Ухвала

іменем україни

23 березня 2016 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Штелик С.П., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 12 лютого 2016 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа - Перша Ужгородська нотаріальна контора, про визнання недійсним договору дарування квартири,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся до суду із вищезазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 07 листопада 2007 року між ним та ОСОБА_3 був укладений шлюб. На підставі рішення виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 25 червня 2008 року № 241 передано у приватну власність ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_1 і того ж дня видано свідоцтво про право власності на цю квартиру. Позивач вважає, що зазначена квартира, хоч і приватизована особисто ОСОБА_3, оскільки ним раніше використано своє право на приватизацію, стала об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Проте, ОСОБА_3 без його згоди подарувала спірну квартиру ОСОБА_4 згідно договору дарування від 26 червня 2009 року, що на думку позивача є підставою для визнання договору дарування недійсним. Позивач просив визнати недійсним договір дарування квартири від 26 червня 2009 року, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, посвідчений державним нотаріусом Першої Ужгородської нотаріальної контор Гончаренко Т.І. 26 червня 2009 року, зареєстрований у реєстрі за № 2-485 на ім'я ОСОБА_4

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 грудня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 12 лютого 2016 року, у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Встановивши, що квартира АДРЕСА_1, яка є предметом оспорюваного договору дарування, на день відчуження була особистою приватною власністю ОСОБА_3, відтак згода позивача на вчинення вказаного правочину не потрібна, суди дійшли обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2

Наведені в касаційній скарзі доводи не дають підстав для висновків про неправильне застосування судами норм матеріального права чи порушення норм процесуального права та не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись статтею 328 ЦПК України

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 12 лютого 2016 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа - Перша Ужгородська нотаріальна контора, про визнання недійсним договору дарування квартири.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ С.П. Штелик