441/237/16-ц 2/441/258/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.05.2016 року Городоцький районний суд Львівської області в складі:

головуючого - Ференц О.І.,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

позивача - ОСОБА_2

та її представника - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городок цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - ОСОБА_5, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

29.02.2016р. позивач звернулася до суду із позовом, покликаючись на те, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 19.12.2008р. їй належить на праві приватної власності житловий будинок № 5 на хуторі Шанове в с. Керниця Городоцького району Львівської області, що підтверджується витягом про реєстрацію права на нерухоме майно. У вказаному будинку проживають вона та її мама - ОСОБА_5. Зареєстрований, але не проживає у цьому будинку її рідний брат - ОСОБА_4.

Вказувала, що відповідач зареєстрований у її будинку з 03.07.1986р., що стверджується записами у будинковій книзі. З 2013р. ОСОБА_4 у будинку за місцем реєстрації не проживає, жодних витрат по утриманню будинку не несе, їй лише відомо, що він проживає у м. Львові зі своєю співжителькою. Факт непроживання відповідача у спірному будинку підтверджується актами обстеження від 30.12.2015р., 23.02.2016р., також це можуть підтвердити свідки.

На підставі ч.2 ст.405 ЦК України просила суд постановити рішення, яким визнати ОСОБА_4 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням в будинку № 5 на хуторі Шанове в с. Керниця Городоцького району Львівської області.

Позовні вимоги позивачем підтримано в судовому засіданні. Додатково представник позивача ОСОБА_3 пояснила, що будинок, в якому проживає позивач із матір'ю, належить позивачу на праві приватної власності. Відповідач зареєстрований у будинку, проте обрав для себе інше місце проживання, більше трьох років тому добровільно виселившись від матері та сестри. З цього часу він не цікавиться ні житлом, ні станом здоров'я своєї матері, яка є особою похилого віку. Жодних витрат по утриманні будинку ОСОБА_6 не несе, проживає він десь у Львові зі своєю співжителькою, веде розгульний спосіб життя. Вказане підтверджується актами обстеження, складеними представниками Керницької сільської ради Городоцького району, свідками, які зазначені в таких актах, та поясненнями свідків, даними в судовому засіданні.

Відповідач в судове засідання не зявився та не повідомив про причини своєї неявки, хоча був своєчасно та належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду справи, в тому числі через засоби масової інформації, а також від нього не надходило клопотання про відкладення розгляду справи.

Третя особа у справі - ОСОБА_5, в судове засідання не з'явилася, 13.04.2016р. від неї надійшла письмова заява про розгляд справи у її відсутності, позов просить задоволити.

Свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в судовому засіданні підтвердили, що є сусідами позивача і вже близько п'яти років не бачили ОСОБА_4 в будинку ОСОБА_2. Останній не навідується до будинку, маму похилого віку, яка проживає з позивачем, не відвідує. Зі слів односельчан їм відомо, що він проживає десь із новою співжителькою.

Заслухавши пояснення позивача, її представника та свідків, проаналізувавши підстави позовної заяви, оглянувши та оцінивши матеріали справи, дослідивши зібрані у справі докази, суд вважає, що у справі є в наявності достатньо матеріалів про права і взаємовідносини сторін для розгляду справи за відсутності відповідача і постановлення заочного рішення, оскільки прийняття такого рішення не суперечить закону та відповідає вимогам ст.224 ЦПК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_2, позивач у справі, на підставі Свідоцтва про право на спадщину від 19.12.2008р. (реєстраційний номер 3373) є одноосібним власником будинковолодіння № 5 на хуторі Шанове в с. Керниця Городоцького району Львівської області, що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно серії ССО № 306673 від 19.01.2009р. (а.с.4-5).

Згідно даних будинкової книги для прописки громадян, проживаючих в будинку в с. Керниця Городоцького району, виданої на ім'я ОСОБА_6, в будинку зареєстровані ОСОБА_5, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 (а.с.13-15).

Актами обстеження житловий умов від 30.12.2015р., 23.02.2016р. та 11.03.2016р., складеними представниками Керницької сільської ради Городоцького району Львівської області, підтверджується, що зі слів ОСОБА_2 та сусідів ОСОБА_4 не проживає у даному будинку, а проживає невідомо де (а.с.10-11).

Статтею 137 Конституції України гарантується право на житло. Згідно ч.3 цієї статті ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України в п.15 постанови від 01.11.1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», наявність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім'ї наймача (власника) приміщення, або для відмови їй у цьому.

Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною 1 ст.383 ЦК України встановлено право власника житлового будинку, квартири використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб.

Статтею 405 ЦК України встановлено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку.

Згідно роз'яснень постанови Пленуму Верховного суду України № 2 від 12.04.1985р. "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

Оскільки відповідач ОСОБА_4 більше трьох років у спірному будинковолодінні, яке належить позивачу, не проживає, добровільно покинув вказане приміщення, речей особистого вжитку та документів відповідача у спірному будинку немає, він без поважних причин не зявився в судове засідання та не довів суду поважності причин відсутності за адресою його реєстрації, суд приходить до висновку, що його слід визнати таким, що втратив право користування жилим приміщенням.

На підставі викладеного, керуючись ст.137 Конституції України, ст.405 ЦК України, ст.72 ЖК України, ст.ст.10, 11, 209, 212, 214-215, 224-226 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов задоволити.

Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користуванням жилим приміщенням у будинку № 5 на хуторі Шанове в с. Керниця Городоцького району Львівської області.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10-ти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області через Городоцький районний суд Львівської області протягом десяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.