Справа № 761/3893/16-ц
Провадження № 2/761/3599/2016
УХВАЛА

18 лютого 2016 року Суддя Шевченківського районного суду м. Києва Малинников О.Ф. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» про визнання недійсним договору поруки,

в с т а н о в и в :

У лютому 2016 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» про визнання недійсним договору поруки.

Відповідно до п.5 ст.119 ЦПК України до позовної заяви додаються документи про сплату судового збору.

Так, позивачем подано заяву без належного підтвердження сплати судового збору ( надано копію квитанції ).

Подана позовна заява не відповідає вимогам ч. 5 ст. 119 ЦПК України, відповідно до якої до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Слід зазначити, що відповідно до п. 26 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року, Законодавством не встановлено спеціальних вимог до оформлення платіжних документів, на підставі яких перераховуються суми судового збору. Таке перерахування здійснюється за загальними правилами згідно з вимогами Закону України від 05 квітня 2001 року № 2346-III "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" і відповідних нормативно-правових актів Національного банку України.

Відповідно до частини другої статті 9 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI "Про судовий збір" суд перед відкриттям провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. У зв'язку із цим суд повинен перевірити, щоб платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, що додаються до позовної заяви (заяви, скарги), містили відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір. При цьому, наприклад, платіжне доручення повинно бути підписано відповідальним виконавцем банку і скріплено печаткою установи банку з відміткою про дату надходження та дату виконання платіжного доручення (пункт 2.14 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті , затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004 року № 22 (зі змінами)).

Оскільки законодавством не встановлено певного порядку проставлення на розрахункових документах на переказ коштів відмітки про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, суди, виконуючи наведені вище вимоги закону, повинні перевіряти таке зарахування, використовуючи способи, передбачені Цивільним процесуальним кодексом України, зокрема в разі необхідності отримувати таку інформацію з Державної казначейської служби України, що забезпечує казначейське обслуговування цього фонду.

Відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Заявником до заяви додано копію квитанцій про сплату № 65 від 27.01.2016 року.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідно до п.2 ч.2 ст. 119 ЦПК України, позовна заява повинна містити ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі.

Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач (ч.1 с.30 ЦПК України).

Згідно ч.1 ст.26 ЦПК України, у справах позовного провадження особами, які беруть участь у справі, є сторони, треті особи, представники сторін та третіх осіб.

Відтак, позивачем не зазначено усіх учасників цивільного процесу.

Оскільки позивач, всупереч зазначеним положенням ч.2 ст.119 ЦПК не надала відповідних обґрунтувань та не визначила коло осіб, як учасників цивільного процесу. Тому позовна заява має бути залишена без руху відповідно до ст.ст. 119, 121 цього Кодексу з наданням заявникові строку для уточнення цього питання та усунення недоліків заяви.

Керуючись ст.ст.119, 120 та ч. 1 ст.121 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» про визнання недійсним договору поруки - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання копії ухвали та попередити що у разі невиконання ухвали у визначений термін, позовна заява буде вважатися неподаною.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя : Малинников О.Ф.