Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/248/16-ц

номер провадження 2/695/412/16

12 серпня 2016 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого - судді Середи Л.В.

при секретарі - Харині Л.А., Оніщенко Н.В.,

за учачтю представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золотоноша цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення матеріальної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення матеріальної шкоди. Свої вимоги мотивує тим, що він є володільцем автомобіля "ВАЗ-21043", д.н.з. "НОМЕР_1" на підставі довіреності власника транспорту серії ВТТ № 039437 від 09.02.2014 року. В ніч з 24 жовтня на 25 жовтя 2015 року близько 01.00 год. ночі позивач з ОСОБА_6 та ОСОБА_7, їхавши на цьому ж автомобілі, зупинились для відпочинку поблизу бару "Колиба" в селі Чапаєвка Золотоніського району. Випадково вони стали свідками того, як невідомі особи в нічний час незаконно зрубали дерево сосни на території охоронюваного лісу в селі Чапаєвка Золотоніського району та намагались викрасти його для власних потреб. ОСОБА_8 на той час працював на посаді головного спеціаліста відділу Державної екологічної інспекції у Черкаській області, а тому вони намагались затримати правопорушників, переслідуючи їх на автомобілі "ВАЗ-21043". Побачивши світло фар автомобіля, який наближався до них, невідомі правопорушники почали на мотоциклі, за кермом якого був ОСОБА_4, як пізніше потім узнали, почали тікати з місця пригоди та кидати порізану деревину під колеса транспортному засобу, чим свідомо перешкоджали переслідуванню і пошкодили автомобіль позивача, в'їхавши мотоциклом, а саме коляскою у водійські дверцята та ліве крило з підкрилком, а також пошкодили деревиною, яку скидали, передній фартух автомобіля, бампер, фару, рульовий наконечник, амортизатор. Коли вони наздогнали втікачів, якими виявились мешканці села Чапаєвка Золотоніського району ОСОБА_3 та ОСОБА_4, то ті зобов`язались відремонтувати пошкоджений ними автомобіль або віддати гроші на ремонт. Проте своєї обіцянки не виконали. Оскільки за кермом мотоцикла, яким було пошкоджено автомобіль позивача був ОСОБА_4, то саме він порушив Правила дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Але протокол про адміністративне правопорушення на час його вчинення не складався, так як порушники пообіцяли відшкодувати завдані збитки. Оскількидо теперішнього часу вони добровільно завдані збитки не відшкодували, то ОСОБА_2 змушений був звернутись до суду з позовом, в якому просив стягнути солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 та його матері ОСОБА_5, так як він є неповнолітнім, збитки в сумі 7780,0 грн.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 на задоволенні позовних вимог наполягав, посилаючись на письмові докази, що долучені до матеріалів справи.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у судовому засіданні обставини, що відбулись у ніч із 24 жовтня на 25 жовтя 2015 року близько 01.00 год. ночі ствердили, проте вважають, що своїми діями таких пошкоджень не могли завдати автомобілю. Відповідач ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснила, що син їй сказав, що Полив`яний вимагає гроші за дерево, а тому зранку вони поїхали до СБУ, де написали відповідну заяву. Визнає позов частково лише за побите крило автомобіля. Надалі відповідачі у судове засідання неодноразово не з`явились, не повідомивши суд про причини неявки, хоча про дату, час та місце судового розгляду ставились до відому належним чином.

Так як у справі достатньо матеріалів про права та обов`язки сторін, враховуючи думку представника позивача, розглядає справу за відсутності відповідачів.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу та вивчивши матеріали справи приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають до часткового задоволення з наступних підстав.

Згідно з ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Як вбачається з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

При цьому, з огляду на зміст ч. 5 ст. 1187 ЦК України, за якої обов'язок доводити підстави для звільнення від відповідальності за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, покладається на його володільця, закон містить вказівку на перерозподіл доказування та зобов'язує саме відповідача довести, що шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, було спричинено внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого, тобто не з його вини. Разом із тим шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, завжди є неправомірною та передбачає безвинну відповідальність власника такого джерела.

, Відповідно до ч. 1 ст. 1179 ЦК України неповнолітня особа (у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах.

Згідно з ч. 2 ст. 1179 ЦК України у разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками (усиновлювачами) або піклувальниками, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини.

Факт родинних відносин між ОСОБА_4 та ОСОБА_5, яка є його матір`ю, вони ствердили у судовому засіданні, та підтверджується довідкою Чапаєвської сільської ради за вих. № 8 від 12.01.2016 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 1190 ЦК України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим.

Як вбачається із Узагальнень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ судової практики розгляду судами цивільних справ про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки у 2010-2011 роках, згідно з ч. 4 ст. 61 ЦПК України постанова у справі про адміністративне правопорушення є обов'язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці події та чи вчинені вони цією особою. Проте вказана процесуальна норма не дає підстав за будь-яких обставин вважати не винною у ДПТ особу, відносно якої не порушувалось кримінальної справи і не складався протокол про адміністративне правопорушення. У цьому випадку вину такої особи може бути підтверджено чи спростовано іншими належними і допустимими доказами, передбаченими ЦПК України (ст. 57), зокрема висновком судової автотехнічної експертизи, письмовими доказами тощо.

У судовому засіданні з пояснень сторін та свідків встановлено, що дійсно в ніч з 24 жовтня на 25 жовтя 2015 року близько 01.00 год. ночі у лісовому масиві поблизу с. Чапаєвка Золотоніського району ОСОБА_3 та ОСОБА_4 втікаючи, пошкодили автомобіль "ВАЗ-21043", д.н.з. "НОМЕР_1", яким на підставі довіреності власника транспорту серії ВТТ № 039437 від 09.02.2014 року, користується ОСОБА_2, вїхавши мотоциклом у водійські дверцята та ліве крило з підкрилком, а також деревиною, яка скотилась з коляски (піддону) мотоцикла, на якому рухались відповідачі.

Даний факт ствердили у судовому засіданні як сторони, так і допитані свідки: ОСОБА_8 та ОСОБА_6.

Як вбачається з товарного чеку від 04.01.2016 року, який надав позивач, вартість запасних частин на ремонт автомобіля "ВАЗ-21043" складає 6600,0 грн., яка позивачем оплачена, а тому підлягає до вішкодування.

Відповідно до заказу-наряду № 8 від 26.10.2015 року вартість робіт по ремонту автомобіля "ВАЗ-21043" складає 1180,0 грн., проте акту приймання виконатих робіт чи іншого доказу оплати виконаних робіт позивачем суду не надано, а тому суд вважає, що вказана сума, як оплачена, позивачем не доведена, і відшкодуванню не підлягає.

За таких обставин суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог і стягує солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 кошти в сумі 6600,0 грн. - в порядку відшкодування матеріальних збитків.

Суд також вважає, що з відповідачів у солідарному порядку необхідно стягнути судові витрати відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

На підставі зазначеного та керуючись ст., ст. 1166, 1167, ст., ст. 1179, 1187, 1190 ЦК України та ст., ст. 10, 88, 209, ст., ст. 212, 213 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення матеріальної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 на відшкодування матеріальної шкоди кошти в сумі 6600,0 (шість тисяч шістсот) гривень.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 судовий збір в сумі 551,2 гривень.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області через Золотоніський міськрайонний суд протягом 10 днів з моменту отримання копії рішення.

Суддя: Середа Л.В.