У х в а л а

25 липня 2016 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Демяносов М.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду Чернівецької області від 16 квітня 2014 року, ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 31 липня 2014 року в справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_2 до департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання гаражів самочинним будівництвом, зобов'язання знести самочинне будівництво, заборону тимчасової стоянки автомобілів, надання дозволу на влаштування евакуаційних сходів, стягнення моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

У червні 2013 року ОСОБА_3, ОСОБА_2 звернулися до суду із указаним позовом, у якому просили: визнати самочинним будівництвом гаражі літ. «Г», «М», «Е», «Д», «Ж», які розташовані на земельній ділянці біля АДРЕСА_1 самочинним будівництвом; зобов'язати КЖ РЕП № 9 знести вказані гаражі; заборонити тимчасову стоянку автотранспортних засобів ззовні на подвір'ї житлового будинку АДРЕСА_1 та відповідальність за виконання вказаного рішення покласти на мешканців вказаного будинку; надати ОСОБА_2 дозвіл на влаштування евакуаційних сходів до житлового будинку АДРЕСА_2 з боку суміжної земельної ділянки, яка закріплена за будинком АДРЕСА_1, для технічного обслуговування згідно робочого проекту; стягнути з Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в сумі 15 тис. грн та на користь ОСОБА_3 в сумі 5 тис. грн; винести окрему ухвалу на ОСОБА_4 за вчинення ним кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 351, 356, 365 КК України, яку направити в прокуратуру.

В обґрунтування позову зазначали, що гаражі, які належать відповідачам, є самочинно збудованими. Чернівецька міська рада, як власник вищевказаної земельної ділянки, не приймала рішення про надання ОСОБА_6 права на її користування та здійснення на ній будівництва гаражу. Використання мешканцями будинку АДРЕСА_1 земельної ділянки, яка прилягає до будинку АДРЕСА_2 та будинку АДРЕСА_3 для розміщення транспортних засобів є пожежонебезпечним. Вважають, що будівництво вищевказаних гаражів та використання земельної ділянки для розміщення транспортних засобів порушує їх право на влаштування евакуаційних сходів у своїй квартирі на випадок надзвичайної ситуації, що і стало підставою для звернення до суду.

Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 24 лютого

2014 року у задоволенні позову ОСОБА_3, ОСОБА_2 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Чернівецької області від 16 квітня 2014 року рішення місцевого суду в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_3, ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про винесення окремої ухвали скасовано. В решті рішення місцевого суду залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 31 липня 2014 року касаційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 відхилено. Рішення апеляційного суду Чернівецької області від 16 квітня 2014 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, ОСОБА_3 просять скасувати рішення апеляційного суду Чернівецької області від 16 квітня 2014 року, ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 31 липня 2014 року, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 324 (Глава 2 Розділу V) ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи чи обов'язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку та рішення й ухвали апеляційного суду, ухвалені за результатами апеляційного розгляду.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 324 (Глава 2 Розділу V) ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи чи обов'язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 1, 3, 4, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 20, 24, 25, 26, 27, 28, 29 частини першої ст. 293 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку і ухвали апеляційного суду, якщо вони перешкоджають подальшому провадженню у справі.

Відповідно до роз'яснень викладених у п. 6 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 14 червня 2012 року «Про судову практику розгляду цивільних справ у касаційному порядку» у разі оскарження ухвали апеляційного суду, яка не перешкоджає подальшому провадженню у справі (наприклад, про відкриття апеляційного провадження у справі, відкладення розгляду справи), подання скарги на ухвалу суду, що не підлягає касаційному оскарженню, а також при поданні касаційної скарги особою, яка не має передбаченого ст. 324 ЦПК права на касаційне оскарження, у тому числі особою, яка не брала участі у справі, про права та обов'язки якої суд першої чи апеляційної інстанції питання не вирішував, суддя-доповідач відповідно до цієї норми ЦПК постановляє ухвалу про повернення касаційної скарги.

Оскільки відповідно до ст. 324 ЦПК України оскарження у суді касаційної інстанції ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 31 липня 2014 року не передбачено, то касаційна скарга ОСОБА_2, ОСОБА_3 в цій частині підлягає поверненню.

Відповідно до п. 4 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо є ухвала про відхилення касаційної скарги цієї особи або про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою цієї особи на це саме рішення чи ухвалу.

Оскільки є ухвала про відхилення касаційної скарги цих осіб на це саме рішення апеляційного суду, яким по суті було переглянуто рішення суду першої інстанції та залишено його без змін, то відповідно у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3 в частині оскарження рішення апеляційного суду слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 324, 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Касаційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 в частині оскарження ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 31 липня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_2 до департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання гаражів самочинним будівництвом, зобов'язання знести самочинне будівництво, заборону тимчасової стоянки автомобілів, надання дозволу на влаштування евакуаційних сходів, стягнення моральної шкоди повернути заявникам.

Відмовити ОСОБА_2, ОСОБА_3 у відкритті касаційного провадження за їх касаційною скаргою в частині оскарження рішення апеляційного суду Чернівецької області від 16 квітня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_2 до департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання гаражів самочинним будівництвом, зобов'язання знести самочинне будівництво, заборону тимчасової стоянки автомобілів, надання дозволу на влаштування евакуаційних сходів, стягнення моральної шкоди.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ М.В.Демяносов