ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________________________
Справа №636/5041/15-ц
Провадження № 2/636/238/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Чугуївський міський суд Харківської області у складі:
головуючого судді Оболєнської С.А.,
за участю секретаря судового засідання Гамоліної О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Чугуївського міського суду Харківської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дата ОСОБА_1» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,
ТОВ «Дата ОСОБА_1» звернулося до суду з позовною заявою до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором № 26/2008 від 18.07.2008 року в сумі 345938,94 грн., внаслідок невиконання зобовязань по поверненню кредиту.
В позовній заяві позивач зазначив, що між ПАТ «Банк Кіпру» і відповідачем ОСОБА_2 18.07.2008 року укладено кредитний договір № 26/2008, згідно з яким відповідачу було надано кредит у сумі 220000,00 грн.
Відповідач в свою чергу зобовязався прийняти, належним чином використати та повернути банку вказані кошти у строки, визначені в кредитному договорі, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених кредитним договором. Однак, в порушення зазначених умов кредитного договору відповідач свої зобовязання не виконав.
18.07.2008 року між ПАТ «Банк Кіпру» та відповідачем ОСОБА_3 укладено договір поруки № 26/2008-П, відповідно до якого вона поручилася за виконання ОСОБА_2 обовязків по кредитному договору та несе з ним солідарну відповідальність.
08.12.2014 року між ПАТ «Неос Банк», яке є правонаступником усіх прав та обовязків ПАТ «Банк Кіпру», та ТОВ «Дата ОСОБА_1» укладено договір факторингу №2, відповідно до якого ПАТ «Неос Банк» відступило, а ТОВ «Дата ОСОБА_1» прийняло на себе зобовязання за вищевказаним кредитним договором, зокрема, право вимоги до боржника за кредитним договором.
На підставі викладеного позивач просить стягнути з відповідачів суму заборгованості, яка станом на 01.10.2015 року становить 345938,94 грн.
Від представника позивача у судове засідання надійшла заява, згідно якої він позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити, проводити розгляд справи у його відсутності та у разі неявки у судове засідання належним чином повідомленого відповідача ухвалити по справі заочне рішення (а.с.46,73).
Відповідачі у судове засідання повторно не зявилися, причину неявки суду не повідомили, про дату та час розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином, про що свідчать зворотні повідомлення про вручення поштового відправлення, які містяться в матеріалах справи (а.с.57,58,63,64,70,71), оскільки згідно з ч.5 ст.74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою їх місця проживання, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином, письмові заперечення проти позову з посиланням на докази, якими вони обґрунтовуються, не надали, заяв про розгляд справи у їх відсутності не надходило.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 18 липня 2008 року між ПАТ «Неос Банк» та відповідачем ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 26/2008, згідно з яким відповідачу надано кредит на придбання автомобіля марки «HUNDAY Grandtur» автосалоні ТОВ «БМК-АВТО» в сумі 220000,00 грн., зі сплатою 21,0 % річних, строком з 18.07.2008 року по 18.07.2013 року (а.с.6,7,).
Відповідно до п.п.2.2.7 п.2 ч.2 кредитного договору за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченої заборгованості одночасно із сплатою боргу.
Згідно п.п.2.3.3 п.2.3 ч.2 кредитного договору у разі недотримання позичальником умов кредитного договору банк має право розірвати договір та достроково стягнути наданий раніше кредит, проценти по ньому та можливі штрафні санкції.
Банком на адресу відповідача ОСОБА_2 направлено вимогу про досудове врегулювання спору (а.с.17,18), однак до теперішнього часу заборгованість не сплачена.
08.12.2014 року між ПАТ «НЕОС Банк», яке є правонаступником усіх прав та обовязків ПАТ «Банк КІПРУ», та ТОВ «Дата ОСОБА_1» укладено договір факторингу №2, відповідно до якого ПАТ «НЕОС Банк» відступило, а ТОВ «Дата ОСОБА_1» прийняло на себе зобовязання за вищевказаним кредитним договором, зокрема, право вимоги до боржника за кредитним договором (а.с.37-45).
На підставі викладеного, позивач, відповідно до вимог ст. 1050 ЦК України, п.п.2.3.3 п.2.3 ч.2 кредитного договору, вимагає від відповідача ОСОБА_2 повернення всієї суми заборгованості по кредиту, сплати відсотків за його користування та пені, нарахованої за прострочення виконання зобовязань.
Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 26/2008 від 18.07.2008 року станом на 01.10.2015 року складає 345938 грн. 94 коп., з яких:
- 220000,00 грн. заборгованість за кредитом;
Відповідно до вимог ст.ст. 526, 546, 1054, 1055 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Згідно ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Наслідки порушення договору позичальником встановлені ст. 1050 ЦК України, якою встановлено право кредитора у випадку прострочення повернення чергової частини кредиту вимагати дострокового повернення частини суми позики, що залишилася.
Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином згідно до умов договору.
Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання, а відповідно до ч.1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).
Вивчивши матеріали справи, проаналізувавши діюче законодавство з питань, що регулюють предмет спору, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача в частині стягнення заборгованості з відповідача ОСОБА_2 в повному обсязі.
Щодо позовних вимог банку, заявлених до відповідача ОСОБА_3, суд приходить до висновку про необгрунтованість позову в цій частині, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 ст. 554 ЦПК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає пере кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Згідно договору поруки від 18 липня 2008 року за № 26/2008-П поручителем щодо виконання зобовязань ОСОБА_2 по кредитному договору 26/2008 від 18 липня 2008 року є ОСОБА_4 (а.с.12), а не ОСОБА_3, як зазначено в позові.
Отже, відповідач ОСОБА_3 не є належним відповідачем по справі.
Судом визнавалася явка представника позивача обовязковою для дачі пояснень з приводу зазначених обставин. Позивачем же на адресу суду надійшла заява про підтримання позову та розгляду справи у відсутності їх представника на підставі наявних у справі доказів, будь-яких клопотань або уточнень за позовом позивачем не надано.
Враховуючи вищевикладене, в задоволенні позову в цій частині позовних вимог суд відмовляє.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 5189,08 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 169, 209, 212, 214, 215, 218, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Дата ОСОБА_1» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: С.А. Оболєнська