07.06.2016 Єдиний унікальний номер 205/5864/15-ц
07 червня 2016 року
Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі головуючого судді Федченко В.М., при секретарі Джурко Ю.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Аваль» в особі Дніпропетровської обласної дирекції до ОСОБА_2, третя особа: Вовк
ОСОБА_3, Орган опіки та піклування Ленінської районної у місті ради про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення,-
12 серпня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_4, Орган опіки та піклування Ленінської районної у місті ради про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення.
Пунктом 1.1. Договору іпотеки встановлено, що Іпотекодержатель має право у випадках невиконання Позичальником своїх зобовязань за Кредитним договором отримати задоволення за рахунок майна.
Договором іпотеки, пунктом 5.5.1. встановлено, що у випадках невиконання Іпотекодавцем письмової вимоги Іпотекодержателя про усунення порушених зобовязань за цим або кредитним договором встановлений Іпотекодержателем строк, такі вимоги Іпотекодержателя задовольняються за рахунок предмета іпотеки.
Отже, на підставі умов Кредитного договору, Договору іпотеки та норм чинного законодавства Позивачем було направлено письмову вимогу до Іпотекодавця (вих. № 1505 від 21.07.2015р.) про усунення порушення за кредитним договором, що підтверджується реєстром відправленої поштової кореспонденції, але зобовязання так і не були виконані.
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_5 позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити.
В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з'явився. Про місце, дату та час судового засідання сповіщений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Надіслав до суду заяву про застосування строків позовної давності, щодо вимог про стягнення пені.
В судове засідання третя особа ОСОБА_4 не з'явилася. Про місце, дату та час судового засідання сповіщена належним чином, про причини неявки суд не повідомила.
В судове засідання третя особа Орган опіки та піклування Ленінської районної у місті ради не з'явилася. Про місце, дату та час судового засідання сповіщена належним чином, про причини неявки суд не повідомила.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України.
Суд, вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
Позивач свої зобовязання виконав, кредит надав, але ОСОБА_4 належним чином свої зобовязання не виконувала допустивши прострочення платежів.
Позивачем було направлено письмову вимогу про усунення порушення за кредитним договором №1505 від 21.07.2015 року ОСОБА_2, іпотекодавцю, про усунення порушення за кредитним договором, що підтверджується реєстром відправленої поштової кореспонденції, але зобовязання так і не були виконані (а.с.12).
За змістомст. 526 ЦК Українизобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства.
Відповідно дост. 572 ЦК Українив силу застави кредитор (заставодержатель) має право уразі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).
Одним із видів застави нерухомого майна є іпотека. Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (ч. 1ст. 575 ЦК України).
Згідно з ч. 1ст. 12 Закону України «Про іпотеку»у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.
Пунктом 1.1. Договору іпотеки встановлено, що Іпотекодержатель має право у випадках невиконання Позичальником своїх зобовязань за Кредитним договором отримати задоволення за рахунок майна.
Договором іпотеки, пунктом 5.5.1. встановлено, що у випадках невиконання Іпотекодавцем письмової вимоги Іпотекодержателя про усунення порушених зобовязань за цим або кредитним договором встановлений Іпотекодержателем строк, такі вимоги Іпотекодержателя задовольняються за рахунок предмета іпотеки.
Відповідно до ч.1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.
Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням процедури продажу, встановленої ч.1 ст. 38 цього Закону, яка передбачає право Іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особіпокупцеві.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе встановити спосіб реалізації предмета іпотеки, а саме, домоволодіння №12, яке розташована за адресою: м. Дніпропетровськ, сел. Таромське, вулиця 8 Березня, який складається з: Б літня кухня шл.блок; Г-сарай шл.блок; Д-вхід в погріб шл.блок; Е-убиральня цегла; Ж-гараж; цегла; 3-сарай шл.блок; И-навіс; I -II,-споруди, загальна площа 89,2 кв. м., житлова площа 66,5 кв.м., шляхом його продажу та здійснення процедури продажу предмету іпотеки будь-яким способом будь-якій особі покупцеві з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, з дотриманням вимог ст.38 Закону України Про іпотеку та визначити початкову ціну предмета іпотеки для його подальшої реалізації на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.
07 червня 2014 року набрав чинності ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» № 1304-VII від 03.06.2014 року.
Відповідно до ст. 4 Закону України « Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» протягом дії цього Закону інші закони України з питань майнового забезпечення кредитів діють з урахуванням його норм.
За таких обставин, враховуючи зазначені вимоги Закону України « Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» суд вважає за необхідне виконання даного рішення зупинити в частині звернення стягнення на предмет іпотеки до припинення дії вказаного Закону.
Стосовно позовних вимог в частині виселення осіб, які зареєстровані (проживають) в будинку №12, яке розташоване за адресою: м. Дніпропетровськ, сел. Таромське, вулиця 8 Березня, то вказані вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Як передбачено ч. 1 ст. 40 Закону України "Про іпотеку", звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом.
Частини 2 і 3 зазначеної статті встановлюють певний порядок дій банку: після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільнять житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.
У пункті 43 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» судам роз'яснено, що при розгляді позову іпотекодержателя про виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення в разі задоволення вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки суд має враховувати таке.
Згідно з ч. 4 ст. 9, ст. 109 ЖК України, ст. ст. 39 - 40 Закону України "Про іпотеку" виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення, яке є предметом іпотеки, проводиться в порядку, встановленому законом. При цьому суд за заявою іпотекодержателя одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки за наявності підстав, передбачених законом, ухвалює рішення про виселення мешканців цього житлового будинку чи житлового приміщення.
При цьому примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов: якщо мешканці добровільно не звільнили житловий будинок чи житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки, протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника або в інший погоджений сторонами строк.
Враховуюче вищевикладене, суд приходить до висновку, що вказані вимоги є не конкретними, передчасними та їх задоволення є можливим лише після звернення стягнення на предмет іпотеки і невиконання мешканцями письмової вимоги іпотекодержателя про звільнення житлового приміщення у добровільному порядку.
Що стосується заяви відповідача про застосування строків позовної давності, зокрема до пені, суд вважає, що вони не підлягають задоволенню оскільки, не знайшли своє підтвердження матеріалами справи, позивач не звертався до суду з позовом про стягнення суми заборгованості, а позовні вимоги випливаю з інших правовідносин.
Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а у відповідності до положень ч.1. ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
З огляду на вищевикладене, аналізуючи здобуті по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги є законними, обгрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.
Судові витрати розподіляються відповідно до вимог ст.. 88 ЦПК України.
На підставі вищевикладеного і керуючись Постановою Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", Законом України «Про іпотеку», ст.ст.526, 549, 610, 611, 1054, ЦК України, ст.ст. 2, 10, 11, 57-60, 209, 212-215,224-226 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Аваль» в особі Дніпропетровської обласної дирекції до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_4, Орган опіки та піклування Ленінської районної у місті ради про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення задовольнити частково.
Визначити початкову ціну предмета іпотеки для його подальшої реалізації на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності, незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.
Виконання рішення в частині звернення стягнення зупинити на період дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті»
В задоволені інших позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2, 26 квтня ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН: НОМЕР_1 на користь Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Аваль» в особі Дніпропетровської обласної дирекції судові витрати в розмірі 3654,00 грн.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя В.М. Федченко