АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1957/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 27 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу предаставника позивача - ОСОБА_6 - ОСОБА_7 на ухвалу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 21 липня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_6 до Золотоніського міськрайонного управління юстиції, Головного територіального управління юстиції Міністерства юстиції України у Черкаській області про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а :

30.05.2016 року ОСОБА_6 звернулася до суду із позовом до Золотоніського міськрайонного управління юстиції, Головного територіального управління юстиції Міністерства юстиції України у Черкаській області про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

Від Головного територіального управління юстиції Міністерства юстиції України у Черкаській області надійшло клопотання про закриття провадження у справі в звязку з тим, що є рішення апеляційного суду, яке набрало законної сили постановлене з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, крім того ліквідовано Золотоніське міськрайонне управління юстиції, яке було відповідачем у справі. Дане клопотання просили розглянути у відсутність їх представника.

Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 21 липня 2016 року провадження у даній справі закрито на підставі п.2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції про закриття провадження, представник позивача - ОСОБА_6 - ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу на ухвалу, в якій просить скасувати ухвалу, як незаконну та необґрунтовану, постановивши нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання про закриття провадження, а справу повернути до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача по справі, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, судова колегія приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги по наступних підставах.

Так, постановляючи ухвалу про закриття провадження у справі, суд першої інстанції виходив з вимог п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, оскільки є судове рішення між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Проте, із таким висновком суду першої інстанції погодитись не можливо, оскільки він ґрунтується на неправильному застосуванні норм процесуального права.

Відповідно до ст. 55, 124 Конституції України та ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Також, право на справедливий суд закріплено і у ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з п. 2 ч.1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі у зв'язку з відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без винесення судового рішення у зв'язку із виявленням після відкриття провадження обставин, з якими закон пов'язує неможливість судового розгляду справи.

Підстави для закриття провадження в справі вичерпно визначені ст. 205 ЦПК і свідчать про те, що процес виник або неправомірно при відсутності в заінтересованої особи права на звернення до суду за захистом, або не може бути продовжений з інших причин, в тому числі і в зв'язку з волевиявлення сторін по розпорядженню своїми правами, які викликають зазначені правові наслідки.

В Правовій позиції Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року, викладеної у справі N 6-1133цс15 зазначено, що відповідно до п. 2 ч.1 ст. 205 ЦПК України позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_6 звернулася до суду із позовом до Золотоніського міськрайонного управління юстиції, Головного територіального управління юстиції Міністерства юстиції України у Черкаській області, Золотоніського міськрайонного відділу ДВС про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди (а.с.1-4, 70).

Як убачається з рішення апеляційного суду Черкаської області від 13 квітня 2016 року, на яке посилається суд першої інстанції як на підставу закриття провадження у справі, ОСОБА_6 зверталася до начальника Золотоніського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_8, Головного управління юстиції у Черкаській області про поновлення на роботі, виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу та відшкодування морального збитку (а.с. 5 - 8).

Таким чином, сторони вищевказаних позовів, поданих ОСОБА_6 не є тотожними.

Проте пунктом 2 частини першої статті 205 ЦПК України передбачено закриття провадження у справі виключно у випадку тотожності усіх чинників позову: складу сторін, предмета та підстав спору.

Згідно п.4 ч.1 ст.311 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, є порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

За даних обставин у суду першої станції не було підстав для закриття провадження у справі, оскільки даний позов не є тотожним із попереднім, а доводи апелянта у апеляційній скарзі на те, що ухвала суду не відповідає нормам процесуального права є обґрунтованими і заслуговують на увагу, а оскільки порушення норм процесуального права призвели до неправильного вирішення питання, то ухвала суду першої інстанції підлягає до скасування з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду справи по суті, відповідно до положень ст.311 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.303, ст. 304, ст. 307, ст. 311, ст. 314, ст. 315, ст. 317, ст. 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу предаставника позивача - ОСОБА_6 - ОСОБА_7 - задовольнити.

Ухвалу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 21 липня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_6 до Золотоніського міськрайонного управління юстиції, Головного територіального управління юстиції Міністерства юстиції України у Черкаській обл. про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди - скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду справи по суті.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий :

Судді :