НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

11 серпня 2016 рокуСправа № 322/779/16

Новомиколаївський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Гасанбекова С.С.,

при секретарі судового засідання Блажко О.П.,

за участю:

представника позивача - Денисенко Л.А.,

відповідача - ОСОБА_2,

прокурора - Онипка О.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за позовом: Новомиколаївської районної державної адміністрації Запорізької області, як органу опіки та піклування, в інтересах малолітнього ОСОБА_3,

до: ОСОБА_2

про: позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

20 липня 2016 року до Новомиколаївського районного суду Запорізької області надійшов вищезазначений цивільний позов, в якому позивач просить суд:

- позбавити батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, відносно малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2;

- стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь закладу або особи, у якої перебуватиме її син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти на його утримання, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив наступне.

У серпні 2015 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 народила сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, якого залишила у свого брата ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, який проживає разом зі своєю дружиною ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1. Мати вихованням та утриманням дитини не займається взагалі на протязі останніх 8 місяців 2016 року.

Відповідно до наказу начальника служби у справах дітей від 20.10.2015 № 82 ОСОБА_3 тимчасово влаштований в родину ОСОБА_5.

З того часу, ОСОБА_5 постійно опікується дитиною, його вихованням та утриманням, забезпечує необхідне харчування, медичний догляд та лікування. Для хлопчика є дитяче ліжко, коляска, дитячий одяг в достатній кількості, дитяче харчування тощо.

Фахівцями соціальної роботи Новомиколаївського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді неодноразово обстежувалися житлово-побутові умови проживання за адресою проживання ОСОБА_2, а саме: 17.03.2016, 22.03.2016 та 08.04.2016. Під час обстеження встановлено, що відповідач проживає разом зі своєю бабусею ОСОБА_6, 1937 року народження, яка постійно вживає спиртні напої. В будинку, в якому проживають вищевказані особи, безлад, відсутнє електропостачання, запас дров та продуктів харчування. Обробляти земельну ділянку та покращувати своє матеріальне становище родина наміру не має. Про свого сина відповідач взагалі не згадує, наміру виховувати дитину відповідач не має.

За час перебування ОСОБА_3 в сім'ї ОСОБА_5 відповідач жодного разу не відвідував свого сина, не телефонував, показуючи цим цілковиту байдужість до свого сина. Матеріально не допомагає, не піклується про здоров'я дитини, її фізичний та духовний розвиток.

Виходячи з наведеного та посилаючись на норми ст.ст. 164 - 166, 180 СК України, позивач просив задовольнити його вимоги та підтримав їх у судовому засіданні.

Прокурор у судовому засіданні також підтримав заявлений позов та зазначив про наявність підстав для позбавлення відповідача батьківських прав.

Відповідач у судовому засіданні визнав позов, проте зазначив, що немає наміру сплачувати аліменти на утримання дитини у зв'язку з відсутністю заробітків.

У судовому засіданні 11.08.2016 судом було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд, розглянувши матеріали та з'ясувавши обставини цивільної справи, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, та дослідивши наявні в справі докази в їх сукупності,

встановив:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є матір'ю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження від 08.09.2015 серії НОМЕР_1.

Згідно з поданням Любицької сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області від 29.03.2016 № 29 відповідач безвідповідально відноситься до виконання батьківських обов'язків. При перевірці було виявлено, що відповідач не має чим годувати дитину, в будинку та на присадибній ділянці брудно, не прибрано. ОСОБА_3 постійно проживає у брата відповідача в АДРЕСА_2.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Новомиколаївської райдержадміністрації Запорізької області про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, від 20.07.2016 № 01-01-17/0705, відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків стосовно утримання та виховання малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, чим негативно впливає на здоров'я, моральний та духовний розвиток дитини.

Факт повного ухилення відповідача від виконання батьківських обов'язків відносно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, також підтверджується отриманими судом показаннями свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_5, ОСОБА_11

Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має, зокрема особа, в сім'ї якої проживає дитина.

Однією з підстав для позбавлення батьківських прав, згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, є ухилення батьків від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками.

Згідно з частиною першою статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Вищенаведеними доказами в їх сукупності, в тому числі і фактом визнання відповідачем пред'явленого позову, підтверджується факт свідомого ухилення відповідача від виконання батьківських обов'язків щодо його дитини.

З огляду на викладене, зважаючи на відсутність у справі будь-яких доказів, якими б спростовувались доводи позивача, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про позбавлення відповідача батьківських прав є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Стосовно вимог про стягнення аліментів суд зазначає наступне.

За правилами статті 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини (ч. 2), при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину (ч. 3).

Відповідно до частини першої статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) можуть присуджуватися у частині від доходу її матері.

Згідно з частиною другою статті 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього кодексу (визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі).

Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Частиною першою статті 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Виходячи з наведених норм чинного законодавства, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

З огляду на викладене, суд визнає позов таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

За правилом частини третьої статті 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Оскільки позовна заява містила вимоги як майнового (про стягнення аліментів), так і немайнового характеру (про позбавлення батьківських прав), відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», за подання такої позовної заяви судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Позивача, згідно з п. 14 ч. 2 ст. 3, п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнено від сплати судового збору.

При цьому, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 80 ЦПК України, ціна позову у позовах про стягнення аліментів визначається сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців.

Отже, виходячи з мінімальної ставки судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, що, відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статі 4 Закону України «Про судовий збір», становить 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, та такої саме ставки судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, розмір судового збору, що підлягає стягненню з відповідача на користь держави становить 551,20*2 = 1 102,40 грн.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст.ст. 88, 208, 209, 212 - 215, 218, 223, 294, 296 ЦПК України, суд

вирішив:

1. Позов Новомиколаївської районної державної адміністрації Запорізької області, як органу опіки та піклування, в інтересах малолітнього ОСОБА_3 до ОСОБА_2 - задовольнити повністю.

2. Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьківських прав щодо її сина: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

3. Стягнути з ОСОБА_2 на користь закладу або особи, у яких перебуватиме її син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти на його утримання, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20 липня 2016 року, до повноліття ОСОБА_3.

4. Стягнути з ОСОБА_2, на користь держави судовий збір в сумі 1 102,40 грн. (одна тисяча сто дві гривні 40 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Запорізької області через Новомиколаївський районний суд Запорізької області.

Суддя С.С. Гасанбеков