ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/760/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

"16" травня 2016 р. Дарницький районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді: ЛЕОНТЮК Л.К.,

за участю секретаря: ГОЛОДЕНКО К.В.

сторін: представника позивача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Києві цивільну справу в порядку цивільного провадження за позовом ОСОБА_3 до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ " ГРАДОСТРОЙ", ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ " ІНТЕР- ПРЕМІАЛ", третя особа : Державне підприємство " Київський державний завод " Буревісник" про визнання майнових прав , суд

ВСТАНОВИВ:

31.07.2015 позивач ОСОБА_3 звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до ТОВ " Градострой", ТОВ " Інтер- Преміал", залучивши в якості третьої особи: Державне підприємство " Київський державний завод " Буревісник" про визнання майнових прав.

04.03. 2016 року в особі свого представника за довіреністю ОСОБА_4, через загальну канцелярію за вх. № 12183 від 04.03. 2016 року надав заяву про зміну підстав позову шляхом їх розширення ( .с. 87-90). В обгрунтування своїх позовних посилається на те, що 25 червня 2003 року між ТОВ «Градострой» та ДП ГТКДЗ «Буревісник» було укладене Договір № 93/400/40-27 про будівництво житлового будинку та Додаткові угоди до цього Договору, відповідно до яких, ДП ПКДЗ «Буревісник» надав територію для капітального будівництва та доручив ТОВ «Градострой» організувати і профінансувати будівництво, в тому числі шляхом залучення коштів фізичних та юридичних осіб.

Для залучення цих коштів ТОВ «Градострой» здійснив емісію цінних паперів (облігацій) розмістив відкритий проспект цієї емісії та розпочав реалізацію пакетів цих облігацій. Згідно проспекту емісії, дані облігації повинні погашатись не коштами, а об'єктами нерухомості, що мали бути збудовані у будинку.

Маючи на меті поліпшити свої житлові умови, позивач 16 лютого 2007 року уклав відповідачем Договір про резервування квартири № 2006-Р/13, згідно якого відповідач зобов'язався закріпити за позивачем об'єкт інвестування, а саме: двокімнатну квартиру загальною площею 82,00 кв.м. та житловою площею 42,48 кв.м., що розташована на 22 поверсі, у будинку АДРЕСА_1, збудувати на своє ім'я об'єкт нерухомості та погасити повний пакет облігацій шляхом підписання з Позивачем акт прийому-передачі об'єкта - за умови надання відповідачу Виписки з рахунку, яка підтверджує наявність у позивача права власності на повний пакет облігацій.

Згідно листа ТОВ «Градострой» від 21.06.2013 року, у зв'язку зі змінами у проектній документації номер будинку, поверху і квартири змінились наступним чином: квартира АДРЕСА_2.

Нa виконання умов вищевказаного договору, між позивачем та Акціонерним банком «Банк регіонального розвитку» 14.03.2007 року було укладено Договір купівлі-продажу облігацій ТОВ «Градострой» № К-378, відповідно до якого позивач придбав повний пакет облігацій ТОВ «Градострой» серії «G» в кількості 82009 шт. з номінальною вартістю однієї облігації 43,00 грн., загальна договірна вартість яких, на момент укладення Договору скала 656000,00 грн.

Позивач всі взяті на себе зобов'язання виконав, (тобто повністю оплатив відповідні пакети облігацій), що підтверджується квитанцією про оплату.

Строк закінчення будівництва було встановлено - IV квартал 2007 року. Про те, станом на даний час об'єкт будівництва недобудований та не зданий в експлуатацію відповідно, зобов'язання за Договорами резервування Відповідачем не виконані, операції переказу цінних паперів з рахунків позивача на рахунки емітента ТОВ «Градострой» завершені не були, оскільки Відповідач не надав відповідних розпоряджень на зарахування цінних паперів на свій рахунок.

Більш того, не будучи спроможним добудувати будинок взагалі, відповідач уклав угоду з ТОВ «Інтер- Преміал» згідно якої передав останньому функції замовника будівництва та земельну ділянку, але при цьому жодні питання правонаступництва щодо прав позивача, цим договором не врегульовані.

Як результат відбулось саме страшне - розпочались так звані подвійні продажі, а саме ТОВ «Інтер-Преміал» розпочало повторно продавати квартири, які були предметом договорів уже укладених ТОВ «Градострой». Поки що відомий один такий факт на квартиру 184, але цей факт вдалось встановити чисто випадково - через інтернет-форум інвесторів. Можливо таких продажів є і більше, але від нього інвестора відповідач приховує будь яку інформацію і він не має можливості це перевірити.

Крім того, як стало йому відомо 29 грудня 2015 року Господарським судом міста Києва відкрито провадження за позовом ТОВ «Корд Груп» до ТОВ «Градострой» про визнання останнього банкрутом. У разі визнання ТОВ «Градострой» банкрутом, все майно боржника, в тому числі і об'єкт незавершеного будівництва (який до завершення будівництва і введення будинку в експлуатацію вважається будівельними матеріалами, що є власністю забудовника) - буде включене у ліквідаційну масу - і буде розпродане з прилюдних торгів для погашення боргів перед кредиторами.

Він не є навіть кредитором - він інвестор, а тому не зможе навіть претендувати на повернення коштів. Таким чином всі його інвестиції і майнові права будуть безповоротно втрачені.

Це є порушенням його права. При цьому подання позову після винесення судом рішення про визнання банкрутом і включення об'єкта незавершеного будівництва у ліквідаційну масу - буде вже безнадійним, так як об'єкт (в тому числі і про інвестована квартира вже будуть продані і стануть чужою власністю). На сьогодні його права уже порушені.

Тобто, на сьогодні проблемою є не лише те, що будинок до цих пір не збудований, але і те, що позивач може взагалі втратити свої кошти і квартиру - через подвійні продажі, ,що ставить під загрозу його майнові права - як первинного інвестора, а тому просить визнати за ним майнові права на об'єкт - житловий комплекс за будівельною адресою: АДРЕСА_2, в частині двокімнатної квартири, що розташована на 21 поверсі, загальною площею 82,00 кв.м. та житловою площею 42,48 кв.м. та має будівельний АДРЕСА_2, а також стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Градострой» ( ) на його користь судові витрати пов'язані з оплатою судового збору в розмірі 3654,00 (три тисячі шістсот п'ятдесят чотири гривні 00 копійок) з підстав передбачених ст. ст. 5,7 Закону України «Про інвестиційну діяльність» та ст.ст. 177,190,321,331,512, 876 ЦК України.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4, який діє за довіреністю НАМ 585293 від 10.04. 2015 року ( а.с. 5) підтримав позовні вимоги, з підстав, викладених в позовній заяві та просив їх задовольнити, уточнивши об"єкт інвестування квартиру 182 на 22 поверсі згідно договору про резервування квартири від 16.02. 2007 року.

Представники відповідачів у судове засідання не з'явились, причин неявки не повідомили, заяв та клопотань про розгляд справи без їх участі суду не надали, про день, час та місце слухання справи були повідомлені в установленому законом порядку. Заяв про участь у розгляді справи не надійшло.

Третя особа: Державне підприємство " Київський державний завод " Буревісник" у судове засідання не направило свого представника, про те, через загальну канцелярію за вх. 24945 від 13.05. 2016 року надіслав письмове клопотання про розгляд справи без участі їх представника.

Суд заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню із наступних підстав.

Судом встановлено, що 25.06.2003 між ТОВ «Градострой» та ДП ПКДЗ «Буревісник» було укладено договір № 93/400/40-27 про будівництво житлового будинку та Додаткові угоди до цього договору, відповідно до яких ДП ПКДЗ «Буревісник» надав територію для капітального будівництва та доручив ТОВ «Градострой» організувати і профінансувати будівництво, в тому числі шляхом залучення коштів фізичних та юридичних осіб.

Для залучення цих коштів ТОВ «Градострой» здійснив емісію цінних паперів (облігацій), розмістив відкритий проспект цієї емісії та розпочав реалізацію пакетів цих облігацій. Згідно проспекту емісії, дані облігації повинні погашатись не коштами, а об`єктами нерухомості, що мали бути збудовані у будинку.

14.03.2007 за договором № К-378 купівлі-продажу облігацій ТОВ «Градострой» (а.с.10-11), укладений між позивачем та Акціонерним банком «Банк регіонального розвитку», ТОВ «Градострой» позивач придбав повний пакет облігацій в кількості 8 200 шт. з номінальною вартістю однієї облігації 80,00 грн., загальна договірна курсова вартість яких, на момент укладання договору склала 656 000,00 грн. Оплата повного пакету облігацій за цим договором надає покупцю майнове право на отримання в порядку, передбаченому договором, на придбання (шляхом обміну на облігації) об`єкту квартири, а саме двокімнатної квартири, розташованої на 22-му поверсі загальною площею 82,00 кв.м., жилою площею 42,48 кв.м., та яка має будівельний АДРЕСА_3. Як зазначає позивач, строк закінчення будівництва вказаного об`єкту -IV квартал 2007 року, проте на сьогоднішній день об`єкт не добудований та не зданий в експлуатацію, в зв`язку з чим зобов`язання за договором не виконані. Разом з тим, операції переказу цінних паперів з рахунків позивача на рахунки емітента ТОВ «Градострой» завершені не були, оскільки відповідач не надав відповідних розпоряджень на зарахування цінних паперів на свій рахунок.

Відповідно п. 2.2 договору № 13-10/15-ПР про участь у будівництві та передачі функцій замовника від 01.12.2014 між ТОВ «Градострой» та ТОВ «ІНТЕР-ПРЕМІАЛ» (а.с.19-26) ТОВ «ІНТЕР-ПРЕМІАЛ» передав ТОВ «Градострой» усі функції замовника будівництва об`єкту та відповідно п. 2.5 цього договору ТОВ «Градострой» несе зобов`язання перед інвесторами.

Посилаючись на те, що ТОВ «ІНТЕР-ПРЕМІАЛ» розпочало повторно продавати квартири, які були предметом договорів вже укладених ТОВ «Градострой», позивач зазначає що може втратити свої кошти і квартиру через подвійні продажі, що ставить під загрозу його майнові права, як інвестора. Враховуючи викладені обставини позивач просить визнати за ним майнові права на об'єкт будівництва - житловий комплекс за будівельною адресою: АДРЕСА_1 в частині двокімнатної квартири, розташованої на 22-му поверсі загальною площею 82,00 кв.м., жилою площею 42,48 кв.м., та яка має АДРЕСА_1.

Відповідно до положень ст. 190 ЦК України - майном, як особливим об'єктом вважаються окремі речі, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки. Майнові права є не споживною річчю. Майнові права визнаються речовими правами.

Відповідно до положень ст. 3 ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», майновими правами визнаються будь-які права, пов'язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовою частиною права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права та право вимоги.

Майнове право, яке можна визначити як «право очікування», є складовою частиною майна як об'єкта цивільних прав. Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна, та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому.

Захист майнових прав здійснюється у порядку, визначеному законодавством, а якщо такий спеціальний порядок не визначений, захист майнового права здійснюється на загальних підставах цивільного законодавства.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на ст.ст. 321,331 ЦК України, що регулюють порядок набуття права власності.

Частиною 1 ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Стаття 331 ЦК України встановила загальне правило, відповідно до якого право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації прав на нерухоме майно після завершення будівництва та прийняття його в експлуатацію.

За правилами ст. 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред'явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності.

Крім того, на час укладення сторонами договорів про резервування квартири, та купівлю-продаж облігацій, правовідносини щодо залучення коштів фізичних осіб з метою фінансування будівництва, порядку управління цими коштами регулювалися законами України від 19 червня 2003 року № 978-IV «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю» та від 18 вересня 1991 року № 1560-XII «Про інвестиційну діяльність»

Виникнення права власності на новостворений об'єкт нерухомості на підставі судового рішення зазначеними нормами та нормою ст. 331 ЦК України не передбачено.

Вказаними Законами визначено порядок оформлення права власності (здійснення державної реєстрації права власності) на об'єкт інвестування після прийняття такого об'єкта до експлуатації.

Відповідні висновки викладені в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2015 р. у справі № 6-23877ск15 та постанові Верховного Суду України від 02.12.2015 р. у справі № 6-1732цс15, які відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковими для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України.

Отже, враховуючи, що відповідно до ст. 328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов'язує виникнення в особи суб'єктивного права власності на певні об'єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об'єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, передбаченому статтею 392 ЦК України.

Із доказів, наданих позивачем на обґрунтування позовних вимог вбачається, що позивач свої зобов'язання за договором від 14.03.2007 купівлі-продажу облігацій ТОВ «Градострой» (а.с.10-11), укладений між позивачем та Акціонерним банком «Банк регіонального розвитку», ТОВ «Градострой» виконав в повному обсязі, придбавши повний пакет облігацій, закріпивши за собою квартиру, яку відповідно до умов договору про резервування квартири № 2007-Р/13 від 16.02.2007, ТОВ «Градострой» повинно було збудувати.

Відповідно до ст. 2 ЗУ «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю» об'єктом інвестування є квартира або приміщення в об'єкті будівництва, яка після завершення будівництва стає окремим майном.

Таким чином, позивач фактично набув майнове право на об'єкт будівництва, тобто можливість в майбутньому у передбачений законом спосіб отримати право власності на двокімнатну квартиру, розташовану на 22-му поверсі загальною площею 82,00 кв.м., жилою площею 42,48 кв.м., та має АДРЕСА_1., та яка має будівельний адрес: АДРЕСА_1

Відповідно до ст. 1 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Твердження представника позивача про те, що майнові права позивача на вищезазначену квартиру ким-небудь порушуються, не підтверджені належними та допустимими доказами.

Посилання представника позивача на невиконання визначених в договорі обов'язків щодо закінчення будівництва у встановлений строк не може бути підставою для визнання права власності на квартиру із вищезазначених причин, оскільки порушення строків закінчення будівництва є фактично порушенням умов договору, та регулюється, зокрема ч.5 ст.7, ст. 20 ЗУ «Про інвестиційну діяльність», ст.ст. 509, 525, 526 ЦК України, за якими інвестор має право володіти, користуватися і розпоряджатися об'єктами та результатами інвестицій.

При недодержанні договірних зобов'язань суб'єкти інвестиційної діяльності несуть майнову та іншу відповідальність, передбачену законодавством України і укладеними договорами.

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивача є безпідставними, оскільки позивач виконав свої грошові зобов'язання за договором, повністю сплативши вартість об'єкта будівництва, установлену цим договором, тобто вчинив дії, спрямовані на виникнення правових передумов, необхідних і достатніх для набуття права вимоги переходу права власності на об'єкт будівництва та для набуття майнових прав на цей об'єкт, та не довів належними та допустимими доказами, що ці права є порушеними.

А тому суд приходить до висновку про те, що у задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», ч.5 ст.7, ст. 20 ЗУ «Про інвестиційну діяльність», ЗУ « «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю»», ст.ст. 190, 328, 331, 392, 360-7,509, 525, 526 ,629 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 208, 212, 213, 215, 224-226 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ " ГРАДОСТРОЙ", ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ " ІНТЕР- ПРЕМІАЛ", третя особа : Державне підприємство " Київський державний завод " Буревісник" про визнання майнових прав , відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто Дарницьким районним судом м. Києва за письмовою заявою відповідача.Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення . Особи, які брали участь у

справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено 20 травня 2016 року.

СУДДЯ Л.К. ЛЕОНТЮК