Провадження № 2/161/759/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2016 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі:

головуючої судді Івасюти Л.В.

при секретарі Заболотько Д.М.

з участю позивача ОСОБА_1

його представника ОСОБА_2

відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення матеріальних та моральних збитків,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 позов мотивує тим, що згідно договору купівлі-продажу від 27.10.2011 року він є власником квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Згідно купівлі-продажу від 27.10.2011 року він є власником земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. У власності його сусідки - ОСОБА_3 знаходяться квартири № 1 та № 4 за адресою: проспект Волі, 29-а у місті Луцьку. ОСОБА_3 проживає разом із ОСОБА_4. Відповідачі постійно чинять йому перешкоди у користуванні його земельною ділянкою, нищать його майно. Маючи необхідність у встановленні газового лічильника, він звернувся із заявою про проведения газонебезпечних робіт по встановленню лічильника, проте працівники РГК "Волиньгаз" повідомили його про те, що мешканці квартири № 1 заблокували доступ до газового виводу і проведення робіт не є можливим. Крім того, відповідачі самовільно відрізали його від мережі електропостачання. Відповідачі перешкоджають йому встановити паркан та не дають можливості виділити свою земельну ділянку в натурі.

Протягом 2015року відповідачі зрізали замок з його воріт та зрізали належні йому стовпчики, на яких він мав намір встановити паркан між їхніми з відповідачами землеволодіннями. Він неодноразово звертався із заявами до правоохоронних органів, щоб вони вплинули на протиправну поведінку сусідів, проте міліція відмовляла у порушенні кримінальної справи, у звязку із незначною сумою збитків.

Відповідачами йому завдані збитки в сумі 581,41грн., з них: вартість зрізаного та знищеного замка складає 80грн., вартість зрізаних стовпчиків для огорожі становить 240грн., вартість витрат по встановленню та бетонуванні стовпчиків для огорожі 80грн., вартість витрат по підключенню до газопостачання складає 181,41грн.

Крім того, неправомірними діями відповідачів йому завдано моральної шкоди, яка виразилася у негативних емоціях та переживаннях з приводу пошкодження майна та неможливості нормального користування ним, порушення звичного способу життя, необхідності докладання додаткових зусиль для його нормалізації. Розмір відшкодування за завдану моральну шкоду позивач оцінює у 8000,00 (вісім тисяч) гривень.

Посилаючись на наведене, позивач просив суд стягнути з відповідачів в його користь солідарно завданої йому матеріальної шкоди в сумі 581,41,00 грн.; та моральної шкоди в сумі 8000,00 грн.

В судовому засіданні позивач позов підтримав з наведених у позовній заяві мотивів, збільшив позовні вимоги щодо стягнення матеріальної шкоди до 1244,62грн.

Відповідачі в судовому засіданні позов не визнали, подавши суду письмові пояснення, позов вважають необґрунтованим та просять відмовити в його задоволенні. Крім того, пояснили, що не вчиняли дій, спрямованих на пошкодження майна позивача.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази в справі, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Як слідує із змісту 1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. При цьому, згідно з ч.1 цієї статті, особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Судом встановлено, що позивач є власником квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 27.10.2011 року. Крім того, згідно договору купівлі-продажу від 27.10.2011 року, він є власником земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідач по справі ОСОБА_3 є його сусідкою, у її власності знаходяться квартири № 1 та № 4 за адресою: проспект Волі, 29-а у місті Луцьку. Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_3 перебувають у фактичних шлюбних відносинах.

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачами склались неприязні стосунки із-за спору щодо суміжної земельної ділянки.

Даний факт підтвердили в судовому засіданні сторони та вбачається з висновків Луцького МВ УМВС у Волинській області від 06.10.2013р., №6458 від 21.05.2014р., №11244 від 15.06.2015р., №7193/16 від 12.04.2016р.

Згідно статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивач просить стягнути з відповідачів вартість зрізаного та знищеного замка, вартість зрізаних стовпчиків для огорожі, вартість витрат по встановленню та бетонуванні стовпчиків для огорожі, вартість витрат на підключення до газопостачання.

Як слідує із змісту 1166 ЦК України, шкода, завдана майну особи, відшкодовується особою, яка її завдала при наявності її вини.

Доказування вини відповідачів в заподіянні шкоди покладається на позивача.

Із оглянутих в судовому засіданні висновків Луцького МВ УМВС у Волинській області, інших наданих позивачем документів не вбачається вини відповідачів у заподіянні позивачу шкоди.

Суд не приймає до уваги, як доказ вини відповідачів висновок дільничного інспектора Луцького МВ УМВС у Волинській області від 21.08.2015р., в якому дільничний інспектор зазначив, що в усній бесіді ОСОБА_4 йому повідомляв, що зрізав стовпчика, який був встановлений на його земельній ділянці , оскільки даний факт заперечив в судовому засіданні відповідач ОСОБА_4

В матеріалах перевірки заяви ОСОБА_1 щодо вказаних обставин не міститься доказів , які підтвердили факт зрізання ОСОБА_4 стовпчика на земельній ділянці.

Згідно акту здачі-прийняття виконаних робіт від 18.04.2013р. позивачем сплачено на розрахунковий рахунок ПАТ «Волиньгаз» за послуги по внесенню змін в документацію з виїздом на місце, погоджено індивідуальний житловий будинок м.Луцьк без виїзду 181,41грн., які позивач просить стягнути з відповідачів.

Зазначена вимога позивача також не підлягає до задоволення, оскільки вказані витрати позивача не відносяться до матеріальної шкоди.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Позивач у своїй позовній заяві зазначає, що неправомірними діями відповідачів йому завдано моральну шкоду, яка виразилась у негативних емоціях та переживаннях з приводу пошкодження майна та неможливістю користування ним, порушенням звичного способу життя, та просить стягнути з відповідачів 8000грн. моральної шкоди.

В підтвердження вказаних позовних вимог позивач додав копії чеків на придбання ліків, та виписки з медичних документів про те,що він звертався до лікарів з приводу погіршення стану здоровя.

В судовому засіданні позивач пояснив, що погіршення стану здоровя та виникнення захворювань є наслідком неправомірних дій відповідачів щодо його майна.

Суд також не приймає до уваги зазначені доводи позивача, оскільки доказів вини відповідачів в заподіянні шкоди здоровю позивача, останнім не надано.

Сам факт виникнення у позивача захворювань та погіршення його стану здоровя не можуть бути підставою для стягнення з відповідачів вартості лікування, понесеного ним.

Таким чином, аналізуючи наведене, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог позивача, в звязку з недоведеністю вини відповідачів у заподіянні позивачу матеріальної та моральної шкоди.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 60, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 1166, 1167 ч.1 ЦК України, суд-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення матеріальних та моральних збитків відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області шляхом подання апеляційної скарги через Луцький міськрайонний суд в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду Л.В.Івасюта