Справа № 760/8518/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

05 грудня 2016 року м. Київ

Солом'янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Українця В.В.

при секретарі Меуш К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа Солом'янський районний відділ ДМС України про визнання такими, що втратили право користування жилим приміщенням та скасування реєстрації шляхом зняття з реєстраційного обліку,

в с т а н о в и в:

10 серпня 2016 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа Солом'янський районний відділ ДМС України про визнання такими, що втратили право користування жилим приміщенням та скасування реєстрації шляхом зняття з реєстраційного обліку,

Свої вимоги мотивує тим, що на підставі договору купівлі-продажу квартири від 24 жовтня 2014 року набув право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1, що раніше належала відповідачу ОСОБА_2

Відповідачі передали йому ключі, забрали свої речі, проте всупереч домовленості до сьогоднішнього дня не знялися з реєстрації у квартирі, чим перешкоджають йому у користуванні квартирою, тому він вимушений звернулись до суду.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги з підстав, зазначених у позовній заяві, та просив їх задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись.

Суд за згодою представника позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 24 жовтня 2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Літвінчуком І.А. (а.с. 4-5).

Зазначена квартира до цього належала на праві власності ОСОБА_2

У спірній квартирі зареєстровані позивач - ОСОБА_1 та відповідачі ОСОБА_2 і ОСОБА_3 (а.с. 6).

Позивач посилається на те, що в зв'язку з переходом права власності відповідачі втратили право користування спірною квартирою, оскільки їх право на проживання в цій квартирі було похідним від права власності.

Суд вважає, що такі доводи позивача ґрунтуються на законі.

Відповідно до ч. 4 ст. 334 ЦК України встановлено права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

На підтвердження свого права власності на спірну квартиру, позивач надав суду копію договору купівлі-продажу квартири від 24 жовтня 2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Літвінчуком І.А. (а.с. 4-5).

Згідно з ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

У ч. 1 ст. 321 ЦК України зазначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Наведе свідчить про те, що позивач, як власник житла, має право на реалізацію свого права власності, оскільки колишній власника житла в силу закону втратив право користування житлом.

Відповідно до положень ст. 156 ЖК України члени сім'ї власника квартири, які проживають разом з ним у квартирі, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником квартири.

Колишній власник житла ОСОБА_2 втратив право власності та право користування жилим приміщенням.

Право користування спірною квартирою у відповідача ОСОБА_3 є похідним від прав колишнього власника житла ОСОБА_2

За таких обставин, відповідачі підлягають визнанню такими, що втратили право користування жилим приміщення.

Позивач також просить скасувати реєстрацію відповідачів у квартирі шляхом зняття з реєстраційного обліку.

Разом з тим, така вимога задоволенню не підлягає, оскільки рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням після набрання законної сили є підставою для зняття її з реєстраційного обліку відповідним державним органом.

З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню частково.

Керуючись статтями 321, 334, 383, 391 ЦК України, статтями 109, 156 ЖК України, статтями 3, 4, 10, 11, 57-60, 88, 169, 209, 212-215, 218, 223-226 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа Солом'янський районний відділ ДМС України про визнання такими, що втратили право користування жилим приміщенням та скасування реєстрації шляхом зняття з реєстраційного обліку задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.

Визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 275 гривень 60 копійок судового збору.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 275 гривень 60 копійок судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: