Справа № 308/1393/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2016 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі: головуючого судді Фазикош О.В., за участю секретаря Рабош А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород цивільну справу за позовом ТОВ «Страхове Товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,-

встановив:

Позивач ТОВ «Страхове Товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди.

Позовні вимоги мотивує тим, що між Товариством з додатковою відповідальністю «Страхове Товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» та ОСОБА_2, як пенсіонером, було укладено договір страхування, що посвідчений Полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/6652415 від 15.02.2014 р. із строком дії з 16.02.2014 р. до 15.02.2015 р., згідно з яким забезпечений транспортний засіб - автомобіль марки Daewoo Lanos, держномер 577 87 РЕ. При оформленні Полісу страхування № АС/6652415 від 15.02.2014 р. ОСОБА_2, як пенсіонер, отримав знижку у розмірі 50 % страхового платежу, що підтверджується відповідним записом у тексті страхового полісу. Разом з тим, як вбачається із Постанови Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.11.2014 р. по справі № 308/13933/14-п, 05.10.2014 р. близько 11:40 год. по вул. А. Волошина в м. Хуст сталася ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу - автомобіля марки Daewoo Lanos, держномер 577 87 РЕ під керуванням ОСОБА_1, та автомобіля марки «ВАЗ», держномер АО 9406 АВ під керуванням водія ОСОБА_3, по якій Відповідачку визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

На підставі Заяви на виплату страхового відшкодування по Страховій справі № 2782 від 15.12.2014 р. за підписом п. Слишкіна А. В. та відповідно до Страхового акту № АС 14СЬ-2782 від 25.12.2014 р. вказана подія визнана страховим випадком та прийнято рішення здійснити виплату страхового відшкодування потерпілій особі п. Слишкіну А. В. у розмірі 8383,19 грн. Сума страхового відшкодування розрахована шляхом зменшення 8893, 19 грн. вартості матеріальної шкоди без урахування ПДВ, встановленої на підставі ОСОБА_4 № 1320/14 розрахунку матеріальної шкоди, спричиненої власнику транспортного засобу від 12.11.2014 р., на 510, 00 грн. франшизи, передбаченої Полісом страхування № АС/6652415 від 15.02.2014 р. (8893, 19 - 510, 00 = 8383, 19). Виплата страхового відшкодування на суму 8383, 19 грн. проведена Позивачем на користь заявника (потерпілої особи) ОСОБА_4 Платіжним дорученням № 192 від 13.02.2015 р.

З огляду на те, що відповідно до Платіжного доручення № 192 від 13.02.2015 р. розмір виплаченого страхового відшкодування складає 8383, 19 грн., та беручи до уваги приписи п. 38-1.1 ст. 38-1 Закону № 1961-IV від 01.07.2004р., позивач просить стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з додатковою відповідальністю „Страхове Товариство з додатковою відповідальністю „Глобус 4191 (чотири тисячі сто девяносто одну) грн. 60 копійок витрат по виплаті страхового відшкодування та 1378, 00 грн. судового збору.

28.04.2016 р. позивач звернувся до суду із заявою про зменшення розміру позовних вимог, так позивач просить суд зменшити розмір позовних вимог із 4191,60 грн. на 100 грн. та повернути 1378, 00 грн. судового збору.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, уточненні позовні вимоги визнають повністю.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, з приводу уточнених позовних вимог не заперечує.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників процесу та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку.

Згідно до ст.. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до вимог п. п. 8, 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування майнової та моральної шкоди. Згідно з ч. ч. 1. 2 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а збитками є витрати, які особа зробила для відновлення свого порушеного права.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. ч.2 ст. 60 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. ч.4. ст. 60 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що між Товариством з додатковою відповідальністю «Страхове Товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» та ОСОБА_2, як пенсіонером, було укладено договір страхування, що посвідчений Полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/6652415 від 15.02.2014 р. із строком дії з 16.02.2014 р. до 15.02.2015 р., згідно з яким забезпечений транспортний засіб - автомобіль марки Daewoo Lanos, держномер 577 87 РЕ.

При оформленні Полісу страхування № АС/6652415 від 15.02.2014 р. ОСОБА_2, як пенсіонер, отримав знижку у розмірі 50 % страхового платежу, що підтверджується відповідним записом у тексті страхового полісу.

Вказана знижка надається на підставі п. 13.2 ст. 13 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-TV від 01.07.2004 року, за змістом якого, розмір страхового платежу за одним внутрішнім договором страхування зменшується на 50 відсотків, за умови, що страхувальником є громадянин України - учасник війни, інвалід II групи, особа,

яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесена до І або II категорії, пенсіонер, а забезпечений транспортний засіб має робочий об'єм двигуна до 2500 сантиметрів кубічних включно та належить цьому громадянину на праві власності. Зазначена пільга надається за умови особистого керування таким транспортним засобом особою, яка належить до визначених у цьому пункті категорій громадян України, без мети надання платних послуг з перевезення пасажирів або вантажу.

Відповідно до Постанови Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.11.2014 р. по справі № 308/13933/14-п, 05.10.2014 р. близько 11:40 год. по вул. А. Волошина в м. Хуст сталася ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу - автомобіля марки Daewoo Lanos, держномер 577 87 РЕ під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля марки «ВАЗ», держномер АО 9406 АВ під керуванням водія ОСОБА_3, по якій Відповідача визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Зазначені обставини свідчать про порушення умов надання 50% знижки страхового платежу відповідно до п. 13.2 ст. 13 Закону № 1961-IV від 01.07.2004 р., а саме: керування забезпеченим транспортним засобом здійснював не лише особисто Страхувальник (пільговик), а також і його дружина - ОСОБА_1, що є підставою для застосування до Відповідача майнової відповідальності за порушення умов страхування.

Відповідно до п. 38-1.1 ст. 38-1 Закону № 1961-ІУ від 01.07.2004 р., у разі якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, чи з порушенням умов, передбачених пунктом 13.2 статті 13 цього Закону (при укладенні договору страхування із застосуванням такого пункту), то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобовязана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування.

Так, на підставі Заяви на виплату страхового відшкодування по Страховій справі № 2782 від 15.12.2014 р. за підписом п. Слишкіна А. В. та відповідно до Страхового акту № АС 14СЬ-2782 від 25.12.2014 р. вказана подія визнана страховим випадком та прийнято рішення здійснити виплату страхового відшкодування потерпілій особі ОСОБА_4 у розмірі 8383, 19 грн.

Сума страхового відшкодування розрахована шляхом зменшення 8893,19 грн. вартості матеріальної шкоди без урахування ПДВ, встановленої на підставі ОСОБА_4 № 1320/14 розрахунку матеріальної шкоди, спричиненої власнику транспортного засобу від 12.11.2014 р., на 510, 00 грн. франшизи, передбаченої Полісом страхування № АС/6652415 від 15.02.2014 р. (8893, 19 - 510, 00 = 8383, 19), що міститься в матеріалах справи.

Виплата страхового відшкодування на суму 8383,19 грн. проведена Позивачем на користь заявника (потерпілої особи) ОСОБА_4 Платіжним дорученням № 192 від 13.02.2015 р..

Частиною 3 статті 22 Цивільного кодексу України (далі по тексту ЦК України) передбачено, що збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до пункту 38-1.1. ст. 38-1 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, чи з

порушенням умов, передбачених пунктом 13.2 статті 13 цього Закону (при укладенні договору страхування із застосуванням такого пункту), то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобовязана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування.

З огляду на те, що відповідно до Платіжного доручення № 192 від 13.02.2015 р. розмір виплаченого страхового відшкодування складає 8383, 19 грн., та беручи до уваги приписи п. 38-1.1 ст. 38-1 Закону № 1961-IV від 01.07.2004р., відповідач зобовязана відшкодувати позивачу 50 % виплаченого страхового відшкодування, тобто 4191, 60 грн.

При цьому суд враховує, що позивачем було зменшено розмір відшкодування до 100 грн..

Відповідно до ч. 2 ст. 31 ЦПК України, позивач має право протягом усього часу розгляду справи змінити підставу або предмет позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитися від позову, а відповідач має право визнати позов повністю або частково, пред'явити зустрічний позов.

Відповідно до ч.2 ст.11 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно з ч. 1 ст. 174 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву.

Враховуючи, що визнання відповідачем позову в частині відшкодування матеріальної шкоди не суперечить закону та не порушує права,свободи та інтереси інших учасників процесу, суд вважає за можливе прийняти визнання позову в цій частині відповідачем.

Судом встановлено, що внаслідок винних дій відповідача позивачу завданна матеріальна шкода, яка має бути відшкодована, а тому вважає, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача на його користь суми 100 грн. виплаченого страхового відшкодування є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Крім того, відповідачем заявлені позовні вимоги визнані в повному обсязі, тобто визнані всі ті обставини, на які позивач посилається на обгрунтування своїх позовних вимог.

Оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач повністю визнає позовні вимоги пред'явлені до нього за вищезазначеним позовом про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування в розмірі 100 гривень, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. Відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.

Відповідно до ст. 4 Закону України « Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: -за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана: юридичною особою 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати. Станом на момент звернення до суду з вказаною позовною заявою мінімальна заробітна плата у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня 2016 року становить 1378 гривень.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Керуючись ст.ст. 10, 57-59, 60-62, 174, 209, 213, 215-218, ЦПК України, 999, 1166, 1187, 1192, 1194 ЦК України, суд,

вирішив:

Позовну заяву ТОВ «Страхове Товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з додатковою відповідальністю „Страхове Товариство з додатковою відповідальністю „Глобус 100 (сто) грн. витрат по виплаті страхового відшкодування.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з додатковою відповідальністю „Страхове Товариство з додатковою відповідальністю „Глобус судові витрати в розмірі 1378,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів після проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_5