1Справа № 335/8746/16-ц 2/335/1858/2016
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2016 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Апаллонова Ю.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

В С Т А Н О В И В:

02.08.2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Як встановлює ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно ст. 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи зокрема щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Положеннями ст.ст. 15, 16 ЦК України визначені способи захисту цивільних прав і інтересів. При цьому предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення його права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Відповідно до ч.2,3 ст.119 ЦПК України позовна заява повинна містити найменування суду, до якого подається заява; ім'я (найменування) позивача (заявника) і відповідача (боржника, стягувача), їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номер засобів зв'язку, якщо такі відомі; зміст позовних вимог; ціну позову щодо вимог майнового характеру; виклад обставин, якими позивач (заявник) обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; перелік документів, що додаються до заяви. Позовна заява підписується позивачем із зазначенням дати її підписання.

У заяві чітко не викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, не зазначено доказів, які підтверджують кожну обставину.

Зокрема, як вбачається з іпотечного договору від 06.03.2014 року, п. 11, сторони погодили, що у разі порушення умов основного зобовязання та/або умов цього Договору Іпотекодержатель надсилає Іпотекодавця /Позичальнику письмову вимогу про усунення порушень, якщо протягом установленого строку вимога залишається без задоволення, Іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки.

Разом із тим, у позовній заяві не зазначено доказів, які підтверджують факт його звернення до відповідача у встановленому порядку з вимогою (з відміткою про отримання вимоги) та не зазначено доказів відмови відповідача у задоволенні такої вимоги, а також інших вимог, що становлять предмет спору.

Таким чином, не вбачається обставин щодо врегулювання позивачами спору у позасудовому порядку, що ставить під сумнів наявність порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів позивача в розумінні ст. 1 ЦПК України.

Крім того, відповідно до п. 14-16 Договору сторони визначили можливість позасудового врегулювання спору шляхом набуття права власності на предмет іпотеки і у випадку прийняття рішення Іпотекодержателем про задоволення свої вимог шляхом набуття права власності на предмет іпотеки застереження в цьому договорі є правовою підставою для реєстрації права власності Іпотекодержателя на предмет іпотеки.

Разом із тим, матеріали позовної заяви не містять відомостей щодо дотримання вказаної процедури врегулювання, не містить будь-яких іпотечних повідомлень, направлених з боку позивача відповідачу.

Отже, звертаючись до суду позивачем не представлено відомостей, що б свідчили про звернення до ОСОБА_2 щодо сплати ймовірного боргу та ігнорування таких вимог з боку відповідача чи відмову в позасудовому врегулюванні питання, належним чином не викладено обставин стосовно того, в чому полягає спір про право з відповідачем, не заначено відомостей про неможливість вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового регулювання на підставі договору, враховуючи те, що зазначений договір іпотеки нотаріально посвідчений та в силу ст. 33 Закону України «Про іпотеку», можливе звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі виконавчого напису нотаріуса або на підставі п. 16 Договору.

Відповідно до ч. 4 ст. 119 ЦПК України, позовна заява повинна відповідати іншим вимогам, встановленим законом.

Додані до позовної заяви копії документів не завірені належним чином особою, яка їх направила до суду, тобто вони як докази не можуть бути використані, що є порушенням вимог діловодства.

Окрім того, Верховний Суд України неодноразово у своїх постановах, зокрема №6-61цс15 від 27 травня 2015 року, та від 07 жовтня 2015 року №6-1935цс15, дійшов правового висновку про неправомірність задоволення судом позову банку про звернення стягнення боргу на предмет іпотеки без визначення ціни позову, яка не була зазначена у тексті позовної заяви, а з визначенням ціни позову на стадії реалізації предмета іпотеки. ВСУ зазначає, що положеннями ст.. 39 ЗУ «Про іпотеку» передбачено, що в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається, в тому числі, початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Виходячи із змісту поняття «ціна», як форми грошового вираження вартості товару, послуг, тощо, аналізу норм статей 38, 39 ЗУ «Про іпотеку», ВСУ прийшов до правового висновку, що у розумінні норми ст.. 39 ЗУ «Про іпотеку»встановлення початкової ціни предмета іпотеки у грошовому вираженні визначається за процедурою, передбаченою частиною 6 ст.38 цього Закону. Тобто ціна предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем, або на підставі оцінки майна субєктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. Очевидно визначення ціни здійснюється на стадії поза межами процедури реалізації предмету іпотеки та судового розгляду, а саме етапі підготовки позовної заяви та з зазначенням ціни, як формули грошового вираження майна, в тексті позовної заяви.

Позивач припустився недотримання процесуальної норми щодо відповідності позову іншим вимогам закону (ч.4 ст. 119 ЦПК України), при складанні позовної заяви, а саме: не зазначив початкової ціни предмета іпотеки для його реалізації.

За змістом ч. 1 ст. 220 ЦПК України до позовної заяви додаються її копії з додатковими письмовими матеріалами у кількості примірників відповідно до числа осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 121 ЦПК України, суддя встановивши, що позовну заяву (заяву, скаргу) подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача (заявника, скаржника) і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Якщо позивач (заявник, скаржник) відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 ЦПК України, позовна заява (заява, скарга) вважається поданою в день її первісного подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи наведене вважаю, що провадження у справі неможливо відкрити до усунення вказаних недоліків, а тому позовну заяву слід залишити без руху, а позивачу надати строк для їх усунення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 121 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки ,залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 строк пять днів з моменту отримання копії ухвали суду для надання суду оновленої позовної заяви та її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Розяснити що у випадку невиконання зазначених вимог у встановлений строк заява буде визнана неподаною та повернута відповідно до вимог ч. 2 ст. 121 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Ю.В. Апаллонова