Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

Справа № 185/5885/16-ц

Провадження № 2/185/3263/16

18 липня 2016 року м. Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючий - суддя Бабій С.О., за участю секретаря судового засідання Шмик К.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Куйбишевської районної у місті Донецьку ради про визнання права власності на нерухоме майно ,

ВСТАНОВИВ

До Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області звернувся ОСОБА_1 з позовом до Куйбишевської районної у місті Донецьку ради про визнання права власності .

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилався на те, що на підставі договору купівлі-продажу від 05.12.2006 р. позивачу на праві власності належить квартира АДРЕСА_1, яке 14.12.2006 зареєстровано в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, проте при переїзді із зони АТО вказаний документ було втрачено, тому позивач просить визнати право власності на зазначену квартиру.

Позивач до суду не зявився, надав суду заяви про розгляд справи за його відсутністі, позовні вимоги підтримує.

Відповідач до суду не зявився, про причини неявки не повідомив.

Суд постановив ухвалу про розгляд справи за наявними матеріалами заочно.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, оцінивши докази кожний окремо та у сукупності на їх належність, допустимість, достовірність та достатність суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 05.12.2006 р. укладеного між ОСОБА_1 як покупцем та ОСОБА_2 як продавцем, ОСОБА_1, РНОКПП: НОМЕР_1, набув права приватної власності на

однокімнатну квартиру за адресою АДРЕСА_2, загальною площею (кв.м): 30,4, Житловою площеюа (кв.м): 16,7, про що 14.12.2006 р. внесено запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно ( а.с. 5-7).

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 16 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню, а право визнанню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 16, 392 ЦК України, , ст. ст. 10, 11, 60, 88, 179, 212-215, 224-226 ЦПК України, -

ВИРІШИВ

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1.

Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем у десятиденний строк з моменту отримання копії рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Позивачем рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом десяті днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя С. О. Бабій