Справа № 202/9180/15-ц
Провадження № 2/202/574/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2016 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: Волошина Є.В.

за участю секретаря Величко А.А.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного навчального закладу «Дніпропетровський центр професійно-технічної освіти туристичного сервісу», треті особи міністерство освіти і науки України, департамент освіти і науки Дніпропетровської обласної державної адміністрації про стягнення недоплаченої суми стипендії,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до Індустріального районного суду з позовом до Державного навчального закладу «Дніпропетровський центр професійно-технічної освіти туристичного сервісу» про стягнення недоплаченої суми стипендії. В обґрунтування позову зазначила, що вона з 01 вересня 2012 року по 26 червня 2015 року навчалась в ДНЗ «Дніпропетровський центр професійно-технічної освіти туристичного сервісу» та отримувала стипендію з вересня 2012 року по червень 2015 року в розмірі 275 грн. Однак, розмір цієї стипендії не відповідає нормам чинного законодавства. Так, її батько ОСОБА_4, на день вступу її до ліцею, мав стаж підземних робіт понад 17 років, що підтверджується довідкою, виданою ПАТ «ДЕТЕК ПавлогнрадВугілля». З урахуванням ч. 1 ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», ОСОБА_1 має право на отримання стипендії у розмірі прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. Однак, за весь час навчання, стипендія їй нараховувалась на загальних підставах та була нижчою за рівень прожиткового мінімуму, встановленого законом. На підставі викладеного, з урахуванням фактичної отриманої стипендії, вважає, що адміністрація ліцею не донарахувала їй та не виплатила стипендії у розмірі 30881 грн., яку й просить стягнути з відповідача на її користь.

Ухвалою суду від 01 квітня 2016 року до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору були залучені міністерство освіти і науки України та департамент освіти і науки Дніпропетровської обласної державної адміністрації.

В судовому засіданні позивач зі своїм представником позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили позовну заяву задовольнити.

Представник Державного навчального закладу «Дніпропетровський центр професійно-технічної освіти туристичного сервісу» позовні вимоги не визнав у повному обсязі. Зазначив, що при зарахуванні до ДНЗ «Дніпропетровський центр професійно-технічної освіти туристичного сервісу» позивач не надала документів які б підтверджували її право на отримання стипендії згідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці». Вперше з цим питанням до адміністрації ДНЗ «Дніпропетровський центр професійно-технічної освіти туристичного сервісу» звернувся батько позивача ОСОБА_4 12 травня 2014 року. Згідно відповіді, яка була надана міністерством освіти та науки України, порядок щодо сплати стипендій передбачених ч. 1 ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» не визначено. Крім того зазначив, що ДНЗ «Дніпропетровський центр професійно-технічної освіти туристичного сервісу» фінансується за рахунок місцевого бюджету, а тому ДНЗ «Дніпропетровський центр професійно-технічної освіти туристичного сервісу» є неналежними відповідачем по справі.

Представники міністерства освіти і науки України та департаменту освіти і науки Дніпропетровської обласної державної адміністрації в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлені були належним чином, причини неявки суду не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у їх відсутність не подавали.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 зазначив, що є батьком ОСОБА_1 У 2012 році він подавав документи до ДНЗ «Дніпропетровський центр професійно-технічної освіти туристичного сервісу» на вступ до їх навчального закладу його доньки - ОСОБА_1 До документів ним була подана довідка про стаж підземних роботи, але її у нього не прийняли та повернули. У 2014 році він звернувся до ДНЗ «Дніпропетровський центр професійно-технічної освіти туристичного сервісу» за розясненнями щодо виплати стипендії його доньки, однак стипендію ОСОБА_1 так і не підняли. Стаж підземних робіт на день подання документів складав 16 років.

Вислухавши доводи та пояснення сторін, допитавши свідка, вивчивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків.

Згідно з наказом Державного навчального закладу «Дніпропетровський центр професійно-технічної освіти туристичного сервісу» № 6 «3-УДЗ» від 28 серпня 2012 року ОСОБА_1 було зараховано до складу учнів прийнятих на навчання за денною формою навчання за державним замовленням (а.с. 9-11) .

Батьком ОСОБА_1 є ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.8) та в судовому засіданні неоспорювалося сторонами.

ОСОБА_4, станом на 21 червня 2012 року мав стаж роботи у вугільній промисловості 16 років та 11 місяців, на підземних роботах з повним робочим днем в шахті 16 років 11 місяців, що підтверджується довідкою ПАТ «ДЕТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» від 21 червня 2012 року №1/7160 (а.с.18).

Згідно ч.1 ст.5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» шахтарі, що мають стаж підземної роботи не менш як три роки, діти, батьки яких мають стаж підземної роботи не менш як 15 років, діти шахтарів, які загинули внаслідок нещасного випадку на виробництві, шахтарів-інвалідів I та II групи зараховуються поза конкурсом за особистим вибором спеціальності до державних і комунальних вищих та професійно-технічних навчальних закладів України для навчання за рахунок коштів державного і місцевих бюджетів з наданням місць у гуртожитках на час навчання та гарантованою виплатою за рахунок коштів державного бюджету стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб.

Сторонами також не заперечувався той факт, що ОСОБА_1 дійсно навчалась в ДНЗ «Дніпропетровський центр професійно-технічної освіти туристичного сервісу» з 01 вересня 2012 року по 26 червня 2015 року та отримувала стипендію у розмірі 275 грн. щомісячно.

Вищезазначений розмір стипендії за період з вересня 2012 року по червень 2015 року також підтверджується довідкою про доходи ОСОБА_1, виданою ДНЗ «Дніпропетровський ЦПТОТС» (а.с. 13).

Аналіз ч.1 ст.5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» вказує на право ОСОБА_1 отримувати стипендію у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, однак за весь час навчання позивачці нараховувалась стипендія на загальних підставах та була нижчою за рівень прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У відповідності до ст.12 Закону України «Про Державний бюджет України на 2012 рік» установлено у 2012 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу: з 01 липня 2012року становить 1102 гривень, з 01 жовтня - 1118 гривень, з 01 грудня 1134 грн.

У відповідності до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2013 рік» встановлено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб становить: з 01 січня - 1147 гривень, з 01 грудня 1218 гривень.

У відповідності до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» встановлено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб на 2014 рік становить 1218 гривень.

Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» прожитковий мінімум на одну працездатну особу з 01 січня 2015 року становить 1218 гривень.

Таким чином, розмір стипендії ОСОБА_1, з урахуванням сплаченої за нижчезазначеними періодами, повинна була складати:

У вересні жовтні 2012 року: (1102+1118)- (275+275)= 1670грн.; в листопаді 2012 року:1118-275 = 843 грн.; у грудні 2012 року: 1134- 275= 859 грн.; з січня 2013 року по листопад 2013 року включно: (1147х11) (275х11)= 9592 грн.; у грудні 2013 року: 1218- 275 = 943 грн.; за 2014 рік (1218х12)- (275х12) = 11316 грн.; з січня пл. червень 2015 року: (1218х6) (275х6)=5658 грн.

Тобто, загальна сума недорахованої та невиплаченої стипендії становить 30881,00 грн.

Отже, суд прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 до ДНЗ «Дніпропетровський центр професійно-технічної освіти туристичного сервісу» знайшов своє підтвердження в судовому засіданні та підлягає задоволенню.

Між тим, суд відхиляє доводи представника відповідача, про необґрунтованість позовних вимог, з посиланням на те, що в заяві про вступ до ліцею ОСОБА_4 не зазначив відомості про те, що його донька має будь-які пільги на отримання стипендії відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», оскільки, зі слів ОСОБА_4, довідку про стаж підземних робіт в нього не прийняли, хоча дана довідка була видана останньому 21 червня 2012 року саме для вступу до ДНЗ «Дніпропетровський центр професійно-технічної освіти туристичного сервісу».

Доводи відповідача про те, що ДНЗ «Дніпропетровський центр професійно-технічної освіти туристичного сервісу» фінансується за рахунок місцевого бюджету, а тому ДНЗ «Дніпропетровський центр професійно-технічної освіти туристичного сервісу» є неналежним відповідачем у справі є безпідставним, оскільки відсутність грошей або порядку виплати стипендії за ч.1 ст.5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» не є підставою для відмови у задоволенні позову.

При вирішенні справи суд також враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, висловленою у рішенні від 08.11.2005 року у справі «Кечко проти України», відповідно до якої відсутність бюджетного фінансування не може бути причиною невиконання покладених на ДНЗ «Дніпропетровський центр професійно-технічної освіти туристичного сервісу» зобов'язань, передбачених чинним законодавством, так як реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

Відповідно до ст.88 ЦПК України із відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 487 грн. 20 коп.

Керуючись: ст.121 Конституції України, ст.5 Закону України « Про підвищення престижності шахтарської праці» ст.ст. 3, 7, 11, 15, 60, 61, 88, 212-215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Державного навчального закладу «Дніпропетровський центр професійно-технічної освіти туристичного сервісу», треті особи міністерство освіти і науки України, департамент освіти і науки Дніпропетровської обласної державної адміністрації про стягнення недоплаченої суми стипендії задовольнити.

Стягнути з Державного навчального закладу «Дніпропетровський центр професійно-технічної освіти туристичного сервісу» на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) недораховану та невиплачену стипендію за період з 01 вересня 2012 року по 30 червня 2015 року в розмірі 30881 (тридцять тисяч вісімсот вісімдесят одна) гривень 00 копійок.

Стягнути з Державного навчального закладу «Дніпропетровський центр професійно-технічної освіти туристичного сервісу» на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп.

Повний текст рішення буде виготовлений до 15 серпня 2016 року.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Є.В.Волошин