У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Кафідова О.В., розглянувши касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - на додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 15 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 05 липня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання договору дарування недійсним,

в с т а н о в и в:

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 24 липня 2015 року, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 28 вересня 2015 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 січня 2016 року, у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

У листопаді 2015 року ОСОБА_4 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва із заявою про ухвалення додаткового рішення, посилаючись на те, що під час ухвалення рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 24 липня 2015 року не було вирішено питання про судові витрати, а саме: витрати, понесені ним за проведення експертизи.

Враховуючи наведене, просив ухвалити додаткове рішення, яким вирішити питання про стягнення з ОСОБА_2 на його користь грошові кошти на проведення експертизи в сумі 9 568 грн.

Додатковим рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 15 квітня 2016 року, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 05 липня 2016 року, заяву задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 судові витрати, пов'язані з проведенням експертизи в розмірі 9 568 грн.

У касаційній скарзі представник заявника просить скасувати додаткове рішення суду першої та ухвалу суду апеляційної інстанцій, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Згідно з ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Ухвалюючи додаткове рішення, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний суд, правильно виходив з того, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 24 липня 2015 року у задоволенні позову відмовлено, а отже витрати за проведення судової експертизи, понесені відповідачем підлягають стягненню з позивача на користь останнього в порядку ч. 1 ст. 88 ЦПК України.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку про те, що судами при розгляді справи були допущені порушення норм процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судового рішення.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - на додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 15 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 05 липня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання договору дарування недійсним, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ О.В. Кафідова