Провадження № 2/761/9495/2016
У Х В А Л А

28 грудня 2016 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Осаулов А.А., вивчивши справу цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, який діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4; Третя особа: Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» про поділ кредитних зобов'язань між спадкоємцями, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2016 року ОСОБА_1, який діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про поділ кредитних зобов'язань між спадкоємцями

Відповідно до ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цивільно процесуальним законодавством, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

При вивченні матеріалів позовної заяви, встановлено, що даний позов не відповідає вимогам ст.119 ЦПК України, оскільки в позовній заяві не викладені обставини, якими позивачі обґрунтовує свої вимоги, тобто ті юридично значимі факти, на основі яких вони звертаються до суду та обґрунтовує свої вимоги відповідно до норм матеріального права, що поширюються на спірні правовідносини, з зазначенням доказів в підтвердження обґрунтування заявлених вимог або наявність підстав для звільнення від доказування.

Тому, оскільки відповідно до ст. 15 цього ж Кодексу суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають саме з правових відносин: цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових, а не з будь-яких суспільних зв'язків, то зазначення вказаних вище обставин за нормами ст. 119 ЦПК України є передумовою відкриття провадження у справі.

У пункті 7 постанови № 2 від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» Пленум Верховного Суду України роз'яснив, що «позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам статті 119 ЦПК. У зв'язку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладенні обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину».

Так, зміст позовної заяви свідчить, що позивачами не викладені обставини щодо обґрунтування підстав та предмету позову, тобто, які саме суб»єктивні права позивачів порушені, якими саме діями відповідачів з приводу даного предмету спору.

Отже позивачами не розкритий зміст порушеного права, враховуючи, що ст.16 ЦК України визначений перелік способів захисту порушених прав та інтересів осіб, а право на звернення до суду відповідно до ст.4 ЦПК України притаманне лише особі, яка звертається за захистом своїх порушених прав або охоронюваних законом інтересів, оскільки підставою для визнання протиправним рішення є конкретні обставини, які свідчать про порушення прав сторони.

Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову, а за вказаних обставин для судового розгляду позивачам не визначені ні суть позовних вимог, ні їх правові підстави, що позбавляє можливості з'ясувати предмет спору та межі доказування.

Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений ст. 16 ЦК України. Відтак позовні вимоги підлягають уточненню, оскільки з прохальної частини позовної заяви не вбачається, яким спосіб захисту відповідно до ст. 16 ЦК України, обраний позивачами.

Виходячи з вищенаведеного, позивачу необхідно викласти обставини в обґрунтування пред'явлених позовних вимог, виходячи з правовідносин, що склалися між сторонами, які права, свободи чи інтереси були порушені та ким, яким чином передбачені шляхи їх поновлення, чим визначений той засіб захисту права, який вони просять застосувати, з посиланням на обставини як правові підстави, а також на докази в підтвердження обставин в обґрунтування заявлених вимог.

Крім того, позивачами до матеріалів позовної заяви надано квитанцію про сплату судового збору в сумі 551,20 грн.

Суд звертає увагу позивачів на те, що відповідно до п.13 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" від 17.10.2014 року передбачено, що якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, пов'язані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою).

Згідно з вимогами п. 2 ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою сплачується судовий збір в розмірі 0,4 розміру мінімальної заробітної плати - 551,20 грн.

Отже, позивачам необхідно сплатити судовий збір за подання позову до суду в розмірі 551,20 грн. за кожну вимогу немайнового характеру окремими квитанціями на р/р 0011, код платежу 22030001, МФО 820019, одержувач УДК у Шевченківському районі м. Києва, , Банк одержувача ГУ ДКУ у м. Києві.

Відтак, суд позбавлений можливості вирішити питання про відкриття провадження у справі, оскільки заява містить недоліки (не відповідає вимогам ст.ст. 119 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України, суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 119, 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Враховуючи викладене, керуючисьст.ст. 118, 119, 121, 209, 210, Цивільногопроцесуального кодексу України,

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1, який діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4; Третя особа: Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» про поділ кредитних зобов'язань між спадкоємцями, - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви на протязі п'яти днів з дня отримання ним копії цієї ухвали, в противному разі позовна заява буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: