АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1775/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 19,23 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

з участю:

представника ТОВ «Корсунське» ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 - ОСОБА_8 на рішення Тальнівського районного суду Черкаської області від 01 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_7 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Корсунське» про визнання недійсним договору оренди землі,

в с т а н о в и л а :

13 квітня 2016 року ОСОБА_7 звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Корсунське» (далі ТОВ «Корсунське») про визнання недійсним договору оренди землі, мотивуючи свої вимоги тим, вона є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,00 га, яка розташована в адмінмежах Павлівської сільської ради Тальнівського району.

Між позивачем та ТОВ «Корсунське» укладено договір оренди землі, відповідно до умов якого вищевказана ділянка перейшла у користування відповідачу строком на 5 років.

Позивачка зазначає, що при укладенні договору не було додержано вимог ст. 638 ЦК України. Так, зі змісту договору оренди землі вбачається, що він не містить ряд істотних умов, передбачених ст.15 ЗУ «Про оренду землі», а саме: об'єкт оренди; не вказаний кадастровий номер орендованої земельної ділянки; не визначена орендна плата із зазначенням її розміру, лише зазначено, що орендна плата становить 4,5%, але не вказується від якої суми обчислювати відсотки, а також не вказано скільки це становить у грошовому виразі, яким чином і яка сума буде індексуватися.

Крім того, вона зазначає, що у договорі оренди землі не вказана дата укладання його, тому відсутня така істотна умова, як строк дії договору оренди.

За таких обставин позивач вважає, що відсутність в договорі оренди вищевказаних істотних умов, унеможливлює контролювати дії орендаря з приводу користування земельною ділянкою.

Тому просить визнати недійсним договір оренди землі, укладений між нею та ТОВ «Корсунське» та зобовязати відповідача повернути позивачу орендовану земельну ділянку розміром 3,0002 га у стані, не гіршому порівняно з тим у якому одержало в оренду. Стягнути з ТОВ «Корсунське» на користь позивача судовий збір.

Рішенням Тальнівського районного суду від 01 червня 2016 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_7 про визнання договору оренди землі недійсним відмовлено повністю.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_7 ОСОБА_8, вважаючи, що рішення судом ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним зясуванням обставин, що мають значення для справи, просить його скасувати та ухвалити по справі нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_7 задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з'явилися у судове засідання, вивчивши та обговоривши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено, що рішення повинно бути законним і обґрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону ухвалене судове рішення відповідає.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції, прийшов до висновку, що при укладенні договору не допущено порушення істотних умов договору або їх відсутності, сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, а інших випадків, встановлених договором або законом, які б слугували підставою визнання договору недійсним, не встановлено.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду з наступних підстав.

Діючим законодавством визначено, що відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про оренду землі», тощо.

Так, відповідно до положень ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом та має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Встановлено, що на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 210034 від 12 липня 2005 року ОСОБА_7 належить земельна ділянка 3,00 га, яка розташована на адмінтериторії Павлівської сільської ради, Тальнівського району, Черкаської області (а.с. 46).

23 жовтня 2013 року між ОСОБА_7 та ТОВ «Корсунське» укладено договір оренди вказаної земельної ділянки строком на пять років (а.с. 34 ).

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію речового права за № 25366316 від 08.08.2014 року реєстраційною службою Тальнівського РУЮ Черкаської області на підставі рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень, за індексним номером 15028845 від 08.08.2014 року здійснено державну реєстрацію договору (а.с.11).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України, серед загальних засад цивільного законодавства є свобода договору, яка означає, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагентів та визначенні умов договору, тощо (ст. ст. 6, 627 ЦК України).

Відповідно до ст. 12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд.

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

В статті 13 Закону України «Про оренду землі» визначено, що договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. ч. 1 - 3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

В п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року N 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" розяснено, що недійсним може бути визнано лише укладений договір.

У разі, якщо на виконання неукладеного договору стороною передчасно передано майно, між сторонами виникають правовідносини внаслідок набуття, збереження майна без достатньої правової підстави (ст. ст. 1212 - 1215 ЦК України).

Таким чином, оскільки в установленому законом порядку здійснено державну реєстрацію спірного договору оренди землі, він є укладеним, а отже - оспорюваним та за рішенням суду може бути визнаний недійсним.

Відповідно до ст. 93 Земельного кодексу України, право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Частиною 1 ст.638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні.

Відповідно до ч.1 ст.15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки), строк дії договору оренди: орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату, умови використання та цільове тлумачення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки, визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини, відповідальність сторін, умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки.

Відповідно до ч.2 ст. 15 Закону України «Про оренду землі», відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4-6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону.

Проте, оспорюваний договір оренди земельної ділянки, укладений у письмовій формі, орендодавець мала необхідний обсяг цивільної дієздатності і її волевиявлення було спрямоване на укладання такого договору.

З матеріалів справи вбачається, що сторони в належній формі уклали договір, дійшли згоди щодо усіх істотних умов договору і умови договору сторони погодили підписами. Своїм підписом в договорі позивач погодилася з зазначеними пунктами в договорах. Питання, щодо внесення змін в договори оренди чи про їх доповнення з приводу того, що вони не містять ряду істотних умов, передбачених ст.15 ЗУ «Про оренду землі», як зазначає позивачка, перед відповідачем не ставилися. До того ж вказаний договір виконувався сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі підлягає державній реєстрації та на підставі ч. 1 ст. 210, ч. 3 ст. 640 ЦК України, ч. 2 ст. 125 ЗК України й ст. 18 Закону України "Про оренду землі" є укладеним з моменту його державної реєстрації.

Суть державної реєстрації полягає в офіційному визнанні і підтвердженні державою факту виникнення або припинення права оренди земельних ділянок на підставі договору, а підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є сам договір, укладений між власником земельної ділянки і орендарем, які досягли згоди з усіх істотних умов договору, підписання спірного договору за викладеними в ньому умовами здійснювалося за вільним вибором сторін.

Як зазначено вище, договір оренди землі № б/н від 23.10.2013 року пройшов державну реєстрацію в Реєстраційній службі Тальнівського районного управління юстиції Черкаської області.

Відповідно до довідки № 3924 від 07.07.2014 року, виданої відділом Держземагенства в Тальнівському районі, кадастровий номер земельної ділянки :01:000:0565, яка розташована за адресою: Черкаська обл. Тальнівський район, Павлівська сільська рада, змінено на :01:001:0565 в звязку з приведенням до чинного законодавства, відповідно до розробленої технічної документації із землеустрою (а.с. 52).

Частиною 1 ст.15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

В правовій позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 25 грудня 2013 року у справі №6-78цс13 і яка є обовязковою для застосування судами при розгляді справ з аналогічними питаннями, також розяснено, що виходячи з того, що відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України та статті 3 Цивільного процесуального кодексу України у порядку цивільного судочинства підлягає захисту саме порушене право, суд повинен встановити чи дійсно порушуються права орендодавців у звязку з відсутністю в договорах оренди умов, передбачених статтею 15 Закону України «Про оренду землі» визначити істотність цих умов, а також зясувати у чому саме полягає порушення їхніх законних прав.

Відповідно до положень ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Статтею 10 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При зверненні до суду позивачами не надано доказів порушеного права при виконанні відповідачем договорів оренди землі у звязку з відсутністю в договорах оренди умов, передбачених статтею 15 Закону України «Про оренду землі», на які вказує позивачка, оскільки кадастровий номер земельної ділянки, місце розташування та розмір земельної ділянки чітко вказані в самому державних актах на право власності на земельну ділянку.

Ухвалою Тальнівського районного суду Черкаської області від 13 травня 2016 року було витребувано у Державного реєстратора Тальнівської райдержадміністрації матеріали реєстраційної справи від Державної реєстраційної служби Тальнівського районного управління юстиції Черкаської області про державну реєстрацію іншого речового права (договору оренди землі від 23.10.2013 укладеного між ОСОБА_7 та ТОВ «Корсунське») на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 15028845 від 08.08.2014 (а.с. 26).

Судом першої інстанції в судовому засіданні оглянуто матеріали реєстраційної справи від Державної реєстраційної служби Тальнівського районного управління юстиції Черкаської області про державну реєстрацію іншого речового права (договору оренди землі від 23.10.2013 укладеного між ОСОБА_7 та ТОВ «Корсунське») на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 15028845 від 08.08.2014 та встановлено, що з оспорюваного договору оренди землі вбачається кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0565 (п.3 договору); нормативна грошова оцінка земельної ділянки, яка становить 15179,09 грн.(п. 5 договору); розмір орендної плати, яка становить 4,5% з урахуванням коефіцієнта індексації 3,2, що становить 3838 грн. (п. 9 договору) та дата договору оренди землі.

Крім того, в акті про передачу та прийом спірної земельної ділянки також відображений кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0565 та дата здійснення прийому-передачі, а саме 08.08.2014 року.

Зважаючи на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні спору всебічно і повно з'ясував та перевірив всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінив докази та дав їм належну правову оцінку, що мають юридичне значення для її розгляду і вирішення спору по суті, правильно визначив норми матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин та прийняв обґрунтоване і законне судове рішення.

Відповідно до вимог ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 - ОСОБА_8 - відхилити.

Рішення Тальнівського районного суду Черкаської області від 01 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_7 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Корсунське» про визнання недійсним договору оренди землі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий :

Судді :