справа № 2/325/355/2016
04 серпня 2016 року. смт. Приазовське
Приазовський районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді Діоба Г.О.,
при секретарі Цукановій Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Приазовського районного суду Запорізької області цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3, про стягнення аліментів на час навчання,
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менш 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця до закінчення навчання, а саме до 30.06.2019 року.
Позов обґрунтований тим, що 02.08.2000 року позивач зареєструвала розірвання шлюбу з відповідачем у відділі реєстрації актів громадянського стану м. Мелітополя Запорізької області, актовий запис № 448. Від шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка після розірвання шлюбу залишилась проживати з позивачкою. 04.06.2014 року донька змінила своє прізвище з ОСОБА_2 на ОСОБА_3, про що в книзі реєстрації зміни імені зроблено відповідний актовий запис № 41. ОСОБА_3 навчається з 2015 року у Мелітопольському державному педагогічному університеті ім.. ОСОБА_5 IV рівня акредитації за ступенем вищої освіти бакалавр і на даний час навчається на 1 курсі денної форми навчання природничо-географічного факультету. Позивач проживає разом з дочкою та несе всі витрати по її навчанню. Відповідач необхідної матеріальної допомоги на період навчання дочки не надає.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує і просить задовольнити, у разі неявки в судове засідання відповідача ОСОБА_2 не заперечує проти ухвалення у справі заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_2 в попереднє судове засідання 22.06.2016 р., в судові засідання 29.06.2016 року, 19.07.2016 року та 04.08.2016 року не зявився, судові повістки про виклик його до суду повернулись без вручення, оскільки він не перебуває за зареєстрованим місцем проживання в зв'язку з тимчасовим виїздом.
Третя особа: ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилась, заяви про відкладення розгляду справи не надала.
У відповідності з вимогами ст. ст. 74, 76, 77 ЦПК України суд визнає, що відповідач повторно не зявився в судове засідання без поважних причин.
Приймаючи до уваги згоду позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.
Судом встановлено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка народилась в м. Мелітополь Запорізької області, є повнолітньою дочкою відповідача ОСОБА_2 і позивачки ОСОБА_1, що підтверджується копією свідоцтва про її народження від 22 травня 1998 року та свідоцтвом про зміну імені серії І-ЖС № 005513 від 04 червня 2014 року.
ОСОБА_3 проживає разом з позивачкою ОСОБА_1
Відповідно до довідки Мелітопольського державного педагогічного університету ім. Б. Хмельницького № 05-п/950 від 31.05.2016 року, ОСОБА_3 є студенткою першого курсу денної форми навчання природничо-географічного факультету, напрямку підготовки туризм, строк закінчення навчального закладу - 30.06.2019р., стипендія їй не нараховується та навчання відбувається на контрактній основі, що свідчить про її потребу в матеріальній допомозі у зв'язку з навчанням.
Відповідач ОСОБА_2М.в добровільному порядку матеріальної допомоги, яку потребує донька в зв'язку з навчанням, не надає.
Відповідно до ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син, продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.
За роз'ясненнями, які містяться в п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 182 СК України, обставинами, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, являються: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина.
ОСОБА_2 є особою працездатного віку, а тому має можливість надавати допомогу на утримання повнолітньої дочки в період її навчання. Будь-яких фактичних даних, які б свідчили про неможливість надання відповідачем такої допомоги суду не представлено.
Відповідно до ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.
Виходячи із засад справедливості, добросовісності, розумності, з урахуванням вищезазначених обставин, суд приходить до переконання про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої дочки в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно до закінчення нею навчання.
Вимога щодо визначення аліментів в розмірі, не меншому ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку є безпідставною і не підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_3 досягла повноліття та згідно ст. 6 СК України в зв'язку з цим втратила правовий статус дитини.
У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судові витрати, що складаються з судового збору.
Керуючись ст. ст. 10, 11, 14, 57-60, 88, 209, 212, 214, 215, 224-226, 367 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3, про стягнення аліментів на час навчання задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1), місце проживання якого зареєстроване ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2) на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 09 червня 2016 року і до закінчення ОСОБА_3 навчання, тобто до 30.06.2019 року.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) судовий збір у сумі 551 (пятсот пятдесят одна) гривня 20 копійок на рахунок 0250 (отримувач: УДКСУ у Приазовського району, 22030001, код за , МФО 813015).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області через Приазовський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Г.О. Діоба