пені за несвоєчасне повернення відсотків - 113 404 грн, 3% річних за несвоєчасну сплату процентів - 24 277,93 грн., 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу - 654 294,87 грн, втрати від інфляції за рахунок несвоєчасного погашення основного боргу - 737 240,98 грн, втрати від інфляції за рахунок несвоєчасного погашення процентів - 2 508,01 грн, - звернуто стягнення на заставлене майно, а саме: комплекс автозаправочна станція, загальною площею 8,3 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та складається з літ. А - будівля оператора, літ. Б, Б-1 - ємкості для ГСМ 2 шт., В - навіс; АЗС, загальною площею 38,3 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та складається з літ. А -1 заправка, літ а-1 ганок, літ. а/-1 ганок; а//-1 ганок, 1 - мощення, П - мощення, літ. к- колодязь; нежитлову будівлю, АЗС, загальною площею 12,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3, що складається з літ А-1 - будівля АЗС, літ Б-1-вбиральня, 1,2,3 - заправочні колонки, 4,5,6,7,8 - паливні резервуари, 9-огорожа, 1, п - мостіння; земельну ділянку, загальною площею 0,1218 га, цільове призначення якої - для комерційної діяльності (обслуговування АЗС), кадастровий номер НОМЕР_1, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3.

Визначено спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів - продажу банком, як іпотекодержателем, від свого імені предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві в порядку ст. 38 ЗУ "Про іпотеку" з початковою ціною не менше: комплекс автозаправочна станція, загальною площею 8,3 кв.м. - 1 928 286 грн.; АЗС, загальною площею 38,3 кв.м. - 2 074 972 грн.; нежитлову будівлю, АЗС, загальною площею 12,6 кв.м. - 1 799 798 грн.; земельну ділянку, загальною площею 0,1218 га - 407 414 грн.; що визначена на підставі звіту про незалежну оцінку нерухомого майна, складеного 4 вересня 2013 року суб'єктом оціночної діяльності ПП «Експертзабезпечення».

Надано ПАТ «Державний ощадний банк України», в порядку ст. 34 ЗУ "Про іпотеку", право на подання та отримання в будь-яких установах, підприємствах та організаціях, а також у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстрації права власності на нерухоме майно, нотаріусів будь-яких документів (їх копій, дублікатів, витягів з державних реєстрів, довідок) необхідних для продажу наведеного вище нерухомого майна. На період реалізації предмета іпотеки зазначене майно передано в управління ПАТ «Державний ощадний банк України».

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати судові рішення, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, та ухвалити рішення про відмову у задоволені позову.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволені позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив із обґрунтованості позовних вимог.

В судовому засіданні встановлено, що в зв'язку з неналежним виконання умов договору кредитної лінії, у позичальника - ТОВ «Магелангруп» утворилась заборгованість в сумі 37 429 050 грн.

Даний договір був забезпечений іпотекою, відповідно до умов якого, ОСОБА_1 передано банку - три АЗС та земельну ділянку.

Частиною 1 ст. 35 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення.

Відповідно до статті 38 Закону України "Про іпотеку" за рішенням суду іпотекодержатель має право на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві.

Встановивши факт наявності та розмір заборгованості ТОВ «Магеллангруп» перед позивачем суди дійшли обґрунтованого висновку про звернення стягнення на майно, що передане в іпотеку.

При укладенні іпотечного договору було дотримано вимоги ст. 65 СК України та ст. 578 ЦК України, що підтверджується наявністю нотаріально посвідченої згоди ОСОБА_2 на передачу ОСОБА_1 в іпотеку банку спірного майна. Даний факт знайшов своє підтвердження при розгляді справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 СК України при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя, тому інтереси ОСОБА_2 у справі були представлені її чоловіком ОСОБА_1

Такий висновок судів відповідає обставинам справи та ґрунтується на доказах, яким дана правильна оцінка.

Під час вирішення спору судами правильно визначено характер спірних правовідносин, правильно визначено норму права, яка регулює спірні правовідносини, та надано належну оцінку усім доказам, зібраним у справі.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків суду (судів) не спростовують.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Заочне рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 28 листопада 2013 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий - Судді: В.І. Мартинюк
О.М. Ситнік
Ю.Г. Іваненко