Справа №442/2223/16-ц
Провадження №2/442/880/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2016 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі: головуючої судді Нагірної О.Б.,

за участю секретаря судових засідань Олійник О.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 в інтересах малолітніх дітей:ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Дрогобицької міської ради про визнання права власності на спадкове майно за законом, суд -

встановив:

Позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про визнання права власності за нею та її дітьми право власності на спадкове майно за законом після смерті чоловіка і батька дітей ОСОБА_5 на житловий будинок з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 загальною площею 144,3 кв.м., житловою площею 73,3 кв.м. з господарськими будівлями по 1/3 ідеальній частині за кожним із них.

Позовну заяву мотивує тим, що після смерті чоловіка ОСОБА_5, яка сталася ІНФОРМАЦІЯ_3 року, відкрилася спадщина, в склад якої входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по АДРЕСА_1 Позивачка не має змоги оформити спадщину за законом через відсутність правовстановлюючого документа на належне майно спадкодавцеві. В зв'язку з відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті спадкодавця просить визнати за нею та дітьми право власності по 1/3 ідеальній частині за кожним із них.

В судове засідання позивач не з'явилася, подала заяву, в якій просить справу слухати за її відсутності, позовні вимоги підтримала.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, проте подав заяву про розгляд позову у його відсутності, щодо задоволення позовних вимог поклався на думку суду.

Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, не здійснюючи відповідно до ч.2 с.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Згідно положень ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши та перевіривши зібрані по справі докази,оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Статтею 60 Сімейного кодексу України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Статтею 1261 ЦК України передбачено, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до вимог ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи і часом її відкриття є день її смерті.

Згідно положень ст. 1268 ч. 3. ЦК України Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. У відповідності до вимог ст.1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У відповідності до вимог ч.2 ст.1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Положеннями ч. 1 ст. 1296 ЦК України визначено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

З матеріалів справи встановлено, що згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 (а/с 3) ОСОБА_5 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб 10.10.2002 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Дрогобицького міського управління юстиції Львівської області, про що зроблено актовий запис № с430. Від даного шлюбу у подружжя народилося двоє дітей: син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 ( свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 а/с5), та дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 року ( свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 а/с6).

Як вбачається з свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 (а/с 4) ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності.

Згідно з довідкою КП ЛОР «Дрогобицьке МБТІ та ЕО» ( а/с 8) від 01.03.2016 року будинок АДРЕСА_2 зареєстрований на праві власності за ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 17.01.2011 р. № 42 (а/с 7).

Державним нотаріусом на звернення ОСОБА_2. про видачу свідоцтва про право власності на спадщину після смерті ОСОБА_5 було заведено спадкову справу, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №42254965 від 26.11.2015 року (а/с 15) та роз»яснено, що для видачі такого спадкоємцеві необхідно представити правовстановлюючі документи щодо належності цього майна спадкодавцеві, який втрачений та рекомендовано звернутися до суду з приводу оформлення спадкових прав на вищезадане майно (а/с 16).

Відповідно до положень ч.1 ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

З матеріалів справи встановлено, що спадкодавець за життя здійснив державну реєстраці. права власності на зазначену нерухомість та виготовив правовстановлюючі документи, однак, такий був втрачений.

Так, після його смерті відкрилася спадщина, позивачка та її діти, є спадкоємцями за законом. Позивачка звернулася до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину, але таке їй не видано, оскільки не пред»явила оригіналу правовстановлюючого документу.

У відповідності до положень п. 4.15. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві.

Таким чином, оскільки встановлено, що позивачка та її діти є єдиними спадкоємцями першої черги за законом, подала заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину, але з наведених вище причин нотаріус не може оформити право власності на вказаний будинок з господарськими будівлями, позов слід задовольнити та визнати за позивачкою та її дітьми право власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування за законом після смерті спадкодавця.

Керуючись ст.ст. 15, 60, 208, 214, 215 ЦПК України, ст.ст. 11, 15, 16, 182, 392, 1296, 1297 ЦК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 та малолітніми дітьми ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на спадкове майно за законом після смерті ОСОБА_5, а саме на житловий будинок з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 загальною площею 144,3 кв.м., житловою площею 73,3 кв.м. з господарськими будівлями : цегляним сараєм «В», металевою огорожею «І», бетонним замощенням «І», по 1/3 ідеальній частині за кожним із них.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а для осіб, які не були присутні в судовому засіданні - з дня отримання його копії.

Суддя: Нагірна О.Б.