Справа № 369/4141/16-ц
Провадження № 4-с/369/76/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2016 року Києво Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Усатова Д.Д.

при секретарі: Кузьменко П.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за скаргою ОСОБА_1, заінтересовані особи: Відділ примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, ОСОБА_2 державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_3 на постанову про стягнення з боржника виконавчого збору від 15.10.2014 року винесену ОСОБА_2 державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_3 у межах виконавчого провадження № 40604836-,

В С Т А Н О В И В:

В травні 2016 року скаржник ОСОБА_1, подав скаргу на дії державного виконавця, мотивуючи це тим, що Києво- Святошинським районним судом Київської області видано виконавчий лист № 2-3700/2012 від 25.07.2013 року про звернення стягнення на предмет іпотеки по іпотечному договору №1271-Ф, 1303-Ф, 1254-Ф/ІП-1 від 28 листопада 2008, який укладений між Закритим акціонерним товариством «Сведбанк Інвест», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Сведбанк» та ОСОБА_1, та посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4, за реєстровим №6154.

На підставі заяви стягувача ПАТ «Сведбанк» про примусове виконання, поданої 06.11.2013 року, ОСОБА_2 державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України ОСОБА_3, 08.11.2013 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 40604836.

У межах зазначеного виконавчого провадження № 40604836 ОСОБА_2 державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України ОСОБА_3 15.10.2014 р. винесено постанову про стягнення з боржника ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 1 921 898,37 грн.

Заявник вказує, що за його поштовою адресою місця проживання 20.10.2014 р. отримано простий лист від відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України із вкладенням вищезазначеної постанови із супровідним листом від 16.10.2014 р.за вих. №215/2-10. Одночасно заявник отримав простого листа від відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України із вкладенням постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві за ВП №40604836 від 16.10.2014 р. із супровідним листом від 17.10.2014 р. за вих. №14-0-35-2524/2-215/10. У липні 2013 року заявник отримав поштове відправлення, надіслане цінним листом, а саме: повідомлення про відступлення вих. №6760/СРР//1 від 04.07.2013 р. , підписане ОСОБА_2 Правління ПАТ «Омега Банк» від імені первісного кредитора, та ОСОБА_2 Директорів АТ «Дельта Банк» від імені Нового кредитора, відповідно до якого було повідомлено, що Первісним кредитором на користь Нового кредитора було здійснено відступлення своїх прав вимоги за кредитним договором №1271-Ф від 14.08.2008 р. та іпотечним договором №1271- Ф/303-Ф/ІП-1 від 11.11.2008 р., вказаним у додатку до цього Повідомлення. Також у результаті відступлення Новий кредитор АТ «Дельта Банк» є єдиним власником всіх прав вимоги за Кредитними договорами (включаючи, без обмеження, права на всі платежі за Кредитними договорами, всі права іпотекодержателя за Договорами іпотеки, та всі права заставодержателя за Договорами застави, та всі права кредитора за договорами поруки з 18.06.2013 року, тобто набагато раніше дати винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 08.11.2013 р. по ВП 40604836 на користь ПАТ «Сведбанк».

Заявнику також було відомо, що 18.06.2013 р. між ПАТ «Омега Банк» як продавцем та ПАТ «Дельта Банк» як покупцем укладено договір купівлі-продажу прав вимоги №1, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 за реєстр. №1358, у додатку до якого включені кредитний договір №1271-Ф від 14.08.2008 та Іпотечний договір №1271-Ф/1303-Ф/ІП- 1 від 11.11.2008 р.

Заявник вказує, що оскільки рішення Києво- Святошинського районного суду Київської області від 12.04.2013 р. по справі №2-3700/2012 (провадження 2/369/259/13), за яким видано виконавчий лист, було винесено на користь ПАТ «Сведбанк» (про звернення стягнення на предмет іпотеки за вищезазначеним кредитним договором та іпотечним договором, права вимоги за яким з 18.06.2013 р. перейшли ПАТ «Дельта Банк»),а новим кредитором став ПАТ «Дельта Банк», ПАТ «Омега Банк» не міг бути стягувачем за виконавчим провадженням.

Наголошує, що виконання вимоги п.2 постанови про відкриття виконавчого провадження 40604836 від 08.11.2013 р. в частині самостійного виконання рішення суду в семиденний строк з моменту винесення постанови не було можливим для заявника, оскільки він є майновим поручителем за новним зобов'язанням та не мав можливості виконати вимоги державного виконавця та рішення суду в добровільному порядку у строки, зазначені в постанові про відкриття виконавчого провадження, оскільки майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем виключно в межах вартості майна, переданого в іпотеку, а вартість переданого в іпотеку майна у постанові державного виконавця у грошовому вираженні не визначена.

Посилаючись на вищевикладене та норми закону скаржник просив суд: поновити строк для подання скарги на постанову про стягнення з боржника виконавчого збору від 15.10.2014 р., винесену ОСОБА_2 державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України ОСОБА_3 у межах виконавчого провадження № 40604836. Визнати постанову про стягнення з боржника виконавчого збору за виконавчим провадженням № 40604836 від 15.10.2014 р., винесену ОСОБА_2 державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України ОСОБА_3, неправомірною та скасувати її.

Представник скаржника в судовому засіданні скаргу підтримала,просив суд її задовольнити.

Представник заінтересованих осіб - Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та ОСОБА_2 державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_3 в судовому засіданні проти заявлених вимог заперечував, просив суд відмовити.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 25.07.2013 року Києво- Святошинським районним судом Київської області був виданий виконавчий лист № 2-3700/2012 р., відповідно до якого звернуто стягнення на предмет іпотеки по іпотечному договору № 1271-Ф,1303-Ф, 1254- Ф/ІП-1 від 28 листопада 2008 р., який укладений між Закритим акціонерним товариством "Сведбанк Інвест", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Сведбанк" та ОСОБА_1, та посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4, за реєстровим № 6154, а саме на нерухоме майно: - земельна ділянка площею 3,3601 га., розташована за адресою: Київська область, Києво - Святошинський район, Тарасівська сільська рада, яка належить іпотекодавцю на праві власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 686890, виданого 28 липня 2008 року та складається з наступних ділянок: ділянка №1 площею 1,1400 га, кадастровий номер земельної ділянки: :05:002:0018; ділянка №2 площею 1,1200 га, кадастровий номер земельної ділянки: :05:002:0016; ділянка №3 площею 1,1001 га, кадастровий номер земельної ділянки: :05:002:0017; - земельна ділянка площею 2,2200 га., розташована за адресою: Київська область, Києво - Святошинський район, Тарасівська сільська рада, яка належить іпотекодавцю на праві власності на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 686889, виданого 28 липня 2008 року та складається з наступних ділянок: ділянка №1 площею 1,1100 га, кадастровий номер земельної ділянки: :05:002:0073; ділянка №2 площею 1,1100 га, кадастровий номер земельної ділянки: :05:002:0074. Кошти, отримані від реалізації предмету іпотеки по іпотечному договору № 1271-Ф, 1303-Ф, 1254-Ф/ІП-1 від 28 листопада 2008, який укладений між Закритим акціонерним товариством Сведбанк Інвест", правонаступником якого є ПАТ "Сведбанк" та ОСОБА_1, та посвідчений приватним нотаріусам Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4, за реєстровим № 6154 направити на погашення заборгованості за кредитним договором № 1271-Ф від 14 серпня 2008 року укладеного між ЗАТ "Сведбанк Інвест", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство Сведбанк" та ОСОБА_6 в сумі 19218983 грн. 78 коп., що складається з: 12357768 грн. 78 коп. - заборгованість по кредиту, 6853341 грн. 73 коп.- прострочена заборгованість по процентах та 7873 грн. 41 коп. - сума пені по кредиту та процентам. Встановлено спосіб реалізації предмета іпотеки по іпотечному договору № 1271-Ф, 1303 Ф, 1254-Ф/ІП-1 від 28 листопада 2008, який укладений між Закритим акціонерним товариством 'Сведбанк Інвест", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Сведбанк" та ОСОБА_1, та посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4, за реєстровим № 6154 шляхом продажу на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження. Встановити початкову ціну для реалізації предмета іпотеки по іпотечному договору № 1271-Ф, 1303-Ф,1254-Ф/ІП-1 від 28 листопада 2008, який укладений між ЗАТ "Сведбанк Інвест", правонаступником якого є ПАТ Сведбанк" та ОСОБА_1, та посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4, за реєстровим № 6154, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом і на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

На підставі заяви стягувача ОСОБА_2 державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України ОСОБА_3 винесено постанову від 08.11.2013 року про відкриття виконавчого провадження.

15 грудня 2013 року головним державним виконавцем винесено постанову про зміну назви сторони виконавчого провадження: назву стягувача ПАТ «Сведбанк» змінено на ПАТ «Омега Банк».

22.07.2014 р. між первісним боржником за кредитним договором №1271-Ф від 14.08.2008 ОСОБА_6, позивачем та належним кредитором - Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» укладено договір про переведення боргу (про заміну боржника у зобов'язанні), відповідно до якого зобов'язання в повному обсязі перед АТ «Дельта Банк» за зазначеним кредитним договором первісним боржником ОСОБА_6 за згодою банку переведено на заявника.

22.07.2014 р. між заявником та АТ «Дельта Банк» укладено договір про задоволення вимог іпотекодержателя, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 і зареєстрований у реєстрі за № 998. Відповідно до цього договору заявник добровільно передав у власність належного кредитора АТ «Дельта Банк» нерухомість (земельні ділянки), заставлену за Іпотечним договором №1271-Ф, 1303-Ф, 1254-Ф/ІП-1 від 28.11.2008, в рахунок погашення усієї заборгованості за Кредитним договором №1271-Ф від 14.08.2008 та Кредитним договором № 1303-Ф від 11.11.2008. Відповідно до п. 2.3 цього Договору зобов'язання іпотекодавця за кредитним договором перед іпотекодержателем по поверненню кредиту в розмірі, зазначеному в п.2.2 Договору, вважаються виконаними з моменту нотаріального посвідчення цього Договору та проведення державної реєстрації права власності на об'єкт нерухомості за іпотекодержателем. Згідно з пунктом 2.4 Договору, сторони домовилися, що у відповідності до положень ст. 36 Закону України «Про іпотеку» після укладання та виконання іпотекодавцем умов цього Договору будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання умов за Кредитним договором 1 та Кредитним договором 2 є недійсними. Належним кредитором АТ «Дельта Банк» заявнику була надана довідка від 25.07.2014 р. за вих. №80 ДРНЗ (Д), відповідно до якої загальна заборгованість за кредитним договором №1271-Ф від 14.08.2008 станом на 25.07.2014 складає 0 грн. 00 коп.

Судом встановлено, що 15.10.2014 року, в межах виконавчого провадження, головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України ОСОБА_3 винесено постанову про стягнення з боржника ОСОБА_1 виконавчого збору у сумі 1 921 898,37 грн.

16 жовтня 2014 року постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України ОСОБА_3 виконавчий лист № 2-3700/2012 від 25.07.2013 року повернуто стягувачу на підставі заяви останнього.

Згідно ч. 2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

У разі якщо при відкритті виконавчого провадження державним виконавцем накладено арешт на майно та кошти боржника, боржник за погодженням з державним виконавцем має право у строк до початку примусового виконання рішення реалізувати належне йому майно чи передати кошти в рахунок повного або часткового погашення боргу за виконавчим документом. У разі продажу майна боржника покупець цього майна повинен внести кошти за придбане майно на рахунок органу державної виконавчої служби у строк до початку примусового виконання рішення. Після внесення покупцем коштів арешт з проданого майна боржника знімається за постановою державного виконавця.

У разі отримання документального підтвердження про повне виконання рішення боржником до початку його примусового виконання державний виконавець закінчує виконавче провадження в порядку, встановленому цим Законом. Виконавчий збір та витрати, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій, у такому разі з боржника не стягуються.

Згідно ст. 28 Закону у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі самостійного виконання боржником рішення після початку його примусового виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача. Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6, був майновим поручителем за основним зобов»язанням, не мав можливості виконати вимогу державного виконавця про виконання рішення суду в добровільному порядку у строк, визначений в постанові про відкриття виконавчого провадження, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цьогоЗакону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 статті 6 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобов»язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом, серед яких є виконавчі листи.

Предметом виконавчого листа № 2-3700/2012 р., виданого Києво-Святошинським районним судом Київської області , є звернення стягнення на земельну ділянку, належну на праві власності ОСОБА_8, шляхом проведення прилюдних торгів в межах процедури виконавчого провадження.

Порядок звернення стягнення на майно визначений главою 4 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. Стягнення на майно боржника звертається в розмірі і обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат, пов»язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження. У разі якщо боржник володіє майном спільно з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням державного виконавця.

Відповідно до ч. 8 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку».

Частиною 1 ст. 41 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону.

Частиною 1 статті 62 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що реалізація арештованого майна, крім майна, вилученого з обігу згідно із законом, та майна, зазначеного в частині восьмій статті 57 цього Закону, здійснюється шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах або комісійних умовах.

Враховуючи зміст вищенаведених правових норм, реалізація майна, на яке звернуто стягнення, як на предмет іпотеки, здійснюється виключно державним виконавцем не інакше, ніж на прилюдних торгах, ініційованих державним виконавцем в межах виконавчого провадження, а не іпотекодавцем ОСОБА_1, якиц не мав можливості виконати рішення суду самостійно у визначений державним виконавцем семиденний строк.

Згідно ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, яка діяла на момент винесення державним виконавцем оскаржуваної постанови) у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом.

Тобто, оскільки стягнення виконавчого збору згідно вимог ст. 28 Закону у вищевказаній редакції є заходом відповідальності за невиконання боржником рішення майнового характеру у визначений строк у добровільному порядку, а виконання рішення про звернення стягнення на земельну ділянку в добровільному порядку в семиденний строк з дня отримання постанови про відкриття виконавчого провадження самим іпотекодавцем було неможливим з об»єктивних причин, підстави для стягнення з нього виконавчого збору відсутні.

З огляду на правову позицію Верховного Суду України, висловлену у постанові від 28.01.2015 року по справі №3-217гс14, відповідно до якої сплив строку, наданого для добровільного виконання рішення суду, сам по собі не є тією достатньою підставою, з якою законодавець пов»язує стягнення виконавчого збору з боржника. Виконавчий збір стягується на підставі постанови державного виконавця, якщо боржником в установлений для цього строк рішення добровільно не виконано, а державним виконавцем вчинено дії, спрямовані на примусове виконання, які в цьому випадку не вчинялися.

Таким чином, суд приходить до висновку, що постанова державного виконавця стягнення з боржника виконавчого збору була винесена з порушення Закону України «Про виконавче провадження», а отже підлягають скасуванню.

Керуючись ст. ст. 5, 11, 17, 19, 25, 82 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 385-387 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити.

Поновити строк ОСОБА_8 на оскарження дій Головного державного виконавця Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_3, щодо винесення постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 15.10.2014 року у межах виконавчого провадження № 40604836.

Скасувати постанову про стягнення з боржника виконавчого збору за ВП №40604836 від 15.10.2014 р., винесену ОСОБА_2 державним виконавцем відділу примусового виконання рішення Державної виконавчої служби України ОСОБА_3

Ухвала може бути оскаржена в Апеляційному порядку протягом пяти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя: Д. Д. Усатов