Справа № 323/2384/15-ц
№ провадження 2/323/11/16
РІШЕННЯ

іменем УКРАЇНИ

10.02.2016 м. Оріхів

Оріхівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Мінаєва М.М,

секретаря - Тахтаул А.Л.,

за участю

відповідача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2015 року до Оріхівського районного суду Запорізької області надійшов позов ТОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, про стягнення заборгованості за кредитним договором в солідарному порядку.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що йому належить право грошової вимоги до відповідачів за Кредитним договором № 2760-05кф від 30.11.2005 року, укладеним між відповідачем ОСОБА_1 та ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (з подальшими змінами) (надалі Кредитний договір), та Договором поруки № 137605п, укладеним між відповідачем ОСОБА_1, ОСОБА_2 та зазначеним банком 30.11.2005 року (надалі Договір поруки). За умовами вказаного Кредитного договору, ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» надало відповідачу ОСОБА_1 кредит в сумі 25000,00 грн. строком до 15.11.2015 року під 20% річних, а відповідач ОСОБА_3 за Договором поруки зобовязалась перед банком відповідати за виконання зобовязань відповідача ОСОБА_1 за Кредитним договором. У грудні 2012 року ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» передало право грошової вимоги за вказаними договорами в порядку факторингу на користь позивача. Відповідачі своїх зобовязань за Кредитним договором та Договором поруки не виконують, у звязку з чим станом на 31.05.2015 року у них виникла заборгованість в розмірі 15149,07 грн. Відповідачі свої зобовязання добровільно не виконують, що змусило позивача звернутись до суду за захистом своїх прав.

Розгляд справи неодноразово відкладався через неявку позивача, участь якого була визнана судом обовязковою.

Позивач явку представника не забезпечив, просив розглянути справу за його відсутності на підставі наявних в справі матеріалів, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідач ОСОБА_1 проти позову заперечував, посилаючись на те, що він повністю достроково погасив кредит, що підтверджується сукупністю відповідних квитанцій.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась, про причини неявки не повідомила, заяв чи клопотань не подала.

Дослідивши надані сторонами письмові докази, проаналізувавши законодавство, як регулює спірні правовідносини, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню, на підставі такого.

Судом встановлено, що 30.11.2005 року між відповідачем ОСОБА_1 та ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» був укладений Кредитний договір.

Пунктами 2.1-2.3 Кредитного договору передбачено, що Банк надає Позичальнику грошові кошти в розмірі 25000,00 грн. на строк по 15.11.2015 року включно на умовах, передбачених в цьому Договорі, а Позичальник зобовязується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати свої зобовязання і повному обсязі у терміни, передбачені цим Договором.

Відповідно до п. 2.2 Кредитного договору Позичальник сплачує проценти за користування кредитом у розмірі 20,00% річних за весь строк фактичного користування кредитом, з правом зміни процентної ставки банком без укладання додаткової угоди.

Відповідно до п. 2.4 Кредитного договору погашення кредиту та процентів за ним здійснюється позичальником щомісячно відповідно до графіку, що міститься у Додатку 3 1 до Кредитного договору.

Додатком № 1 до Кредитного договору встановлено, що щомісячний платіж в погашення кредиту становить 208,33 грн.

Пунктом 5.4.4 Кредитного договору передбачено, що позичальник має право повернути кредит та (або) сплачувати проценти за користування ним за згодою банку.

Користуючись цим правом, відповідач протягом 2005-2012 років здійснював платежі за Кредитним договором у розмірі більшому, не передбачено Додатком № 1.

Згідно наданих відповідачем квитанцій, у вересні 2010 року сума кредиту була погашена ним повністю, а в подальшому він продовжував сплачувати проценти за користування кредитом.

17.12.2012 року відбулась заміна кредитора у зобовязаннях, що виникли з Кредитного договору та Договору поруки у звязку з наступним.

За Договором відступлення прав вимоги від 17.12.2012 року ПАТ «Акціонерний промислово-інвестиційний банк» відступив в порядку купівлі-продажу своє право грошової вимоги за Кредитним договором та Договором поруки на користь ТОВ «Кредитні ініціативи».

Відповідно до ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Відповідно до ч. 1 ст. 1084 ЦК України якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові.

Загальна сума сплачених відповідачем коштів в погашення кредиту станом на день набуття позивачем права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1, згідно наданих ним квитанцій, перевищує суму 36000,00 грн.

Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 ст.1054 Цивільного кодексу України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, тобто норми про договір позики.

На підставі ч.1 ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ч.1 ст.1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Частиною 1 ст.1056-1 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Згідно ст.ст. 610, 612 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення.

Таким чином, факт невиконання відповідачем кредитних зобовязань за Договором не підтверджується матеріалами справи, а тому позов не підлягає задоволенню.

Враховуючи вищенаведене, на підставі ст. ст. 6, 554, 626-629, 610, 611, 612, 617, 625, 1048, 1049, 1050, 1054 - 1056-1, 1078, 1084 ЦК України, керуючись ст. ст. 1, 8, 88, 213-215, 224 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У позові Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, відмовити.

Повний текст рішення складений 12.02.2016 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Запорізької області через Оріхівський районний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня його проголошення, а у разі, якщо рішення було ухвалене без участі особи, яка його оскаржує, - протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Оріхівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_4