АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ [1]

04 серпня 2016 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого - Немировської О.В.

суддів - Крижанівської Г.В., Чобіток А.О.

при секретарі - Сірій О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 06 квітня 2016 року,

встановила:

у березні 2016 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому з урахуванням уточнень просила стягнути на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку, посилаючись на те, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання їх сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 06 квітня 2016 року позов було задоволено, стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити рішення суду першої інстанції в частині розміру аліментів, які підлягають стягненню, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи.

Заслухавши доповідь судді Немировської О.В., пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Звертаючись до суду з позовом, позивач посилалась на те, що вона з 16 жовтня 2004 року по 23 жовтня 2015 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 та зазначала, що від шлюбу вони мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з нею та перебуває на її утриманні. Оскільки відповідач проживає окремо та ухиляється від надання матеріальної допомоги на утримання дитини, позивач просила суд задовольнити її вимоги.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 06 квітня 2016 року позов було задоволено, стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач як батько зобов'язаний утримувати дитину та з урахуванням матеріального становища платника аліментів визначив розмір аліментів у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку.

Такий висновок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, відповідає встановленим по справі обставинам.

Суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального права та послався на положення ст.ст.180, 181, 183, 191 СК України.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 16 жовтня 2004 року по 23 жовтня 2015 року, від шлюбу мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, неповнолітня дитина знаходиться на утриманні матері.

В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що він погоджується сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1 000 грн. Однак, такі доводи апелянта є необґрунтованими та не можуть бути підставою для зміни рішення суду.

Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають значення для справи.

Відповідно до ч.1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. В даному випадку підстави визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі відсутні.

При зверненні до суду з апеляційною скаргою, відповідачем було надано копію довідки, з якої вбачається що він займає посаду начальника дільниці в ТОВ «ВАТЦЕНРОДЕ» та отримує заробітну плату в розмірі 2 837 грн.

Таким чином, в даному випадку підстави визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі відсутні.

Так, судом першої інстанції при визначенні розміру аліментів було вірно враховано всі обставини справи та визначено розмір аліментів у 1/3 частині всіх видів заробітку відповідача.

Відповідач по справі є працездатною особою, має задовільний стан здоров'я, доказів на підтвердження утримання інших осіб, а також про те, що він позбавлений можливості надавати грошові кошти на утримання дитини у визначеному розмірі до суду не надано. Доказів про те, що його було звільнено з роботи, апелянт суду також не надав.

Крім того, матеріали справи містять заяву відповідача, з якої вбачається, що ним було визнано позовні вимоги у розмірі 1/3 частини від його заробітку, що враховуючи розмір його заробітної плати приблизно становить 1 000 грн.

За таких обставин, судом першої інстанції було повно та всебічно встановлено обставини справи, перевірено їх доказами, правильно застосовано норми матеріального права при дотриманні норм процесуального права, доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують, а тому рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 06 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді

№ справи: 755/4980/16-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/8525/2016

Головуючий у суді першої інстанції: Марцинкевич В.А.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.