УХВАЛА

Справа № 564/990/16-ц

20 травня 2016 року

Суддя Костопільського районного суду Рівненської області Цвіркун О. С.

розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики

ВСТАНОВИВ:

19.05.2016 року представник позивач ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, належне на праві власності ОСОБА_3 (ОСОБА_4В.) (житловий будинок з надвірними будівлями, земельну ділянку, автомобіль), та заборони ОСОБА_3 (ОСОБА_4В.) чи будь-кому іншому вчинити дії з ним (продаж, дарування, та інше відчуження) до ухвалення рішення по справі .

В обґрунтування даної заяви заявник зазначив, що ОСОБА_1 звернулася до Костопільського районного суду із позовом до ОСОБА_3 (ОСОБА_4В.) про стягнення заборгованості за договором позики в сумі 275000 грн. Вказані кошти ОСОБА_3 зобовязувалася повернути позивачу до кінця 2014 року, однак до цього часу це не зробила. Заявник вважає, що найбільш доцільним та дієвим видом забезпечення позову, який належить застосувати є арешт усього рухомого та нерухомого майна, що належить відповідачу, оскільки дана обставина унеможливить вчинення будь-яких дій з ним (продаж, дарування та інше відчуження) до ухвалення рішення у даній справі, а також сприятиме належному виконанню процесуальних обовязків останньої.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суддя дійшов до висновку, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно до положень ч.2 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинні бути зазначені причини у звязку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, необхідні для забезпечення позову.

Однак, заявники не додали до заяви документів та доказів, які б підтверджували необхідність застосування вказаного заходу забезпечення позову в залежності від можливого утруднення чи не виконання рішення суду по справі.

Із заяви вбачається, що ними вибрано вид забезпечення позову такий, як накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, належне на праві власності відповідачу.

З аналізу п.1 ч.1 ст. 152 ЦПК України вбачається, що накладення арешту на майно відповідача допускається лише за умови, що майно належить відповідачу.

Проте на час розгляду заяви про забезпечення позову жодних відомостей про належність на праві власності відповідачеві будь-якого рухомого чи нерухомого майна заявником не надано.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

У відповідності до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», забезпечення позову допускається лише після відкриття провадження у справі (за винятком випадку, передбаченого ст. 151 ч. 4 ЦПК України).

Як встановлено судом, позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором подана до суду 19.05.2016 року разом із даною заявою про забезпечення позову.

20.05.2016 року судом у відповідності до ч.3 ст. 122 ЦПК України здійснено запит до адресно-довідкового бюро сектору УДМС України в Рівненській області про надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача.

На даний час запитувана інформація до суду не надійшла, що унеможливлює вирішення суддею питання про відкриття провадження у справі на час надходження заяви про забезпечення позову.

Таким чином на час розгляду заяви про забезпечення позову, судом не відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики, а тому забезпечення позову на даний момент не допускається.

На підставі викладеного, керуючись ст. 151-153, 208-210 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову поданого до суду ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Рівненської області через Костопільський районний суд протягом пяти днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

СуддяОСОБА_5