Справа № 347/1336/15
Провадження № 22-ц/779/1562/2016
Головуючий у 1 інстанції Крилюк М.І. М. І.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2016 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої Ясеновенко Л.В.,

суддів: Бойчука І.В., Проскурніцького П.І.,

секретаря Драганчук У.М.,

з участю сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про посягання на свободу наукової творчості, на авторитет творця інтелектуальної власності, результати наукової праці та порушення ЗУ «Про авторське право і суміжні права» за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Косівського районного суду від 02 червня 2016 року, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Косівського районного суду від 02 червня 2016 року задоволено позов ОСОБА_2 до голови Космацької сільської ради ОСОБА_4 про посягання на свободу наукової творчості, на авторитет творця інтелектуальної власності, результати наукової праці та порушення ЗУ «Про авторське право і суміжні права».

Постановлено визнати дії ОСОБА_4 в період перебування на посаді сільського голови Космацької сільської ради в частині поставлення питання на голосування щодо книги "Космач над Пістинькою" рішення Космацької сільської ради №298 від 21.11.2011р. та №112 від 04.07.2013р. - незаконними та такими, що посягають на свободу наукової творчості, авторитет творця інтелектуальної власності, результати наукової праці ОСОБА_2

Зобов'язано ОСОБА_4 за власний кошт у видавництві "Тріада Плюс" м. Львів вартістю 12180,00 грн. надрукувати другий наклад книги "Космач над Пістинькою" в кількості 50 примірників з ОСОБА_2 авторською передмовою до другого видання з зазначенням відомостей про посягання ним на його авторитет творця інтелектуальної власності та порушення Закону України "Про авторське право і суміжні права".

Зобов'язано ОСОБА_4 повернути автору новий тираж книги "Космач над Пістинькою".

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 за неодноразове посягання на свободу наукової творчості, авторитет творця інтелектуальної власності, результати наукової праці ОСОБА_2 десять мінімальних заробітних плат заподіяної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 - 375,40грн. сплачених судових витрат.

У апеляційній скарзі ОСОБА_4 посилається на незаконність рішення суду.

Апелянт не погоджується з висновком суду про те, що внесення на обговорення сесії сільської ради питання про розгляд заяви ОСОБА_5 та прийняті Космацькою сільською радою рішення №298 від 21.11.2011 року та №112 від 04.07.2013 року це посягання на свободу наукової творчості, авторитет творця інтелектуальної власності, результати наукової праці, оскільки судом невірно застосовані норми матеріального права.

Відповідач вказує на те, що ст.50 ЗУ «Про авторське право і суміжні права» визначає поняття та вичерпний перелік випадків порушення авторського права і (або)суміжних прав, що дає підстави для судового захисту. Зокрема:

а) вчинення будь-якою особою дій, які порушують особисті немайнові права суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав, визначені статтями 14 і 38 цього Закону, та їх майнові права, визначені статтями 15, 39, 40 і 41 цього Закону, з урахуванням передбачених статтями 21 - 25, 42 і 43 цього Закону обмежень майнових прав;

б) піратство у сфері авторського права і (або) суміжних прав - опублікування, відтворення, ввезення на митну територію України, вивезення з митної території України і розповсюдження контрафактних примірників творів (у тому числі комп'ютерних програм і баз даних), фонограм, відеограм і програм організацій мовлення;

в) плагіат - оприлюднення (опублікування), повністю або частково, чужого твору під іменем особи, яка не є автором цього твору;

г) ввезення на митну територію України без дозволу осіб, які мають авторське право і (або) суміжні права, примірників творів (у тому числі комп'ютерних програм і баз даних), фонограм, відеограм, програм мовлення;

д) вчинення дій, що створюють загрозу порушення авторського права і (або) суміжних прав;

е) будь-які дії для свідомого обходу технічних засобів захисту авторського права і (або) суміжних прав, зокрема виготовлення, розповсюдження, ввезення з метою розповсюдження і застосування засобів для такого обходу;

є) підроблення, зміна чи вилучення інформації, зокрема в електронній формі, про управління правами без дозволу суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав чи особи, яка здійснює таке управління;

ж) розповсюдження, ввезення на митну територію України з метою розповсюдження, публічне сповіщення об'єктів авторського права і (або) суміжних прав, з яких без дозволу суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав вилучена чи змінена інформація про управління правами, зокрема в електронній формі.

Статтею 52 ЗУ «Про авторське право і суміжні права» передбачено способи захисту авторських прав, та визначено умови, за яких субєкт авторського права може звернутись до суду за захистом. Зокрема, це - недотримання передбачених договором умов використання творів і (або) об'єктів суміжних прав, використання творів і об'єктів суміжних прав з обходом технічних засобів захисту чи з підробленням інформації і (або) документів про управління правами чи створення загрози неправомірного використання об'єктів авторського права і (або) суміжних прав та інших порушеннях особистих немайнових прав і майнових прав суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав.

Однак, як зазначає апелянт, суд у рішенні не зазначив який саме пункт ст.50 було порушено, в чому полягало порушення авторського права, які наслідки настали в результаті порушення авторського права та причинний звязок між порушенням та наслідком.

Апелянт вважає, що висновок суду про те, що його «рекомендаціями» були порушені авторські права позивача та спричинено йому шкоду є голослівними та не підтверджені належними доказами.

ОСОБА_4 зазначає, що він, користуючись своїм правом як громадянина, а також з урахуванням думки громади, яку він представляє, висловив як свою так і позицію громади щодо осуду твору позивача, в якому викладені неправдиві, суперечливі історії факти, що принижують честь і гідність односельчан. При цьому, його рекомендації не мали обовязкового характеру і ніяким чином не порушили авторське право і не могли заподіяти майнову шкоду позивачеві.

Апелянт вважає невірним обґрунтування рішення висновками попередніх рішень судів про визнання незаконними рішень сільської ради, оскільки позивач не довів, що саме його дії та рішення сільської ради призвели до порушення авторського права в такому обємі, в якому суд застосував санкції.

Невірним відповідач вважає і посилання у рішенні на те, що направлення рішення сільської ради до ВАК України призвели до порушення авторського права.

Апелянт вказує на те, що суд необґрунтовано притягнув його до відповідальності за неодноразове посягання на свободу наукової творчості та присудив сплатити на користь позивача десять мінімальних заробітних плат.

При цьому судом не враховано положень п.5 ч.2 ст. 432 ЦК про те, що суд у випадках та в порядку, встановлених законом, може постановити рішення, зокрема, про застосування разового грошового стягнення замість відшкодування збитків за неправомірне використання об'єкта права інтелектуальної власності. Розмір стягнення визначається відповідно до закону з урахуванням вини особи та інших обставин, що мають істотне значення.

Однак позивачем не доведено належними та допустимими доказами заподіяна майнова шкода саме діями голови Космацької сільської ради, а тому притягнення його до майнової відповідальності та зобовязання за власний кошт надрукувати другий наклад книги в кількості 50 примірників є необґрунтованим.

Просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

ОСОБА_4 та його представник апеляційну скаргу підтримали з мотивів, наведених у ній.

ОСОБА_2 апеляційну скаргу не визнав.

Заслухавши суддю-доповідача, сторін та представника ОСОБА_4, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.420 ЦК України до об'єктів права інтелектуальної власності, зокрема, належать літературні та художні твори. А згідно ч.1 ст.421 ЦК України суб'єктами права інтелектуальної власності є: творець (творці) об'єкта права інтелектуальної власності (автор, виконавець, винахідник тощо) та інші особи, яким належать особисті немайнові та (або) майнові права інтелектуальної власності відповідно до цього Кодексу, іншого закону чи договору.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 є автором книги «Космач над Пістинькою», яка була видана в 2011 році ТзОВ «Тріада плюс» накладом 50 примірників за кошти автора, що підтверджено довідкою ТзОВ «Тріада плюс» від 21.03.2016 року. Тобто, позивач являється суб'єктом права інтелектуальної власності.

Рішенням Космацької сільської ради від 21.11.2011 року вирішено винести професору ОСОБА_2 громадський осуд, так як він у своїй книжці «Космач над Пістинькою» спотворив і перекрутив реальні факти з життя односельців, дав їм негативну моральну оцінку і цим зганьбив честь видатних людей села. Також вирішено попередити професора ОСОБА_2 про недопустимість перекручення фактів у його наступних книгах, які він має намір видавати згідно його виступу на виконкомі Космацької сільської ради та рішення сільської ради вирішено направити до Вищої Атестаційної комісії, де ОСОБА_2 отримав вчений ступінь доктора історичних наук.

Постановою Косівського районного суду Івано-Франківської області від 12.06.2013 року рішення Космацької сільської ради від 21.11.2011 року визнано незаконним.

Після чого Космацька сільська рада 04.07.2013 року прийняла рішення, яким вирішила підтвердити апеляційну скаргу Космацької сільської ради до Львівського апеляційного адміністративного суду від 25.06.2013 року на постанову Косівського районного суду №347/88/13-а від 12.06.2013 року, рекомендувати ОСОБА_6 автору книги «Космач над Пістинькою» за ненауковість, окремі неправдиві відомості, фальсифікацію подій вилучити з продажу і припинити розповсюдження даної книги. Рекомендувати видавництвам не перевидавати книгу «Космач над Пістинькою», а редакціям газет, зокрема: «Гуцульський край», «Галичина», «Галицький кореспондент» і «Західний кур'єр» не використовувати в своїх публікаціях і не робити посилання, передруковувати і поширювати матеріали з даної книги, так як викладені довідки про людей є недостовірними, що принижують честь та гідність космачан.

Встановлено, що ухвалою Львівського адміністративного апеляційного суду від 11.06.2015 року постанову Косівського районного суду Івано-Франківської області від 12.06.2013 року в справі №347/881/13-а залишено без змін. А постановою Косівського районного суду від 14.04.2014 року рішення Космацької сільської ради від 04.07.2013 року визнано судом незаконним та скасовано.

Відповідно до ст. 15 ЗУ «Про авторське право та суміжні права» до майнових прав автора (чи іншої особи, яка має авторське право) належать:

а) виключне право на використання твору;

б) виключне право на дозвіл або заборону використання твору іншими особами.

Майнові права автора (чи іншої особи, яка має авторське право) можуть бути передані (відчужені) іншій особі згідно з положеннями статті 31 цього Закону, після чого ця особа стає суб'єктом авторського права.

2. Виключне право на використання твору автором (чи іншою особою, яка має авторське право) дозволяє йому використовувати твір у будь-якій формі і будь-яким способом.

3. Виключне право автора (чи іншої особи, яка має авторське право) на дозвіл чи заборону використання твору іншими особами дає йому право дозволяти або забороняти:

1) відтворення творів;

2) публічне виконання і публічне сповіщення творів;

3) публічну демонстрацію і публічний показ;

4) будь-яке повторне оприлюднення творів, якщо воно здійснюється іншою організацією, ніж та, що здійснила перше оприлюднення;

5) переклади творів;

6) переробки, адаптації, аранжування та інші подібні зміни творів;

7) включення творів як складових частин до збірників, антологій, енциклопедій тощо;

8) розповсюдження творів шляхом першого продажу, відчуження іншим способом або шляхом здавання в майновий найм чи у прокат та шляхом іншої передачі до першого продажу примірників твору;

9) подання своїх творів до загального відома публіки таким чином, що її представники можуть здійснити доступ до творів з будь-якого місця і у будь-який час за їх власним вибором;

10) здавання в майновий найм і (або) комерційний прокат після першого продажу, відчуження іншим способом оригіналу або примірників аудіовізуальних творів, комп'ютерних програм, баз даних, музичних творів у нотній формі, а також творів, зафіксованих у фонограмі чи відеограмі або у формі, яку зчитує комп'ютер;

11) імпорт примірників творів.

Цей перелік не є вичерпним.

Відповідно до ст.424 ЦК майновими правами інтелектуальної власності є: право на використання об'єкта права інтелектуальної власності; виключне право дозволяти використання об'єкта права інтелектуальної власності; виключне право перешкоджати неправомірному використанню об'єкта права інтелектуальної власності, в тому числі забороняти таке використання; інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом.

До інших майнових прав інтелектуальної власності відносяться: право розпоряджатись об'єктами інтелектуальної власності, право відчужувати об'єкт, право подарувати, здати в оренду та інші права.

При таких обставинах справи суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про те, що діями ОСОБА_4 в період перебування його на посаді сільського голови Космацької сільської ради були порушені авторські права позивача та спричинено йому шкоду, оскільки рекомендації відповідача щодо заборони видавництвам тиражувати книгу ОСОБА_2 «Космач над Пістинькою» та редакціям часописів «Гуцульський край», «Галичина», «Галицький кореспондент» і «Західний кур'єр» не використовувати матеріал з неї прямо порушують авторські права позивача, зокрема право розпоряджатись обєктом інтелектуальної власності.

Посяганням на авторитет автора є також направлення рішення Космацької сільської ради до ВАК України, а також шкоди завдано автору вилученням із продажу тиражу вказаних книг.

Рішення Космацької сільської ради прийняті з порушенням норм чинного законодавства, що відповідно і призвело до посягання на свободу наукової творчості, авторитет творця інтелектуальної власності та результати наукової праці ОСОБА_2, оскільки статтею 26 ЗУ «Про місцеве самоврядування» визначена виключна компетенція сільських, селищних, міських рад, а ст. 42 даного закону передбачає вичерпний перелік повноважень сільського, селищного, міського голови. Вказаним законом не передбачено право надавати оцінку громадянам за заявами інших громадян, також не передбачено право виносити громадський осуд та попереджати про недопустимість викладення будь яких фактів в наступних книгах. А тому відповідач, перебуваючи на посаді сільського голови, вийшов за межі своїх повноважень, поставивши на обговорення та розгляд сесії Космацької сільської ради питання щодо авторської діяльності ОСОБА_2, як автора книги "Космач над Пістинькою».

Згідно зі статтею 52 Закону при порушеннях будь-якою особою авторського права і (або) суміжних прав, передбачених статтею 50 цього Закону, суб'єкти авторського права (і, відповідно, особи, які представляють їх інтереси) мають право зокрема, а) вимагати визнання та поновлення своїх прав, у тому числі забороняти дії, що порушують авторське право і (або) суміжні права чи створюють загрозу їх порушення; звертатися до суду з позовом про поновлення порушених прав та (або) припинення дій, що порушують авторське право та (або) суміжні права чи створюють загрозу їх порушення; подавати позови про виплату компенсації, а суд має право постановити рішення чи ухвалу про виплату компенсації, що визначається судом, у розмірі від 10 до 50000 мінімальних заробітних плат, замість відшкодування збитків або стягнення доходу.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про обґрунтованість позову та враховує також те, що рішенням Личаківського районного суду від 30.09.2013 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_2, третьої особи ТзОВ «Тріада плюс» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної приниженням честі, гідності та ділової репутації за безпідставністю позовних вимог, а рішенням цього ж суду від 05.12.2013 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_7 до ОСОБА_2 та ТзОВ «Тріада плюс» про захист честі, гідності та ділової репутації та відшкодування моральної шкоди та встановлено, що бібліографічний довідник «Космач над Пістинькою» написаний з використанням джерел та літератури, до яких входили різні публікації, інформації опитаних респондентів, ряд довідників, збірники статей та ін.. тобто з використанням інформації, опублікованої в різних роках.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстав для скасування рішення суду немає.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313, 314, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, а рішення Косівського районного суду від 02 червня 2016 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча Л.В. Ясеновенко

Судді: І.В. Бойчук

ОСОБА_8