У Х В А Л А

14 березня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України в складі

Яреми А.Г., Гуменюка В.І.,Охрімчук Л.І.,
розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд рішення Апеляційного суду Волинської області від 25 червня 2015 року, ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 жовтня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом знесення самочинно збудованого будинку,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Ратнівського районного суду Волинської області від 7 травня 2015 року позов задоволено. Зобов'язано ОСОБА_5 усунути перешкоди в користуванні належної ОСОБА_4 на праві приватної власності земельною ділянкою, що знаходиться в АДРЕСА_1, шляхом знесення самочинно збудованого житлового будинку на самовільно зайнятій частині земельної ділянки площею 27,1 кв.м. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням Апеляційного суду Волинської області від 25 червня 2015 року вказане рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 жовтня 2015 року касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилено, рішення Апеляційного суду Волинської області від 25 червня 2015 року залишено без змін.

У заяві ОСОБА_4 про перегляд судових рішень порушується питання про скасування рішення Апеляційного суду Волинської області від 25 червня 2015 року, ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 жовтня 2015 року з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України: неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, а саме статті 376 ЦК України.

Для прикладу наявності зазначеної підстави подання заяви про перегляд судового рішення ОСОБА_4 посилається на ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 червня 2015 року, 26 серпня 2015 року, 2 вересня 2015 року, 21 жовтня 2015 року.

Перевіривши доводи заявника, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що необхідність відкриття провадження у справі за вказаною заявою відсутня та в допуску справи до провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана з підстави неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Постановляючи ухвалу про залишення без змін рішення суду апеляційної інстанції, яким у задоволенні позову відмовлено, суд касаційної інстанції виходив із того, що знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності. Знесення нерухомості, збудованої з істотним відхиленням від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотним порушенням будівельних норм і правил, можливе лише за умови, що неможлива перебудова нерухомості відповідно до проекту або відповідно до норм і правил, визначених державними правилами та санітарними нормами, або якщо особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від такої перебудови. За таких обставин позивач повинен був надати докази на підтвердження того, що перебудова житлового будинку неможлива, щодо технічної можливості знесення частини житлового будинку, що розташована на самовільно зайнятій ділянці, а також можливості такого знесення з урахуванням наявності іншої частини цього ж житлового будинку, що розташована на земельній ділянці, яка на законних підставах належить відповідачеві.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 червня 2015 року, що надана заявником як приклад, залишені без змін судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій про часткове задоволення позову про знесення самочинного будівництва. У вказаній справі суд касаційної інстанції виходив з того, що самочинно зведений гараж без відповідного дозволу, з істотними порушеннями будівельних норм і правил, що порушує права суміжного землекористувача, підлягає знесенню за рахунок відповідача. При цьому судом враховано, що відповідач відмовляється добровільно усунути порушення прав позивача та здійснити перебудову гаражу таким чином, щоб запобігти спричиненню шкоди житловому будинку позивача.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 серпня 2015 року, що надана заявником як приклад, скасовано рішення суду апеляційної інстанції та залишено в силі рішення суду першої інстанції про задоволення позову про знесення об'єкту самочинного будівництва. У даному випадку суд касаційної інстанції дійшов такого висновку через те, що житловий будинок та сараї зведені без будь-яких дозвільних документів на проведення будівельних робіт, без затвердженого проекту, їх зведенням порушуються права власника житлового будинку, що знаходиться у їх спільному користуванні, а тому неможлива їх перебудова відповідно до проекту. Крім того, судами встановлено, що технічна можливість перебудови об'єкта нерухомості відсутня, а відповідачі відмовляються від перебудови самовільно зведених споруд.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 2 вересня 2015 року, що надана заявником як приклад, залишено без змін рішення суду апеляційної інстанції про задоволення позову про усунення перешкод у користуванні власністю та стягнення моральної шкоди. У зазначеному випадку суд касаційної інстанції дійшов висновку, що відповідачем самовільно було здійснено прибудову, улаштовано каналізаційну трубу і прокладено вентиляційні канали близько до вікон належної позивачам квартири, чим погіршено технічний стан цього житлового приміщення, а тому на підставі висновків судових будівельно-технічних експертиз відповідача зобов'язано здійснити демонтаж каналізаційної труби, що проходить під підлогою квартири позивачів із подальшим її перенесенням.

Ухвала колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 жовтня 2015 року, що надана заявником, як приклад, якою судове рішення суду апеляційної інстанції скасоване, а справа передана на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, не містить правової позиції щодо спірних правовідносин, а вказує на допущені судом апеляційної інстанції порушення норм процесуального права та необхідність їх усунення для правильного вирішення спору, а також нез'ясування судом належним чином фактичних обставин справи.

Порівняння змісту наданих для прикладу судових рішень зі змістом судового рішення, про перегляд якого подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції під час розгляду двох чи більше справ за тотожних предмета спору, підстав позову та за аналогічних обставин і однакового регулювання нормами матеріального права спірних правовідносин дійшов протилежних висновків щодо заявлених вимог.

У зв'язку з цим, підстава для перегляду судового рішення у зв'язку з неоднаковим застосуванням судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, передбачена пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, відсутня.

Ураховуючи наведене, вважати зазначену заяву обґрунтованою немає підстав.

Керуючись статтями 355, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховним Судом України справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом знесення самочинно збудованого будинку за заявою ОСОБА_4 про перегляд рішення Апеляційного суду Волинської області від 25 червня 2015 року, ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 жовтня 2015 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А.Г. Ярема
В.І. Гуменюк Л.І. Охрімчук