провадження 2/331/136/2016
справа 331/7673/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2016 р. Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі

головуючого судді Смолки І.О.,

при секретарі Качан К.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом

публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що відповідно до укладеного договору № б/н від 14.12.2007 року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 8000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов'язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором.

Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав.

Станом на 31.08.2015 року відповідач має заборгованість - 28096.89 грн., яка складається з наступного:

7798.99 грн. - заборгованість за кредитом;

15887.83 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2595.93 грн. - заборгованість за пенею та комісією;

а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500.00 грн. - штраф (фіксована частина). 1314.14 грн. - штраф (процентна складова).

Позивач просить суд стягнути з відповідача суму боргу по кредитному договору 28 096,89 грн. та судовий збір.

У судовому засіданні сторони відсутні.

Представник позивача у своїй заяві просить суд розглядати справу у його відсутності, позов підтримує, у разі неявки відповідача, ухвалити заочне рішення.

Відповідач у своїй заяві просить суд розглядати справу у його відсутності, проти позову заперечує, надав суду заяву, в якій просить суд застосувати строк позовної давності.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав:

судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 14.12.2007 року ОСОБА_1 отримав у позивача кредит у розмірі 8000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов'язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором.

Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав.

Станом на 31.08.2015 року відповідач має заборгованість - 28096.89 грн., яка складається з наступного:

7798.99 грн. - заборгованість за кредитом;

15887.83 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2595.93 грн. - заборгованість за пенею та комісією;

а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500.00 грн. - штраф (фіксована частина). 1314.14 грн. - штраф (процентна складова).

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач зазначає, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява, разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, які викладені на банківському сайті, складає між сторонами по справі договір, що підтверджується підписом у заяві.

Проте, Умови і Правила надання банківських послуг, підписані головою правління банку, на них відсутній підпис ОСОБА_1 Умови не мають його підпису, його реквізитів, відсутня і дата їх складання або підпису сторонами, а також жодної ідентифікуючої ознаки на предмет їх невід»ємності від Заяви позичальника. У заяві не зазначено, що неврегульовані у ній питання регулюються відповідно до Умов та правил надання банківських послуг..

Таким чином, підстав вважати, що банком отримана згода ОСОБА_1 на укладання кредитного договору з урахуванням вказаних Умов, на які посилається позивач, не має, а тому правовідносини між сторонами з приводу кредитування регулюються тільки Заявою позичальника, строк виконання за якою встановлений з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Строк дії картки 2 роки, картка отримана 14.12.2007 року.

З наданого позивачем розрахунку вбачаться, що 10.11.2011р. відповідачем було здійснено останній платіж в сумі 50 грн. Після цієї дати платежі не надходили.

Наведене свідчить, що позивачем пропущено термін позовної давності для звернення до суду.

Згідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Зокрема, ч. 2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення. Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу. У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України кредитор протягом усього часу - до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобов'язання вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом з нарахованими процентами - ст. 1048 ЦК України), що підлягає сплаті. Несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню у межах позовної давності по кожному із платежів.

Такий висновок узгоджується із правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 6 листопада 2013 року № 6-116цс13, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.

Щодо повернення кредиту в повному обсязі, повернення терміну позовної давності слід рахувати зі спливом останнього місяця дії картки (ст..261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору. Так правова позиція зазначена в постанові Верховного суду України від 19.03.2014 по справі №6-14цс14.

Згідно ч. З, 4 ст. 267 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Керуючись ст.ст.10,11,212-215 ЦПК України, ст. ст. 257, 267 ЦК України, суд

в и р і ш и в :

У задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя Смолка І.О.