Справа № 135/1272/16-ц
Провадження у справі № 2/135/211/16
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

04.07.2016 м. Ладижин

Суддя Ладижинського міського суду Вінницької області ОСОБА_1, розглянувши позовну заяву ОСОБА_2 до Ладижинської міської ради Вінницької області про порушення закону України «Про захист прав споживачів»,

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою про захист прав споживача та зобов'язання провести перерахунок та повернути незаконно нараховані та сплачені кошти по рішенню № 316 від 22 жовтня 2014 року за період з 1 грудня 2014 року по 1 березня 2016 року, що містить посилання на ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» та постанову Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», як на підставу для звільнення від сплати судового збору.

Перевіривши зазначену позовну заяву й додані до неї матеріали, приходжу до висновку про залишення позовної заяви без руху, оскільки вона подана без додержання вимог ст.119 ЦПК України, виходячи з наступного.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов'язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Порядок звернення до суду за судовим захистом регулюється нормами ЦПК України. Заявники мають дотримуватись цих норм процесуального закону.

Процедура предявлення позову та відкриття провадження у справі регулюється нормами Розділу 3 Глави 2 ЦПК України, а позовна заява подається з додержанням вимог статей 119 та 120 цього кодексу.

Частиною 5 ст. 119 ЦПК України передбачено, що до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

З 1 вересня 2015 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» від 22 травня №484-VIII. Вказаний закон значно змінив положення Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року №3674-VI.

Зміни торкнулися і пільг щодо сплати судового збору, які встановлені ст. 5 Закону України «Про судовий збір». По-перше, зменшена кількість суб'єктів, яким надаються пільги. По-друге, пільги стали надаватися незалежно до якої судової інстанції ці суб'єкти звертаються.

Зокрема, до набрання чинності Законом України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільнялися згідно пункту 7 державні органи, підприємства, установи, організації, громадські організації та громадяни, які звернулися у випадках, передбачених законодавством, із заявами до суду щодо захисту прав та інтересів інших осіб, а також споживачі - за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав. З набранням чинності Законом України «Про судовий збір» відповідно до пункту 7 від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються громадяни, які у випадках, передбачених законодавством, звернулися із заявами до суду щодо захисту прав та інтересів інших осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Посилання заявниці на ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист справ споживачів» та постанову Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», як на підставу звільнення від сплати судового збору, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки з урахуванням змін внесених до Закону України «Про судовий збір», статтю 5 викладено в іншій редакції, якою не передбачено звільнення споживачів від сплати судового збору.

Аналогічні правові позиції висловлені в ухвалах Верховного Суду України від 2 червня 2016 року, справа № 6-1303ц16; від 31 травня 2016 року, справа № 6-992ц16, від 21 червня 2016 року, справа №6-1482ц16, від 26 травня 2016 року, справа №6-1231ц-16.

У відповідності до штампу вхідної кореспонденції суду ОСОБА_2 звернувся до Ладижинского міського суду Вінницької області 30 червня 2016 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

З позовної заяви вбачається, що позивачем фактично поставлені дві вимоги немайнового характеру, зокрема, зобов'язати відповідача провести перерахунок та повернути незаконно нараховані та сплачені кошти по рішенню № 316 від 22 жовтня 2014 року. Проте, при зверненні до суду позивачем не сплачений судовий збір за жодну із вимог немайнового характеру.

Відповідно до ставок Закону України «Про судовий збір» у разі звернення з позовною заявою немайнового характеру, яка подана фізичною особою, судовий збір справляється в розмірі 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, що складає 551,20 грн.

Отже, у даному випадку позивачеві за дві вимоги немайнового характеру необхідно було сплатити судовий збір у розмірі 1102 грн 40 коп. (551,20+551,20=1102,40).

Реквізитами для сплати судового збору є: розрахунковий рахунок 0008, отримувач УДКСУу м. Ладижин, 22030001,, банк отримувача ГУДКСУ уВінницькій області м. Вінниця, МФО 802015, МФО банку отримувача 802015, призначення платежу - Судовий збір, за подання позовної заяви (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Ладижинський міський суд Вінницької області(назва суду, де розглядається справа), (суду, де розглядається справа).

Документ установи банку чи відділення зв'язку, яка прийняла платіж, про сплату судового збору подається в оригіналі.

З огляду на те, що матеріали позовної заяви оформлені не належним чином, чого вимагає Цивільний процесуальний кодекс України, суддя визнає за можливе залишити позовну заяву без руху.

Згідно з ч.1, 2 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Недоліки позовної заяви мають бути усунені шляхом подання до суду документу про сплату судового збору, виходячи із заявлених позовних вимог у розмірах, визначених статтею 4 Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI «Про судовий збір».

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 121 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И Л А:

Позовну заяву ОСОБА_2 до Ладижинської міської ради Вінницької області про порушення закону України «Про захист прав споживачів» - залишити без руху і надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати двох днів з дня отримання позивачем копії ухвали.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк заява буду визнана неподаною та повернута заявнику зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: