Справа № 202/1123/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(з а о ч н е)

18 квітня 2016 року Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська в складі: головуючого судді Марченко Н.Ю., за участю секретаря судового засідання Шишляннікова О.В., представника позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа - Шоста дніпропетровська державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач просить визнати за ним право власності на 1/2 частину домоволодіння № АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті його матері ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що дане домоволодіння належало ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 2 червня 2005 року Шостою дніпропетровською державною нотаріальною конторою. 16 листопада 2005 року ОСОБА_5 був укладений договір дарування, відповідно до якого остання подарувала вказане домоволодіння його синові ОСОБА_4 Рішенням Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 9 липня 2008 року був визнаний недійсним заповіт та довіреність, складені ОСОБА_5 на його ім'я, а також визнано недійсним договір дарування будинку № АДРЕСА_1, укладений 16 листопада 2015 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_4, та визнано за його братом ОСОБА_6 право власності на 1/2 частину домоволодіння № АДРЕСА_1. У зв'язку з визнанням договору дарування домоволодіння недійсним, у січні 2015 року він звернувся до нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини після смерті матері, але нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через пропуск ним строку для прийняття спадщини. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 3 липня 2015 року йому був визначений додатковий строк для прийняття спадщини після смерті матері. У визначений рішенням суду строк він звернувся до нотаріальної контори, проте постановою нотаріуса йому було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину з тих підстав, що на час смерті ОСОБА_5 право власності на спадкове майно за нею не було зареєстровано. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 травня 2014 року право власності на 1/2 частину домоволодіння № АДРЕСА_1 визнано за ОСОБА_3 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року. Посилаючись на те, що йому та ОСОБА_6 як спадкоємцям першої черги після смерті матері належить по 1/2 частині спірного домоволодіння, позивач звернувся з цим позовом.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позов підтримала та наполягала на його задоволенні.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у судове засідання не з'явилися, про час і місце судового розгляду повідомлялися належним чином, заперечень проти позову не надали, у зв'язку з чим справу розглянуто в їх відсутність на підставі наявних даних та доказів у заочному порядку.

Представник третьої особи - Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність.

Суд, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав:

Судом встановлено, що матері позивача ОСОБА_5 на праві власності належало домоволодіння № АДРЕСА_1.

29 серпня 2003 року ОСОБА_5 видала довіреність на ім'я ОСОБА_2 на право розпорядження належним їй домоволодінням.

16 листопада 2005 року ОСОБА_2 на підставі довіреності від імені матері ОСОБА_5 уклав договір дарування зі своїм сином ОСОБА_4, відповідно до якого домоволодіння № АДРЕСА_1 було подаровано ОСОБА_4

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5 померла.

Після її смерті рішенням Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 9 липня 2008 року за позовом іншого сина ОСОБА_6 визнано недійсним заповіт ОСОБА_5 на ім'я ОСОБА_2, визнано недійсною довіреність, видану ОСОБА_5 на ім'я ОСОБА_2 на право розпорядження належним їй домоволодінням № АДРЕСА_1, визнано недійсним договір дарування зазначеного домоволодіння, укладений 16 листопада 2005 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4, та визнано за ОСОБА_6 право власності на 1/2 частину цього домоволодіння в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_5

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 3 липня 2015 року позивачу ОСОБА_2 був визначений додатковий строк для прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_5

У визначений рішення суду строк позивач звернувся до Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті матері, але постановою нотаріуса від 5 листопада 2015 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину домоволодіння № АДРЕСА_1 з тих підстав, що право власності на вказане домоволодіння на час смерті спадкодавця не було за нею зареєстровано.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з статтею 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Частиною 1 статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має право подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Враховуючи, що договір дарування домоволодіння № АДРЕСА_1, укладений 16 листопада 2005 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2, який діяв від імені матері ОСОБА_5, рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 9 липня 2008 року визнано недійсним, позивач разом із іншим сином спадкодавця ОСОБА_6 є спадкоємцем першої черги, тобто кожний має право на спадкування 1/2 частини спірного домоволодіння, та на даний час у встановленому порядку прийняв спадщину, що відкрилася після смерті матері, звернувшись у строк, визначений йому рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 3 липня 2015 року, до нотаріальної контори з відповідною заявою, але позбавлений можливості оформити свої права на спадкове майно в позасудовому порядку у зв'язку з відмовою нотаріуса в видачі свідоцтва про право на спадщину, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, а саме за позивачем необхідно визнати право власності на 1/2 частину домоволодіння № АДРЕСА_1, яке складається з житлового будинку літ. «А-1» загальною площею 65,7 кв.м., житловою площею 49,1 кв.м., прибудови літ. «А1-1», ганку літ. «а-1», літньої кухні літ. «Б», погребу під літ. «Б», літньої кухні літ. «б», убиральні літ. «Г», сараю літ. «Д», душу літ. «Е», гаражу літ. «Ж», сараю (тимч.) літ. «И», дашку до літ. «И», споруд № 1-9, І, ІІ (вигрібна яма, вхід до підвалу, колодязь, колонка, огорожа, сходи, тротуари, доріжки та майданчики, трубопровід, хвіртки, цоколь), в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_5

Крім того, при зверненні до суду позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 594,21 грн. Оскільки позов задоволено, відповідно до вимог статті 88 ЦПК України суд присуджує стягнути з кожного з відповідачів на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 297,11 грн.

Керуючись ст. ст. 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину домоволодіння № АДРЕСА_1, яке складається з житлового будинку літ. «А-1» загальною площею 65,7 кв.м., житловою площею 49,1 кв.м., прибудови літ. «А1-1», ганку літ. «а-1», літньої кухні літ. «Б», погребу під літ. «Б», літньої кухні літ. «б», убиральні літ. «Г», сараю літ. «Д», душу літ. «Е», гаражу літ. «Ж», сараю (тимч.) літ. «И», дашку до літ. «И», споруд № 1-9, І, ІІ (вигрібна яма, вхід до підвалу, колодязь, колонка, огорожа, сходи, тротуари, доріжки та майданчики, трубопровід, хвіртки, цоколь).

Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору в розмірі 297 (двісті дев'яносто сім) грн. 11 коп. з кожного.

Це заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська протягом 10 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Н.Ю. Марченко