справа № 361/7035/16-ц
провадження № 2/361/3692/16
УХВАЛА

16 грудня 2016 року м. Бровари

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Дутчак І.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Кредитні ініціативи про визнання недійсним договору про відступлення прав вимоги,

в с т а н о в и в :

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просить визнати недійсним договір відступлення прав вимоги (факторингу) від 17 грудня 2012 року, який укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю Кредитні ініціативи і Публічним акціонерним товариством Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк, у частині передачі прав вимоги до нього як боржника за кредитним договором від 03 жовтня 2007 року № 1686.

За змістом положень ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити: імя (найменування) позивача і відповідача, їх місце проживання (перебування), поштовий індекс, номери засобів звязку, якщо такі відомі; зміст позовних вимог; ціну позову; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Всупереч вимогам п. 2 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позивач ОСОБА_1 номери засобів звязку сторін, якщо такі відомі, у позовній заяві не вказав.

Відповідно до ч. 5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

У порушення вимог ч. 5 ст. 119 ЦПК України позивач ОСОБА_1 до позовної заяви оригінал квитанції про сплату ним судового збору у визначеному законом розмірі не додав.

Посилання позивача на те, що він як споживач фінансових послуг, права якого порушені, звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 22 Закону України Про захист прав споживачів на вимогах закону не ґрунтуються.

Законом України Про судовий збір від 08 липня 2011 року № 3674-VI, який набрав чинності з 01 листопада 2011 року, визначено правові засади справляння судового збору, платників, обєкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

У п. 7 ст. 5 цього Закону було передбачено, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що повязані з порушенням їхніх прав.

Однак, 01 вересня 2015 року набули чинності внесені до вказаного Закону зміни щодо сплати судового збору на підставі Закону України від 22 травня 2015 року № 484-VIII, якими ст. 5 зазначеного вище Закону було викладено в новій редакції та категорію споживачів до осіб, які звільняються від сплати судового збору, не віднесено.

Виходячи з наведеного, позивач ОСОБА_1 від сплати судового збору за подачу до суду даної позовної заяви не звільняється.

Враховуючи викладене, слід дійти висновку, що позовна заява ОСОБА_1 вимогам, встановленим ст. 119 ЦПК України, не відповідає.

За змістом ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

У звязку з наведеним, позивачу ОСОБА_1 необхідно усунути вказані недоліки позовної заяви, зазначити номери засобів звязку сторін, якщо такі відомі, та сплатити за подачу ним до суду цієї позовної заяви судовий збір у визначеному ст. 4 Закону України Про судовий збір розмірі. Інакше позовна заява відповідно до ч. 2 ст. 121 ЦПК України буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 119, 120, 121, 210 ЦПК України,

у х в а л и в :

Позовну заявуОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Кредитні ініціативи про визнання недійсним договору про відступлення прав вимоги залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви до 16 січня 2017 року, але не більше пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Дутчак І. М.