Справа № 152/342/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

17 березня 2016 року м. Шаргород

Шаргородський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого - Строгого І.Л.

за участі:

секретаря - Палій М.Д.,

позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину і дружину,

у с т а н о в и в:

25 лютого 2016 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач) про стягнення аліментів на дитину і дружину, у якому зазначила, що з 9 жовтня 2011 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від спільного шлюбу у них народилася дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Посилаючись на те, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дочки не надає, позивач просить стягувати на свою користь з відповідача аліменти на дочку, у твердій грошовій сумі, у розмірі 600 грн, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дочкою повноліття. Окрім того, позивач просить стягувати з відповідача 300 грн на своє утримання до досягнення їх дочкою трьох років.

У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала, просила їх задовольнити, посилаючись на обставини, зазначені у позові.

Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково, згоден сплачувати аліменти на дочку у розмірі 450 грн, а на утримання позивача сплачувати аліменти не згоден. Свої заперечення обґрунтував тим, що на даний час він ніде не працює, матеріальної допомоги не отримує. Окрім того, відповідач пояснив, що інших осіб, яких він за законом зобов'язаний утримувати, окрім дочки ОСОБА_3, у нього немає.

Розглянувши документи та матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно з'ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача та часткові заперечення відповідача, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд установив наступні обставини.

Позивач та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі з 9 жовтня 2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб НОМЕР_2 (а.с. 3).

Від спільного шлюбу у сторін народилася дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що вбачається зі свідоцтва про народження НОМЕР_3 (а.с. 4).

Дочка сторін проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні, що вбачається із довідок, виданих Виконавчим комітетом Калитинської сільської ради Шаргородського району Вінницької області від 12 лютого 2016 року № 34 та № 35 (а.с. 6, 7).

Відповідач матеріальної допомоги на утримання дочки не надає з лютого 2016 року, що він визнав у судовому засіданні.

Установленим судом обставинам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України та Сімейним кодексом України (далі - СК України).

Так, відповідно до ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Статтями 180-182, 184, 191 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У разі ухилення батьків від утримання дитини, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються судом у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При призначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Зазначений розмір, визначений у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону (ч. 2 ст. 184 СК України).

З огляду на те, що судом установлено, що відповідач не приймає участі у матеріальному утриманні дитини і весь обсяг обов'язків по її утриманню покладено на позивача, то це ставить сторони у нерівні умови.

Оскільки право позивача та її малолітньої дочки на матеріальне утримання з боку батька порушено, то воно підлягає судовому захисту.

Отже, суд вважає, що розмір аліментів, які слід стягувати з відповідача на дочку ОСОБА_3, повинен бути визначений у твердій грошовій сумі, оскільки відповідач ніде не працює, у розмірі 500 грн щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дочкою.

Таким чином, вимоги позивача в цій частині слід задовольнити частково.

Окрім того, відповідно до ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до статей 10, 57-60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана за допомогою належних та допустимих доказів довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Згідно зі статтями 11 та 212 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених сторонами вимог, на підставі доказів, які він оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

У цій справі позивач не довела належними та допустимими доказами того факту, що позивач має можливість матеріально утримувати окрім дочки ОСОБА_3 ще й позивача, адже, як стверджує відповідач та підтверджується матеріалами справи, він не працює, земельного та майнового паїв немає, що підтверджується довідками Виконавчого комітету Калитинської сільської ради Шаргородського району Вінницької області від 14 березня 2016 року № 318, 319 (а.с. 19, 20).

Отже, на переконання суду, у задоволенні вимог позивача щодо стягнення аліментів з відповідача на її утримання належить відмовити.

Таким чином, позов слід задовольнити лише частково.

Відповідно до пункту 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць, а тому рішення у цій справі у межах суми платежу за один місяць належить допустити до негайного виконання.

Підлягає стягненню з відповідача судовий збір в сумі 551,20 грн, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Керуючись статтями 10, 11, 57-60, 88, 212-215, 367 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого у АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 аліменти на дочку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі у розмірі 500 (п'ятсот) гривень щомісячно, починаючи з 25 лютого 2016 року і до досягнення дочкою повноліття.

У іншій частині позову відмовити.

Допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого у АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) в дохід держави 551 (п'ятсот п'ятдесят одну) гривню 20 копійок судового збору.

Згідно зі статтями 223, 294, 296 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Вінницької області через Шаргородський районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.Л.Строгий