№ 201/3481/16-ц
провадження 2-з/201/95/2016
УХВАЛА

11 березня 2016 року м. Дніпропетровська

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Антонюк О.А., ознайомившись з заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» та приватного нотаріусу Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 10 березня 2016 року звернувся до суду з позовом до відповідачів ПАТ КБ «ПриватБанк» та ПН ДМНО ОСОБА_2 про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11 березня 2016 року провадження по цій справі було відкрито та призначено проведення судового засідання.

Разом з позовом позивачем до суду було подано заяву про забезпечення позову в якій він просить суд зупинити стягнення заборгованості, що здійснюється на підставі виконавчого напису нотаріуса, що оскаржується, а також заборонити відповідачу ПАТ КБ «ПриватБанк» та Жовтневому ВДВС ДМУЮ вчиняти буд-які дії стосовно всього майна, оскільки в провадженні суду перебуває зазначена справа та у випадку прийняття судом рішення про задоволення позову його виконання буде утруднено, в звязку з тим, що відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого напису нотаріуса та державним виконавцем накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження.

У частині 2 статті 151 ЦПК України вказано, що повинно бути зазначено у заяві про забезпечення позову.

Як вбачається з заяви про забезпечення позову в ній не обґрунтовано необхідність застосування саме таких видів забезпечення позову, які зазначено у заяві; не зазначено, яким чином може сприяти виконанню рішення суду вказаний захід забезпечення позову; не зазначає на стосовно якого саме майна слід заборонити вчиняти будь-які дії; не зазначено обставини та не надано документи, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; не вказує інші відомості, потрібні для забезпечення позову (ідентифікаційний номер фізичної особи (позивача та відповідача), оскільки згідно ч. 3 ст. 210 ЦПК України якщо ухвала має силу виконавчого документа і підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень, така ухвала оформлюється з урахуванням вимог, встановлених Законом України «Про виконавче провадження», яким визначено вимоги до виконавчого документа (ухвала суду) та зазначено, що він повинний містити також індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника за наявності (для фізичних осіб - платників податків).

Частиною 8 статті 153 ЦПК України передбачено, що суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 ЦПК України, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи наведене, вважаю необхідним вказану заяву повернути, оскільки вона була подана без додержання вимог ч. 2 ст. 151 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 151, ч. 8 ст. 153 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Повернути ОСОБА_1 заяву про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» та приватного нотаріусу Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя