Справа №464/9002/15-ц
пр № 2/464/370/16
У Х В А Л А

29.02.2016 року

Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючої Бойко О.М.

при секретарі Гевко О.-В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

в с т а н о в и в:

позивач звернулась до суду з позовом, уточнивши вимоги якого просить визнати неправомірними дії державного нотаріуса Шостої Львівської державної нотаріальної контори щодо виділу частки у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Галицький трикотаж» як спільної сумісної власності; визнати частку у розмірі 100 % корпоративних прав Товариства з обмеженою відповідальністю «Галицький трикотаж» особистою власністю ОСОБА_2; скасувати свідоцтво про право власності на ? частку з Статутного капіталу ТзОВ «Галицький трикотаж», що належить ОСОБА_3; визнати внаслідок скасування свідоцтва про право власності на ? частку з Статутного капіталу ТзОВ «Галицький трикотаж», що належить ОСОБА_3, видане державним нотаріусом Шостої Львівської нотаріальної контори ОСОБА_4 від 16.07.2015 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1-761, право власності на 2/6 частки з ? частки у Статутного капіталу ТзОВ «Галицький трикотаж».

В судовому засіданні позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нежитлове приміщення другого поверху, за адресою м. Львів, проспект Червоної Калини, 38, яке належить ОСОБА_5 на праві власності та заборони ОСОБА_5 вчиняти будь-які дії щодо відчуження нежитлове приміщення другого поверху, за адресою м. Львів, проспект Червоної Калини, 38.

Заслухавши думку представника позивача та третьої особи, оглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. З огляду на зміст зазначеної норми метою вжиття таких заходів є забезпечення виконання відповідного рішення суду.

Згідно розяснень, що містить п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України №9 від 22.12.2006р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

З огляну на те, що предметом спору є право власності на ? частку з Статутного капіталі ТзОВ «Галицький трикотаж», а не нежитлове приміщення другого поверху, за адресою м. Львів, проспект Червоної Калини, 38, договір купівлі-продажу від 06.01.2016 року укладений із ОСОБА_5 сторонами не оспорений, суд приходить до висновку, що підстави для вжиття заходів забезпечення позову відсутні, оскільки нежитлове приміщення другого поверху, за адресою м. Львів, проспект Червоної Калини, 38 не є предметом спору, а тому в задоволенні заяви слід відмовити.

На підставі ст.ст.151-153 ЦПК України, -

у х в а л и в :

в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову -відмовити.

Головуюча: