АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 22-ц/791/1712/16 Головуючий у першій інстанції Шульга К.М.
Єдиний унікальний номер справи: 663/2834/15ц Доповідач Базіль Л.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого Базіль Л.В.,

Суддів: Кузнецової О.А., Іванової І.П.

Секретар Мирненко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 12.05.2016 року, ухвалене в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог на предмет спору: Скадовська районна державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зазначеним позовом.

Обгрунтовуючи позовні вимоги зазначав, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в смт. Лазурне Скадовського району Херсонської області помер його батько ОСОБА_4. Після смерті батька відкрилася спадщина на ? частину житлового будинку, що розташований по АДРЕСА_1 та рухомі хатні речі.

Зазначав, що спадкоємцями першої черги за законом після смерті батька був він, рідний син, та дружина батька - ОСОБА_5. Вони прийняли спадщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном померлого, оскільки ОСОБА_5 проживала разом з батьком до дня його смерті в спадковому будинку, а він за згодою останньої отримав частину спадкового майна батька, а саме: ліжко металеве, тумбочку під телевізор, стіл журнальний, два костюми, дві куртки, сорочки, футболки.

До нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини не зверталися із-за відсутності грошей. Крім того, ОСОБА_5 пообіцяла йому, що на будинок вона зробить заповіт на його користь.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 померла.

Звернувшись у встановлений законом строк до Скадовської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, дізнався, що ОСОБА_5 заповіла будинок відповідачці, ОСОБА_3.

Посилаючись на те, що відповідно до статей 529, 549 Цивільного Кодексу Української РСР він є спадкоємцем першої черги після смерті батька, ОСОБА_4 померлого ІНФОРМАЦІЯ_2, фактично прийняв спадщину, оскільки у встановлений законом строк вступив в управління та володіння частиною спадкового майна, а тому ОСОБА_5 не мала права розпоряджатися всім спірним будинком, просив суд встановити факт прийняття ним спадщини, яка відкрилась після смерті батька ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 та визнати за ним право власності на ? частину жилого будинку з будівлями та спорудами, розташованого по АДРЕСА_1.

Рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 12 травня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення та ухвалити нове про задоволення позову, посилаючись на те, що суд ухвалив рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, не з'ясувавши дійсні обставини спору.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представника позивача, ОСОБА_6, яка підтримала доводи апеляційної скарги з підстав в ній зазначених, просила скаргу задовольнити, пояснення відповідачки, яка заперечила проти задоволення скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено факт прийняття ним спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 батька ОСОБА_4, а тому і вимога про визнання права власності на ? частину жилого будинку з будівлями та спорудами, розташованого по АДРЕСА_1 також не підлягає задоволенню.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 є сином ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (a.c. 6).

Житловий будинок з будівлями та спорудами, розташований по АДРЕСА_1 було побудовано в період шлюбу ОСОБА_4 та ОСОБА_5. Відповідно до свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 18.08.1983 року вказаний будинок був оформлений на ОСОБА_4

09.08.2002 року ОСОБА_4 продав зазначений житловий будинок за нотаріально - посвідченим договором купівлі - продажу ОСОБА_7

При оформленні вказаної угоди ОСОБА_5 підписала згоду на здійснення відчуження будинку.

Зазначені обставини встановлені рішенням апеляційного суду Херсонської області від 19 березня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_7, Лазурненської селищної ради, третя особа приватний нотаріус Вербовський Валерій Михайлович про визнання договору купівлі - продажу житлового будинку та свідоцтва про право власності недійсним, визнання будинку спільною власністю подружжя та визнання права власності на будинок у порядку спадкування та за зустрічним позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_5, третя особа Херсонське державне бюро технічної інвентаризації про визнання реєстрації права власності недійсною, які відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України не підлягають доказуванню (а.с.11-13).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер (а.с.5)

Після смерті ОСОБА_4, власником житлового будинку з будівлями та спорудами, розташованого по АДРЕСА_1 стала його дружина ОСОБА_5 на підставі рішення апеляційного суду Херсонської області від 19 березня 2009 року, відповідно до якого визнано недійсним договір купівлі - продажу житлового будинку із господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 09.08.2002 року, який посвідчений приватним нотаріусом Скадовського районного нотаріального округу Херсонської області, Вербовським В.М. в реєстрі за №2752 та визнано за ОСОБА_5 право власності на житловий будинок із господарськими та побутовими будівлями і спорудами, розташований по АДРЕСА_1, з яких право на ? частину в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4, а на ? частину як частину у спільному майні подружжя. Рішення набрало законної сили.

19.03.2010 року ОСОБА_5 реалізувала свої права власника житлового будинку, склавши заповіт, відповідно до якого належний їй будинок по АДРЕСА_1 заповіла ОСОБА_3, а належні грошові кошти у Ощадбанку - ОСОБА_2

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 померла.

ОСОБА_2 звертаючись до суду з позовом про встановлення факту прийняття ним спадщини, яка відкрилась після смерті його батька ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 покликався на ту обставину, що він фактично вступив в управління та володіння спадковим майном батька, оскільки отримав рухомі речі, що належали спадкодавцю, а тому померла ОСОБА_5 не мала права розпоряджатися житловим будинком в цілому.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР , у тому числі щодо прийняття спадщини.

Таким чином, оскільки спадщина у цій справі відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_2, тобто до 01.01.2004, тому до правовідносин сторін підлягають застосуванню норми ЦК УРСР у редакції від 18.07.1963.

Відповідно до статті 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.

Часом відкриття спадщини після померлого ОСОБА_4 є ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до статті 527 ЦК УРСР спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.

Згідно зі статтею 529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Згідно зі ст. 548 ЦК УРСР (у редакції 1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР (у редакції 1963 року) діями, що свідчать про прийняття спадщини, є фактичний вступ в управління або володіння спадковим майном та (або) подання нотаріальному органу за місцем відкриття спадщини заяви про прийняття спадщини.

Згідно з положеннями ст. ст. 549, 554 ЦК УРСР визнавалося, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Вищевказані дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до статей 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Однак, позивачем в судовому засіданні як суду першої інстанції, так і в апеляційному суді не надано жодного доказу про фактичний вступ у спадщину, а свідчення свідків, які були допитані судом першої інстанції не підтверджують обставин отримання позивачем саме майна спадкодавця в оперативне управління, а не своїх власних речей, які зберігалися в будинку батька.

Доводи апеляційної скарги про те що позивач фактично вступив в управління спадковим майном, оскільки отримав ощадну книжку батька не можуть бути прийняті колегією суддів до уваги, оскільки такі доводи не підтверджені належними та допустимими доказами.

Тобто факт прийняття спадщини за правилами ст.549 ЦК УРСР не доведений, отже спадщина фактично не прийнята,а тому відсутні правові підстави для задоволення позову.

Доводи, наведені в апеляційній скарзі, були належним чином досліджені судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, вони фактично зводяться до переоцінки доказів, а інших доводів, які б давали підстави до скасування рішення суду скарга не містить.

На підставі викладеного колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції всебічно і об'єктивно дослідив всі обставини справи, зібраним доказам дав вірну правову оцінку і ухвалив рішення, що відповідає вимогам закону.

Рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.303,307,308 ЦПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 12.05.2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: підпис

Судді: підпис підпис

З оригіналом згідно

Копія ухвали оформлена 08 серпня 2016 року

Ухвала набрала законної сили 03 серпня 2016 року

Суддя Л.В Базіль

Секретар с/з А.О Мирненко