Справа № 404/7961/15-ц
Номер провадження 2/404/613/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2016 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

в складі: головуючого судді - Бершадської О.В.

при секретарі - Чайка О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу ,- ВСТАНОВИВ:

Позивач у листопаді 2015 року звернувся до суду з позовом, яким просить стягнути із відповідача на його користь суму боргу 2 000 , 00 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ станом на 04.11.2015 року становить- 46 038 грн. 80 коп., а також понесені ним судові витрати. Вимоги мотивує тим, що 04 червня 2015 року між ним та відповідачем укладено договір позики у формі розписки, у відповідності до якого передав відповідачу грошову позику в розмірі 2000 доларів США, зі строком повернення до 04.09.2015 року. В судовому засіданні представник позивача вимоги підтримав та не заперечував щодо ухвалення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_2 до суду не зявився, про день та час розгляду справи повідомлявся, заперечень на позов чи заяв на відкладення з поважних причин не подав.

Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги, з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Частиною 3 ст. 10 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір ( ч. 3 ст. 60 ЦПК України).

Відповіднодо ч.2 ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Судом встановлено, що відповідач взяв у борг у позивача- 2000 доларів США та зобов"язався повернути - 04.09.2015 року. Отже, на підтвердження укладення договору позики та його умов відповідач видав позивачу розписку про позичені гроші.

Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За правилами ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Беззаперечно з»ясовано, що до цього часу позичальник не повернув позикодавцеві суму позики. Представлена позивачем розписка відповідача є належним, допустимим та достовірним доказом не лише факту укладення договору, а й підтвердженням його умов.

Відповідно до ст. 533 ЦК України грошове зобов"язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов"язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов"язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Згідно з частиною першою статті 192 ЦК України, законним платіжним засобом, обов"язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця-гривня. У зв"язку з цим, при задоволенні позову про стягнення грошових сум, суди повинні зазначити в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню, цифрами і словами у грошовій одиниці України- гривні. У разі пред"явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення ( Постанова Пленуму ВС України №14 від 18.12.2009 року "Про судове рішення у цивільній справі").

Позивач просить стягнути 2 000 доларів США заборгованості, що в еквіваленті за курсом НБУ станом на 04.11.2015 року становить- 46 038 грн. 80 коп.

Таким чином, суд враховує, що відповідач не виконав взятих на себе зобов"язань по договору позики, кошти не повернув, а тому з останнього підлягає до стягнення на користь позивача сума боргу- 2 000 доларів США заборгованості, що в еквіваленті за курсом НБУ станом на 04.11.2015 року становить- 46 038 грн. 80 коп. Позивач просить суд стягнути саме заявлену ним суму, тому суд позбавлений можливості вийти за межі його вимог та стягнути з відповідача кошти в еквіваленті за курсом НБУ на день ухвалення рішення.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений останнім судовий збір в сумі 487,20 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 192, 526, 533, 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 224-226 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов - задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 2 000 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ станом на 04.11.2015 року становить- 46 038 грн. 80 коп., а також 487, 20 грн.- сплаченого судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Кіровоградської області, через суд першої інстанції. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Кіровського О. В. Бершадська

районного суду

м.Кіровограда