Справа № 307/456/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

14 червня 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючої Готри Т.Ю.,

суддів Джуги С.Д., Кеміня М.П.,

при секретарі : Волощук В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 22 березня 2016 року в справі за позовом публічного акціонерного товариства «Закарпаттяобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за спожиту електричну енергію,-

в с т а н о в и л а :

У лютому 2016 року публічне акціонерне товариство «Закарпаттяобленерго» (далі ПАТ «Закарпаттяобленерго») звернулося до суду з даним позовом, в якому указувало на те, що в ході проведеного обстеження електроустановки представниками позивача у відповідача ОСОБА_1 за адресою : с.Теребля, вул.Н.Росул, б/н, було виявлено порушення, а саме накид дротів навантаження на лінію електропередач власність ПАТ «Закарпаттяобленерго», про що у відповідності до п.53 Правил користування електричною енергією для населення (далі ПКЕЕН), затверджених постановою КМУ від 26.07.1999 року за №1357, було складено Акт №113227 від 11.08.2015 року, а комісією по розгляду актів про порушення ПКЕЕН Тячівського РЕМ у відповідності до Порядку визначення розміру і відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок викрадення електричної енергії, затвердженого постановою КМ України від 08.02.2006 року за №122 (далі Порядок), Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ України від 04.05.2006 року за №562 (далі Методика) та п.53 ПКЕЕН, було проведено визначення обсягу і вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення відповідачем ПКЕЕН та встановлено, що останнім заподіяно збитки ПАТ «Закарпаттяобленерго» в особі Тячівського РЕМ на суму 3259,88 грн., що становить 4901 кВт/год. недооблікованої електричної енергії.

Посилаючись на наведене позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Закарпаттяобленерго» в особі Тячівського РЕМ суму боргу за спожиту електричну енергію в розмірі 3259,88 грн. та судовий збір в розмірі 1378 грн.

Рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 22 березня 2016 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Закарпаттяобленерго» 3259,88 грн. заподіяних збитків та 1378 грн. сплаченого судового збору.

У апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1 просить скасувати зазначене рішення, як постановлене з порушенням норм матеріального і процесуального права, і ухвалити нове рішення, яким відмовити ПАТ «Закарпаттяобленерго» у позові. Вказує на те, що позовні вимоги є недоведеними, він не має жодного відношення до подій, що сталися на місці проведення перевірки, він не здійснював накид дротів навантаження на лінії електропередач і не порушував ніяких норм законодавства. А також, що він не зареєстрований та не проживає за вказаною у Акті про порушення №113227 від 11.08.2015 року адресою, Акт було складено за його відсутності, викладена в ньому інформація є неправдивою, а тому вважає, що подання позову до нього є безпідставним.

У судовому засіданні представник апелянта ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримав.

Представник позивача ПАТ «Закарпаттяобленерго» ОСОБА_3 апеляційну скаргу не визнала, просила таку відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Заслухавши доповідача, пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Задовольняючи позов ПАТ «Закарпаттяобленерго», суд першої інстанції виходив із того, що відповідач ОСОБА_4 є користувачем електроенергії в будівлі б/н по вул.Н.Росул, с.Теребля, де 11 серпня 2015 року було виявлено порушення ПКЕЕН, а саме накид дротів навантаження на лінію електропередач, внаслідок чого спожита електроенергія не обліковувалась і не оплачувалась, чим було заподіяно збитків ПАТ «Закарпаттяобленерго», які відповідач в добровільному порядку відшкодовувати відмовляється.

Проте, колегія суддів із висновком суду першої інстанції погодитись не може, оскільки такий не ґрунтується на вимогах закону з огляду на наступне.

Відповідно до статей 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтями 58 і 59 ЦПК України встановлено належність і допустимість доказів.

Однак, в матеріалах справи відсутні належні і допустимі докази на підтвердження тієї обставини, що саме відповідач ОСОБА_1 вчинив розкрадання електричної енергії, а саме здійснив накид дротів навантаження на лінію електропередач власність ПАТ «Закарпаттяобленерго» за адресою : с.Теребля, вул.Н.Росул,б/н.

Наявний у матеріалах справи Акт про порушення №113227 від 11 серпня 2015 року не стверджує доводів позивача про здійснення відповідачем порушення ПКЕЕН за адресою с.Теребля, вул.Н.Росул, так як згідно довіреності, копія якої міститься у матеріалах справи, ОСОБА_1 є зареєстрованим за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.33). Така ж адреса відповідача ОСОБА_1 зазначена і у позовній заяві ПАТ «Закарпаттяобленерго», за якою він проживає.

Крім цього, у матеріалах справи відсутні докази, що відповідач є споживачем електричної енергії за адресою, яка зазначена у Акті, а також докази належності «будівлі» відповідачу, як помилково вважав встановленим суд першої інстанції. Як вбачається з доданих позивачем фото світлин до заперечень на апеляційну скаргу позивача, то «будівлею» є залізна будка, з якої здійснено накид дротів навантаження на лінію електропередач. Однак докази про належність цієї залізної будки, або ж земельної ділянки, на якій вона розташована, саме відповідачу, у матеріалах справи відсутні.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

З аналізу вищенаведеної норми слідує, для застосування такої міри цивільно-правової відповідальності як відшкодування шкоди (майнової чи моральної), необхідна наявність чотирьох умов відповідальності, а саме: вина відповідача; протиправна поведінка відповідача; наявність шкоди; причинний звязок між протиправною поведінкою та завданою шкодою.

Згідно зі ч.1 та ч.2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: 1)втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2)доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

Враховуючи, що в матеріалах справи відсутні належні і допустимі докази на підтвердження тієї обставини, що діями відповідача ОСОБА_1 позивачу було завдано збитків, а саме відсутні докази його вини, протиправної поведінки, за відсутності яких відсутні підстави для відшкодування майнової шкоди, тому суд першої інстанції помилково дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 3259,88 грн. завданих збитків.

Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції у відповідності до п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України підлягає скасуванню, як постановлене з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, з ухваленням по справі нового рішення, яким у позові ПАТ «Закарпаттяобленерго» слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 313, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 22 березня 2016 року скасувати.

У позові публічному акціонерному товариству «Закарпаттяобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за спожиту електричну енергію відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржено в касаційному порядку на протязі двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча :

Судді :