_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/7251/16-ц
Провадження № 2/520/3736/16
УХВАЛА

22.08.2016 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Калініченко Л.В.

при секретарі Єгоровій Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі уточнення позивача ОСОБА_1 до позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Департаменту міського господарства Одеської міської ради, треті особи: ОСОБА_3 Джубріл, ОСОБА_3, про визнання свідоцтва про право власності на домоволодіння не чинним,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 22.06.2016 року звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, Департаменту міського господарства Одеської міської ради, треті особи: ОСОБА_3 Джубріл, ОСОБА_3, про визнання свідоцтва про право власності на домоволодіння не чинним, в якому просила суд:

- визнати незаконним та скасувати Свідоцтво №2-2540 про право власності ОСОБА_2 на 23/25 (двадцять три двадцять п'ятих) частки домоволодіння під №5 ( п'ять ) по провулку Ванцетті в місті Одесі, видане 17 вересня 2002 року Управлінням житлово-комунального господарства Виконавчого комітету Одеської міської ради.

Позивачем при поданні до суду позову було надано квитанцію на підтвердження сплати судового збору в сумі 551 гривня 20 копійок.

Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 20.07.2016 року відкрито провадження у справі на підставі вищевказаної позовної заяви.

22 серпня 2016 року в судовому засіданні ОСОБА_1 надала до суду уточнення до позовної заяви, в якій збільшила позовні вимоги та просить суд:

- визнати незаконним та скасувати розпорядження Управління житлово- комунального господарства Виконавчого комітету Одеської міської ради від 17 вересня 2002 року за №2-2540 про видачу Свідоцтва про право власності на 23/25 частини домоволодіння під №5 по провулку Ванцетті в місті Одесі;

- визнати незаконним та скасувати Свідоцтво №2-2540 про право власності ОСОБА_2 на 23/25 (двадцять три двадцять п'ятих) частки домоволодіння під №5 ( п'ять ) по провулку Ванцетті в місті Одесі, видане 17 вересня 2002 року Управлінням житлово-комунального господарства Виконавчого комітету Одеської міської ради;

- визнати незаконним та скасувати розпорядження Київської районної адміністрації Виконавчого комітету Одеської міської ради від 30 серпня 2002 року №1437 « Про затвердження розрахунку ідеальних часток у домоволодінні під №5 по пров. Ванцетті, гр. ОСОБА_2А.».

Відповідно до ч. 5 ст. 119 ЦПК України, до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Згідно з ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Зазначаємо, що відповідно до п. 2 п.1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 8.07.2011 р., за подання фізичною особою або фізичною особою-підприємцем позовної заяви немайнового характеру стягується судовий збір у розмірі 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, яка складає 1378 грн. (1378,00х0,4=551,20).

Згідно з ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір», у разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Згідно з п. 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року за № 10, якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, пов'язані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою).

З позовної заяви вбачається, що позивачем в уточненій позовній заяві збільшено вимоги та заявлено дві додаткові вимоги немайнового характеру до додатково заявлених, однак доказу на підтвердження сплати судового збору за додатково заявлені вимоги немайнового характеру до суду не надано.

Позивачем до уточненої позовної заяви також надано заяву про зменшення судового збору, який підлягає сплаті, до суми сплаченої при первісному зверненні до суду, посилаючись на скрутне матеріальне становище та те, що у позивача багато триваючих судових спорів тому не має можливості сплатити судовий збір.

Зазначаємо, що відповідно до п. п. 5, 6, 7 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, позовна заява повинна містити: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; перелік документів, що додаються до заяви.

Згідно з ч.1 ст. 82 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Частиною 3 ст. 82 ЦПК України визначено, що з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Відповідно до п. 29 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року за № 10, відповідно до статті 8 Закону № 3674-VI та статті 82 ЦПК єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі. У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади. У зв'язку із цим обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися достатньою підставою для звільнення від такої сплати. З урахуванням вимог статті 11 ЦПК суд не вправі вчиняти дії, про які йдеться у статті 8 Закону № 3674-VI, з власної ініціативи.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

До позовної заяви позивачем не надано належних доказів на підтвердження дійсного майнового стану позивача ОСОБА_1 на підтвердження посилань викладених стосовно зменшення позивачеві сплати судового збору.

У звязку з вищевикладеним, позивачеві необхідно надати до суду доказ на підтвердження доплати судового збору, у звязку зі збільшенням позовних вимог немайнового характеру, за ставками встановленими Законом України «Про судовий збір», а саме доплаті підлягає судовий збір з урахуванням заявлених додаткових двох вимог немайнового характеру у розмірі 1102 гривні 40 копійок (551,20*2=1102,40).

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, передбачених ст. 119 і 120 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем копії ухвали.

З урахуванням вищевикладених обставинах, суд вважає, що уточнення позивача ОСОБА_1 до позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Департаменту міського господарства Одеської міської ради, треті особи: ОСОБА_3 Джубріл, ОСОБА_3, про визнання свідоцтва про право власності на домоволодіння не чинним - необхідно залишити без руху, та надати позивачеві строк для виправлення вказаних недоліків.

Керуючись ст. 121 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про зменшення суми судового збору відмовити.

Уточнення позивача ОСОБА_1 до позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Департаменту міського господарства Одеської міської ради, треті особи: ОСОБА_3 Джубріл, ОСОБА_3, про визнання свідоцтва про право власності на домоволодіння не чинним - залишити без руху.

Надати позивачеві ОСОБА_1 строк для виправлення недоліків пять днів з дня отримання копії ухвали.

Розяснити, якщо ОСОБА_1 відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виправить недоліки, уточнення до позовної заяви будуть вважатись неподаними та будуть повернуті.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Калініченко Л. В.