АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2016 р. Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Усика Г.І.

суддів - Ратнікової В.М., Соколової В.В.

при секретарі - Ільченко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Компанії «СЕС АСТРА АБ» на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 26 лютого 2016 р. у справі за клопотанням Компанії «СЕС АСТРА АБ» про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення Міжнародного арбітражного суду Міжнародної торгової палати від 04 серпня 2014 р. у справі за позовом Компанії «СЕС АСТРА АБ» до Державного підприємства «Укркосмос» про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2014 р. представник Компанії «СЕС АСТРА АБ» звернувся до суду з клопотанням про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення Міжнародного арбітражного суду Міжнародної торгової палати від 04.08.2014 р., ухваленого у справі № 19315/GFG за позовом Компанії «СЕС АСТРА АБ» (SES ASTRA AB) до Державного підприємства «Укркосмос» про стягнення заборгованості за надані послуги з електронної передачі даних супутниковою системою «АСТРА», за період з 1 січня 2011 р. по 31 січня 2014 р.

Зазначав, що рішенням Міжнародного арбітражного суду Міжнародної торгової палати від 04.08.2014 р. постановлено стягнути з ДП «Укркосмос» на користь Компанії «СЕС АСТРА АБ» 3 015 650 доларів США заборгованості за послуги, надані стягувачем за договором про надання послуг, 214 970 доларів США - пені за прострочення боржником оплати, 84 000 доларів США - арбітражних витрат стягувача, 52 985 доларів США - юридичних видатків та витрат стягувача, а всього 3 367 605 доларів США.

Посилаючись на те, що рішення Міжнародного арбітражного суду Міжнародної торгової палати від 04.08.2014 р. у добровільному порядку боржник не виконав, просив суд задовольнити клопотання про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення Міжнародного арбітражного суду Міжнародної торгової палати від 04.08.2014 р.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 20.04.2015 р. клопотання Компанії «СЕС АСТРА АБ» задоволено.

Справа № 757/34281/14-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/6199/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Писанець В.А.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Усик Г.І.
Визнано та надано дозвіл на примусове виконання на території України рішення Міжнародного арбітражного суду Міжнародної торгової палати від 04.08.2014 р. у справі №19315/GFG за позовом Компанії «СЕС АСТРА АБ» (SES ASTRA AB) (з місцезнаходженням за адресою: Чиста Сайєнс Тауер 164,51 Чиста, Швеція) до ДП «Укркосмос» про стягнення заборгованості за послуги, надані за договором про надання послуг супутникового зв'язку на супутниковій системі «АСТРА» у розмірі: 3 015 650 доларів США заборгованості за послуги, надані стягувачем за договором про надання послуг з передачі даних; 214 970 доларів США в якості пені за прострочення боржником оплати; 84 000 доларів США арбітражних витрат позивача (стягувача); 52 985 доларів США юридичних видатків та витрат позивача (стягувача), а всього 3 367 605 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 20.04.2015 р. складає 70 911 776,19 грн.

Видано виконавчий лист про стягнення з ДП «Укркосмос» на користь Компанії «СЕС АСТРА АБ» суми в розмірі 3 367 605 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 20.04.2015 р. складає 70 911 776,19 грн.

Покладено на ДП «Укркосмос» судові витрати Компанії «СЕС АСТРА АБ» у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 121,80 грн.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 24.06.2015 р. залишено без змін ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 20.04.2015 р.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18.11.2015 р. ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 20.04.2015 р. та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 24.06.2015 р. скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 26.02.2016 р. у задоволенні клопотання Компанії «СЕС АСТРА АБ» про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення Міжнародного арбітражного суду Міжнародної торгової палати від 04.08.2014 р. відмовлено.

В апеляційній скарзі представник Компанії «СЕС АСТРА АБ» просив зазначену ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу про задоволення клопотання стягувача, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування норм матеріального і процесуального права.

Зазначав, що суд першої інстанції не зЧясував обставин призначення одноосібного арбітра Секретаріатом Міжнародного арбітражного суду Міжнародної торгової палати, що має вирішальне значення для правильного вирішення справи, внаслідок чого дійшов помилкового висновку, що склад арбітражного суду не відповідав угоді сторін,

Крім того вказував на те, що висновки суду в частині надання згоди боржником на розгляд справи одноосібним арбітром лише за умови висунення спільної кандидатури одноособового арбітра стягувачем та боржником є передчасним і не відповідають фактичним обставинам справи.

Суд першої інстанції залишив поза увагою процедуру Регламенту Міжнародної торгової палати щодо порядку формування складу арбітражу та призначення арбітрів, не дослідив положення Регламенту, якими керувався Секретаріат Міжнародного арбітражного суду Міжнародної торгової палати при призначенні одноособового арбітра, та не надав належну правову оцінку доказам, що підтверджують зміну складу арбітражного суду шляхом обміну листами через Секретаріат Суду.

Крім того посилався на неправильне тлумачення судом першої інстанції підпункту (d) ч. 1 ст. VНью-Йоркської Конвенції та ч. 2 ст. 36 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж України», що призвело до неправильного вирішення клопотання стягувача.

В судовому засіданні представник Компанії «СЕС АСТРА АБ» просив задовольнити апеляційну скаргу з наведених у ній підстав.

Представник ДП «Укркосмос» просив апеляційну скаргу відхилити, посилаючись на те, що ухвала суду є законною та обґрунтованою, а доводи апеляційної скарги безпідставними.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які приймали участь в судовому засіданні, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 10.06.2010 р. між Компанією «СЕС АСТРА АБ» та ДП «Укркосмос» був укладений договір про надання послуг супутникового зв'язку на супутниковій системі АСТРА.

Рішенням Міжнародного арбітражного суду Міжнародної торгової палати від 04.08.2014 р. у справі № 19315/GFG за позовом Компанії «СЕС АСТРА АБ» до ДП «Укркосмос» про стягнення заборгованості ухвалено стягнути з ДП «Укркосмос» на користь Компанії «СЕС АСТРА АБ»: 3 015 650 доларів США заборгованості за послуги, надані стягувачем за договором про надання послуг; 214 970 доларів США пені за прострочення боржником оплати; 84 000 доларів США арбітражних витрат позивача (стягувача); 52 985 доларів США юридичних видатків та витрат позивача (стягувача), а всього 3 367 605 доларів США.

Зазначене рішення Міжнародного арбітражного суду Міжнародної торгової палати від 04.08.2014 р. є остаточним і боржником не виконано.

Відмовляючи у задоволенні клопотання Компанії «СЕС АСТРА АБ» про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення Міжнародного арбітражного суду Міжнародної торгової палати від 04.08.2014 р., суд першої інстанції виходив з того, що склад арбітражного суду не відповідав угоді сторін, оскільки справа була вирішена одноособовим арбітром без згоди боржника, а тому наявні підстави відповідно до п. (d) ч. 1 ст. 5 Нью-Йоркської Конвенції, ч. 2 ст. 36 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж України» для відмови у визнанні та зверненні до виконання рішення міжнародного суду.

Перевіряючи правильність висновку суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного .

Відповідно до ст. 390 ЦК України рішення іноземного суду (суду іноземної держави; інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних чи господарських справ; іноземних чи міжнародних арбітражів) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Статтею IIIКонвенції про визнання та виконання іноземних арбітражних рішень, прийнятої 10.06.1958 року в Нью-Йорку, ратифікованої Україною 10.10.1960 р., яка вступила в силу для України 08.01.1961 р. (надалі Нью-Йоркська конвенція), передбачено, що кожна Договірна Держава визнає арбітражні рішення обовЧязковими та приводить їх до виконання відповідно до процесуальних норм тієї території, де запитується визнання та приведення до виконання цих рішень, на умовах, викладених у цій Конвенції.

За змістом п. (d) ч. 1 ст.VНью-Йоркської Конвенції, ч. 2 ст. 36 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» у визнанні й виконанні арбітражного рішення може бути відмовлено на прохання тієї сторони, проти якої воно спрямоване, якщо ця сторона надасть компетентному суду, у якого просить визнання або виконання, докази того, що склад арбітражного суду або арбітражна процедура не відповідали угоді сторін чи за відсутності такої, не відповідали закону тієї держави, де мав місце арбітраж.

Відповідно до п. 22 Угоди про надання послуг супутникового зв'язку на супутниковій системі АСТРА, укладеної між Компанією «СЕС АСТРА АБ» та ДП «Укркосмос» від 10.06.2010 р. будь-які суперечки, непорозуміння та претензії, що виникають у зв'язку із цією Угодою, або її порушенням, припиненням дії чи визнанням недійсності, повинні вирішуватися через арбітраж, який складається з трьох арбітрів у відповідності з Регламентом Арбітражного Інституту Міжнародної Торгової Палати. Місце проведення арбітражу - Лондон, Англія. Мова арбітражу - англійська.

Як убачається з рішення Міжнародного арбітражного суду Міжнародної торгової палати від 04.08.2014 р., 12.03.2013 р. Секретаріат Суду повідомив боржника про розпочатий стягувачем арбітражний процес, надіслав копію заяви про арбітражний розгляд з доданими до нього документами, запропонував надати відгук протягом тридцяти днів, роз'яснив наслідки неучасті його у процесі та повідомив про пропозицію позивача щодо вирішення спору одним арбітром, а також роз'яснив, що у разі погодження сторонами вирішення спору одним арбітром, вони повинні внести кандидатуру Одноособового арбітра протягом 30 днів, а у разі незгоди вирішення спору одним арбітром, спір буде вирішуватися трьома арбітрами відповідно до арбітражного застереження, з зазначенням фінансових наслідків розгляду спору в складі одного арбітра або в складі трьох арбітрів.

19.04.2013 р. Відповідач надіслав Секретаріату Суду лист, в якому Боржник підтвердив отримання ним повідомлення Секретаріату Суду про відкриття арбітражного провадження та документів, а також зазначив, що «цим листом Державне підприємство «Укркосмос» погоджується з пропозицією Позивача щодо одного арбітра і просить Суд надати час для висунення кандидатури Одноособового арбітра разом з позивачем до 15 травня 2015 року».

Аналізуючи зміст цього листа та висновок суду першої інстанції про те, що «19 квітня 2013 року Боржник (відповідач) погодився із пропозицією, щоб справу розглядав одноосібний арбітр за умови висунення кандидатури одноособового арбітра», колегія суддів вважає, що висновок суду не відповідає фактичному змісту листа Боржника щодо його згоди на пропозицію Стягувача про розгляд справи одним арбітром.

В той же день Секретаріат Суду надіслав сторонам лист, в якому зазначив про погодження Відповідачем пропозиції щодо одного арбітра і, що справа буде вирішуватися одним арбітром, а також запропонував Позивачу впродовж 7 днів після дати одержання листа відповісти на пропозицію Відповідача щодо внесення спільної кандидатури Одноособового арбітра до 15 травня 2013 р. та роз'яснив, що у разі, якщо сторони не внесуть кандидатуру Одноособового арбітра його призначить Суд (стаття 12(3)).

23.05.2013 р. Компанія «СЕС АСТРА АБ» надіслала Секретаріату Суду лист, в якому зазначила про відмову узгоджувати з Боржником кандидатуру Одноособового арбітра, та запропонувала Секретаріату самостійно призначити такого арбітра.

Листом від 01.08.2013 р. Секретаріат Суду повідомив сторони про те, що Суд безпосередньо призначив доктора МаксіШерера Одноосібним арбітром (стаття 13 (4)(а) Регламенту).

Ураховуючи зазначені обставини, умови арбітражного застереження, зазначені у п.22 Угоди про надання послуг супутникового зв'язку на супутниковій системі, а також положення Арбітражного регламенту Міжнародної торгової палати (надалі Регламент МТП) та норми законодавства, що регулюють визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення міжнародного комерційного арбітражу, колегія суддів виходить з наступного.

Пунктом 22 арбітражного застереження сторони погодили, що їх будь-які суперечки, що виникають у зв'язку з цією угодою повинні вирішуватися через арбітраж, який складається з трьох арбітрів у відповідності з порядком та процедурою, передбачених Арбітражним регламентом Міжнародної торгової палати, тобто погодили склад суду в кількості трьох арбітрів та, що спір має вирішуватися арбітражем відповідно до порядку та процедури, визначеного Регламентом МТП.

Частиною 2 статті 7 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж України» визначено, що арбітражна угода вважається укладеною в письмовій формі, якщо вона, зокрема, укладена шляхом обміну листами, повідомленнями по телетайпу, телеграфу або з використанням інших засобів електрозв'язку, що забезпечують фіксацію такої угоди, або шляхом обміну позовною заявою та відзивом на позов, в яких одна із сторін стверджує наявність угоди, а інша проти цього не заперечує.

Оскільки Боржник письмово погодився на висловлену у заяві про арбітраж пропозицію Стягувача щодо розгляду справи арбітром одноособово, замість складу арбітражного суду з трьох арбітрів передбаченого в арбітражному застереженні, то цим самим сторони у визначений законом спосіб змінили (модифікували) третейське застереження, а отже склад суду в складі одного арбітра відповідав їх угоді. В подальшому порядок та процедура призначення одноособового арбітра повинна була вирішуватися відповідно до Регламенту МТП.

Статтею 12 (3) Регламенту МТП передбачено, що якщо сторони домовилися про вирішення спору одноосібним арбітром, вони можуть за взаємною згодою висунути кандидатуру одноосібного арбітра для затвердження. Якщо сторони не висунули кандидатуру одноосібного арбітра протягом 30 днів з дати, коли заяву позивача про арбітраж було отримано іншою стороною, або протягом додаткового строку, встановленого Секретаріатом Суду, одноосібний арбітр призначається судом.

Ураховуючи, що сторони не домовилися щодо кандидатури одноособового арбітра, Секретаріат Суду, відповідно до статті 12 (3) Регламенту МТП безпосередньо призначив одноособового арбітра.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про те, що за відсутності погодженої сторонами кандидатури одноособового арбітра, справа була розглянута одним арбітром, а тому склад арбітражного суду не відповідав угоді сторін, що є підставою для відмови у задоволенні клопотання про надання дозволу на примусове виконання на території України рішення Міжнародного арбітражного суду Міжнародної торгової палати від 04.08.2014 р., є наслідком неповного з'ясування обставин справи, а також неправильної оцінки доказів та застосування норм матеріального права.

Крім того суд першої інстанції не урахував положення ч. 2 ст. 4 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж», відповідно до якої сторона, яка знає про те, що яке-небудь положення цього Закону, від якого сторони можуть відступити, або яка-небудь вимога, згідно з арбітражною угодою, не були дотримані, і проте продовжує брати участь у арбітражному провадженні, не заявивши заперечень проти такого недотримання без виправданої затримки, а якщо для цього передбачено будь-який строк, то протягом цього строку вважається такою, що відмовилась від свого права на заперечення.

Зазначена норма закону узгоджується зі змістом ст. 39 Регламенту МТП, відповідно до якої якщо сторона бере участь в арбітражному провадженні і не заявляє заперечень проти недотримання будь-якого положення Регламенту або будь-якого іншого правила, що застосовується до розгляду, будь-якого розпорядження складу арбітражу або іншого правила арбітражної угоди щодо формування складу арбітражу або проведення розгляду, то вважається, що ця сторона відмовилася від права заявляти подібні заперечення.

Участь Боржника в арбітражному процесі підтверджується листуванням з Судом, зокрема листом від 19.09.2013 р. в якому він повідомив, що має значну кількість коментарів до Акту про повноваження, включаючи неправильні суми, претензії які виставляє Позивач, та зазначив, що оскільки він почав брати безпосередню участь у процесі лише з 4 вересня 2013 р. і намагався домовитися з Позивачем про умови мирового залагодження спору, просив надати відстрочку до 24.09.2013 р. В подальшому Відповідач припинив листування з Судом, але ніколи не заявляв заперечень щодо складу арбітражного суду та процедури призначення одноособового арбітра.

Крім того ДП «Укркосмос» не оспорювало рішення Міжнародного арбітражного Міжнародної торгової палати від 04.08.2014 р.

Особливістю розгляду клопотань про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішень іноземних судів (арбітражі) є те, що суд їх розглядає у межах заявленого клопотання і не вдається в обговорення правильності рішень іноземних судів по суті, при цьому тягар доведення наявності підстав для відмови у визнанні та виконання арбітражного рішення покладається на сторону, яка заперечує проти клопотання стягувача.

Оскільки доводи представника ДП «Укркосмос»про невідповідність складу арбітражного суду угоді сторін та порушення процедури призначення одноособового арбітра не знайшли свого підтвердження, колегія суддів вважає, що клопотання Компанії «СЕС АСТРА АБ» про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення Міжнародного арбітражного суду Міжнародної торгової палати від 04.08.2014 р. підлягає задоволенню.

Крім того з ДП «Укркосмос» на користь Компанії «СЕС АСТРА АБ» підлягають витрати по сплаті судового збору за подання клопотання (121,80 грн.) та апеляційної скарги (1378,00 грн.), а всього 1499,80 грн.

Ураховуючи наведене, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, з постановленням у справі нової ухвали про задоволення клопотання Компанії «САС АСТРА АБ» про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення Міжнародного арбітражного суду Міжнародної торгової палати від 04.08.2014 р.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника Компанії «СЕС АСТРА АБ» задовольнити частково.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 26 лютого 2016 р. скасувати, та постановити нову ухвалу.

Визнати та надати дозвіл на примусове виконання на території України рішення Міжнародного арбітражного суду Міжнародної торгової палати від 04 серпня 2014 р. у справі № 19315/GFG за позовом Компанії «СЕС АСТРА АБ» (SES ASTRA AB) (з місцезнаходженням за адресою: Чиста Сайєнс Туер 164,51 Чиста, Швеція) до Державного підприємства «Укркосмос» () про стягнення заборгованості за послуги, надані за договором про надання послуг супутникового зв'язку на супутниковій системі «АСТРА» в розмірі 3 015 650,00 доларів США заборгованості за послуги, надані стягувачем за договором про надання послуг з передачі даних; 214 970, 00 доларів США в якості пені за прострочення боржником оплати; 84 000,00 доларів США арбітражних витрат позивача (стягувача); 52 985,00 доларів США юридичних видатків та витрат позивача (стягувача); а всього 3 367 605 доларів США.

Стягнути з Державного підприємства (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Лютеранська, 20, оф. 210) на користь Компанії «СЕС АСТРА АБ» (SES ASTRA AB) (з місцезнаходженням за адресою: Чиста Сайєнс Туер 164,51 Чиста, Швеція) судовий збір у розмірі 1499,80 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий: Судді: