Справа 206/2309/16-ц
Провадження 2/206/666/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" травня 2016 р. Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючий суддя Сухоруков А.О.,

при секретарі Колісник В. Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в :

21 квітня 2016року позивач ОСОБА_1 звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що перебувала з відповідачем у шлюбі від якого мають дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Діти знаходяться на утриманні позивача. Зі свого боку позивач прикладає усі зусилля для забезпечення потреб дітей, але це не дозволяє їй повністю забезпечити та задовольнити їх потреби на повноцінне харчування, купівлю необхідного дитячого одягу та взуття, ліків у разі хвороби та на інші потреби дітей. Відповідач не надає матеріальної допомоги.

На підставі викладеного позивач просить стягнути із ОСОБА_2 аліменти на її користь на утримання дітей у розмірі 1/2 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення старшою дитиною повноліття. (а.с.1).

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в розмірі на розсуд суду та просила їх задовольнити. Пояснила, що відповідач матеріальну допомогу дітям не надає.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився про дату, час та місце розгляду справи судом належним чином повідомлений. До суду надав заяву, в якій дану справу просив розглянути без його участі, позов визнав частково, вказав, що згоден платити аліменти у розмірі 1/3 частини. (а.с. 12).

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні було встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_1, актовий запис 440 (а.с.2) та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2., що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_2, актовий запис 708 (а.с.16).

Дані правовідносини регулюються Сімейним кодексом України.

Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У відповідності до ст. 181 СК України - способи виконання батьками обов'язку утримування дітей визначаються за домовленістю ними, а в разі відсутності такої домовленості кошти (аліменти) на утримання дітей стягуються за рішенням суду, вони присуджуються у частці від доходу матері, батька або у твердій грошовій сумі.

Положеннями ч. 2 ст. 182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В силу ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Враховуючи те, що нормами чинного законодавства, зокрема ст.180 СК України, визначений чіткий імперативний припис щодо обов'язку батьків утримувати їх дітей до досягнення ними повноліття, приймаючи до увагу ту обставину, що відповідач в дійсності є батьком ОСОБА_3 та ОСОБА_4, вимоги позивача про стягнення із відповідача аліментів є повністю обґрунтованими.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд приймає до уваги дійсні обставини справи, зокрема, положення ч. 2 ст. 182 СК України та обов'язок відповідача по належному утримуванню дітей.

За таких обставин суд вважає за доцільне стягнути із відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частки від усіх видів його доходу.

У відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року, із відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Керуючись ст.ст. 180-184, 191 Сімейного кодексу України, ст.ст.4-8, 10, 11, 18, 57-60, 88, 131, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, на утримання дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3 (однієї третьої) частини з усіх видів заробітку та інших доходів, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 21 квітня 2016 року і до досягнення повноліття старшою дитиною .

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Судове рішення допустити до негайного виконання у розмірі платежу за один місяць.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, судовий збір на користь держави у розмірі 551 грн. 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час оголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А.О. Сухоруков