Справа № 648/1236/16-ц
Провадження № 2/648/311/16
РІШЕННЯ

Іменем України

30 березня 2016 року с.м.т. Білозерка

Білозерський районний суд Херсонської області в складі:

Головуючого судді - Бугрименка В.В.

секретаря - Когут Є.А.

за участю: представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

третьої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Надеждівської сільської ради Білозерського району Херсонської області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог, ОСОБА_5, про визнання недійсним рішень органу місцевого самоврядування та скасування державних актів на право власності на земельні ділянки

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що він та ОСОБА_5 являються власниками суміжних земельних ділянок. На протязі тривалого часу між ними існує спір, щодо визначення спільної межі. Позов обґрунтовано тим, що до початку приватизації, у нього в користуванні була земельна ділянка площею 0,6 га., а у відповідача 0,7 га.. Рішеннями Надеждівської сільської ради №40 від 21 серпня 1997 року та №208 від 24 липня 2009 року, надано у власність та затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання державних актів. При виготовлені технічної документації для складання державного акту було допущено технічну помилку, що призвело до зміни площ земельних ділянок. На підставі ст..152, 153. 158 Земельного кодексу України просив скасувати вказані рішення сільської ради та державні акти на право власності на земельні ділянки, видані на його імя та ОСОБА_5.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала разом з цим дала пояснення, що фактичною підставою для звернення до суду було те, що між позивачем та третьою особою має місце спір про спільну межу між їхніми земельними ділянками. Останній самовільно захопив належну позивачу частину земельної ділянки. З даного приводу позивач двічі звертався до суду з позовом до ОСОБА_5, проте, в задоволенні позову йому було відмовлено. Вважає, що скасування державних актів та рішень відповідача є єдиним можливим способом повторно визначити межі земельних ділянок між ними.

Представник відповідача в судовому засіданні не заперечував, щодо наявного земельного спору між ОСОБА_4 та ОСОБА_5, разом з цим, вважав, що при затвердженні технічної документації, сільська рада діяла в межах своїх повноважень, у звязку з цим, підстав для скасування її рішень не має.

В судовому засіданні ОСОБА_5 заперечував проти позову з тих підстав, що доводи позивача є необґрунтованими, оскільки не надано жодного доказу, щодо порушень допущених відповідачем при затвердженні технічної документації. Крім того, питання щодо суміжної межі між їхніми земельними ділянками було предметом судового розгляду, позивачу було відмовлено в позові. Вказані рішення набрали законної сили. Також, виїзною комісією не встановлено, порушень прав позивача. Просив в задоволені позову відмовити.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши подані сторонами докази, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч.2, п. «г» ч.3 ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Одним із видів захисту прав на земельні ділянки є визнання недійсними рішень органів місцевого самоврядування.

Судом встановлено, що позивач є власником земельної ділянки площею 0,0576 га., яка розташована за адресою: Херсонська область, Білозерський район, село Надеждівка, 60, з цільовим призначенням земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Вказане право посвідчене державним актом серії ЯИ №489907, виданого 2 грудня 2009 року на підставі рішення Надеждівської сільської ради Білозерського району Херсонської області №40 від 21 серпня 1997 року. ОСОБА_5 є власником земельної ділянки площею 0,0721 га., яка розташована за адресою: Херсонська область, Білозерський район, село Надеждівка, 58, з цільовим призначенням земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Вказане право посвідчене державним актом серії ЯЖ №597177, виданого на підставі рішення Надеждівської сільської ради Білозерського району Херсонської області №208 від 24 липня 2009 року.

Вказані земельні ділянки є суміжними та надані ОСОБА_5 і ОСОБА_4 у власність в порядку приватизації.

Відповідно до вимог ст. 3 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України.

Зі змісту ч.3 ст.61 ЦПК України вбачається, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Як підставу позову, ОСОБА_4 посилається на порушення ОСОБА_5 спільної межі, внаслідок чого зменшився розмір належної йому земельної ділянки.

Разом з тим, з рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 26 листопада 2015 року, яке має преюдиційне значення, вбачається, що розміри та межі присадибної ділянки ОСОБА_5 відповідають розташуванню та розмірам зазначеним в технічній документації, межа присадибної ділянки ОСОБА_5 не порушує меж присадибної ділянки ОСОБА_4.

Крім того, ставлячи питання про скасування рішень сільської ради, суд вважає необхідним зазначити наступне.

Згідно до ст.17 Земельного кодексу України (в ред. 1991р., на момент прийняття рішення щодо передачі земельної ділянки у власність ОСОБА_4О.) передача земельних ділянок у приватну власність провадиться Радами народних депутатів, на території яких розташовані земельні ділянки. Громадяни, заінтересовані у передачі їм у власність земельних ділянок із земель запасу, подають заяву про це до сільської, селищної, міської Ради народних депутатів за місцем розташування ділянки. Рада народних депутатів розглядає заяву і у разі згоди передати земельну ділянку у власність громадянина замовляє землевпорядній організації розробку проекту її відведення. Проект відведення земельної ділянки погоджується із сільською Радою народних депутатів, за районними землевпорядним, природоохоронним і санітарним органами, органом архітектури і подається до районної Ради народних депутатів для прийняття рішення про передачу громадянину земельної ділянки у власність.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.118 Земельного кодексу України (в ред. 2001 р., на момент прийняття рішення щодо передачі земельної ділянки у власність ОСОБА_5В.) громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. Рішення органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки.

Технічні документації, як ОСОБА_5, так і ОСОБА_4 виконані належним субєктом в 2009 році на земельні ділянки площею 0,0721 га. та 0,0576 га. відповідно. З матеріалів технічної документації позивача вбачається, що при її розроблені складено акт про погодження меж земельної ділянки, яка підлягала передачі у власність. На підстав вказаної технічної документації видано державні акти зазначеним особам.

Доводи позивача про те, що до приватизації в його користуванні перебувала земельна ділянка площею 0,06 га., а після приватизації її розмір зменшився, у звязку з чим порушено його право власності, суд вважає безпідставними, оскільки відповідно до ст.ст.22, 23 Земельного кодексу України (в ред. 1991 р. на момент прийняття рішення №40), право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. Разом з цим, державний акт позивачем отримано лише в 2009 році, доказів того, що до 2009 року встановлювались межі земельної ділянки яка перебувала в його користуванні, позивачем не надано. Крім того, з довідок Надеждівської сільської ради вбачається, що розмірі земельних ділянок ОСОБА_5 та ОСОБА_4, а саме 0,07 га. та 0,06 га., є орієнтовними.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що рішення Надеждівської сільської ради про передачу земельних ділянок у власність ОСОБА_5 та ОСОБА_4, прийнято з дотриманням вимог законодавства та у межах повноважень, зворотне позивачем не доведено, у звязку з чим. в задоволенні позову необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст.116- 121, 125, 126, 152 Земельного кодексу України, ст. ст.10, 11, 60, 61, 88, 209, 213-218, 223 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В позові відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Херсонської області через Білозерський районний суд Херсонської області, шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: В.В. Бугрименко