РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/19810/15-ц

пр. № 2/759/1737/16

09 серпня 2016 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Шум Л.М.

при секретарі Прокопенко Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач у грудні 2015 р. звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 03.08.2014 р. в м. Одеса сталася дорожньо-транспортна пригода з участю автомобіля «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобіля «Мазда» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням відповідача ОСОБА_1

03.12.2013 р. з громадянином ОСОБА_2 був укладений Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів щодо експлуатації автомобіля «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_1. Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської обл. від 16.10.2014 р. водія ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні зазначеної ДТП, в результаті якої автомобіль «Мазда» д.н.з. НОМЕР_2 отримав механічні пошкодження.

Відповідно до страхових Актів від 28.08.2014 р. та від 17.09.2014 р. позивачем було прийнято рішення про виплату потерпілому ОСОБА_3 суми страхового відшкодування на загальну суму 78 652,72 грн., яка була перерахована.

Далі позивач зазначає, що 12.11.2014 р. ним було направлено заяву про виплату страхового відшкодування в порядку регресу ПрАТ «УСК «Княжа», яке є страховиком відповідача ОСОБА_1, щодо експлуатації автомобіля «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_1», проте, 01.11.2014 р. позивачу частково сплачено суму страхового відшкодування, а саме: в розмірі 49 000 грн., у зв'язку з чим, позивач просив стягнути з відповідача ОСОБА_1 різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою в розмірі 29 651,72 грн. та судовий збір.

Представники позивача в судове засідання не з'явився, направив на адресу суду клопотання, відповідно до якого просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі (а.с. 75). Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника позивача.

Відповідач та його представник в судовому засіданні позов не визнав та просив у його задоволенні відмовити в повному обсязі, подали письмові заперечення (а.с. 83-87).

Суд, заслухавши відповідача, його представника та дослідивши матеріали справи, вважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити з таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 03.12.2013 р. з громадянином ОСОБА_2 був укладений Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-1509-12-00074 щодо експлуатації автомобіля «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_1 (а.с. 12-13).

Встановлено, що 03.08.2014 р. в м. Одеса сталася дорожньо-транспортна пригода з участю автомобіля «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобіля «Мазда» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням відповідача ОСОБА_1 (а.с. 14, 15).

Встановлено, що відповідно до постанови Києво-Святошинського районного суду Київської обл. від 16.10.2014 р. водія ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме за порушення п.п. 5.16 ПДР (а.с. 17).

Судом встановлено, що на підставі страхових Актів від 28.08.2014 р. № ПСКА-4415 та від 17.09.2014 р. № ПСКА-4415/1 позивачем було прийнято рішення про виплату потерпілому ОСОБА_3. суми страхового відшкодування на загальну суму 78 652,72 грн., яка була перерахована, відповідно до платіжних доручень № 19711 від 29.08.2014 р. та № 23057 від 18.09.2014 р. (а.с. 37, 40, 42, 43).

Встановлено, що позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що ним направлено регресну вимогу про виплату страхового відшкодування в розмірі 73 188,87 грн. ПрАТ «УСК «Княжа», однак, як зазначає позивач, страховиком відповідача ОСОБА_1, лише частково сплачено суму страхового відшкодування в межах ліміту Договору, а саме: 49 000 грн. (а.с. 44).

Проте, всупереч, ст. 60 ЦПК України, позивачем не надано доказів часткової виплати йому суми страхового відшкодування в сумі 49 000 грн., та яка виплачена саме в межах ліміту Договору, укладеного з відповідачем ОСОБА_1

Відповідач, заперечуючи проти позову зазначив, що не визнає розміру вартості матеріального збитку, визначений страховими актами позивача та оцінку застрахованого пошкодженого автомобіля, яка проводилася у його відсутність, що є порушенням. Також відповідач зазначає, що Акт огляду пошкодженого застрахованого автомобіля «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_1 06.08.2014 р. проводився у його відсутність. Крім того, відповідач зазначає, що позивачем не було проведено моторно товарознавчої експертизи, що на його думку є порушенням чинного законодавства, а наданий позивачем Звіт № 08-017 про оцінку ринкової вартості автомобіля від 11.08.2014 р. складений, в тому числі, з урахуванням нових деталей пошкодженої автівки, що також є порушенням.

Згідно ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотньої вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Встановлено, що відповідно до п. та 5.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженого Наказом від 24.11.2003 № 142/5/2092 Міністерства юстиції України, у разі потреби, виклик заінтересованих осіб для технічного огляду із зазначенням дати, місця та часу проведення огляду КТЗ (після їх узгодження з виконавцем дослідження) здійснюється замовником дослідження шляхом вручення відповідного виклику під розписку особі, що викликається, або телеграмою з повідомленням про її вручення адресату. У разі відсутності в установлений час на місці огляду осіб, що викликалися, огляд проводиться без їх участі, про що зазначається у звіті (акті), висновку.

Проте, в судовому засіданні, всупереч ст. 60 ЦПК України, позивачем не надано доказів повідомлення відповідача ОСОБА_1 про проведення 11.08.2014 р. огляду пошкодженого застрахованого автомобіля «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_1 з метою його оцінки для подальшої виплати страхового відшкодування.

Також, з матеріалів справи не вбачається повідомлення відповідача ОСОБА_1 про огляд вказаного вище транспортного засобу 06.08.2014 р., який був проведений з метою складання позивачем ПрАТ «СК «УСК» страхового акту (а.с. 23-24).

Суд вважає, що неповідомлення відповідача ОСОБА_1 про огляд та подальшу оцінку застрахованого автомобіля «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_1, з метою встановлення матеріального збитку, позбавило відповідача подавати свої зауваження, задавати питання та своєю присутністю забезпечити об'єктивність оцінки вартості пошкодженого транспортного засобу.

При цьому, встановлено, що в порушення вимог чинного законодавства, позивачем не було надано доказів проведення товарознавчої експертизи, проведеної уповноваженою особою (організацією) для встановлення розміру заподіяного матеріального збитку, лише Звіт про оцінку ринкової вартості застрахованого автомобіля «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_1, тобто позивачем не надано належних доказів визначення вартості матеріального збитку, заподіяного власнику вказаного вище автомобіля.

Таким чином, враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку про відсутність у позивача права регресної вимоги до відповідача ОСОБА_1 з виплати страхового відшкодування.

Враховуючи наведенні вище факти в їх сукупності та співставленні, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не знайшли свого правового обґрунтування та підтвердження в судовому засіданні, а тому позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 79, 88, 179, 208, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 993, 1166, 1187, 1188, 1191, 1192 ЦК України, ЗУ "Про страхування", ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі до Святошинського районного суду м. Києва апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення або отримання копії рішення.

Суддя: