Провадження №2/760/3426/16
В справі №760/5813/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/ заочне/

25 квітня 2016 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого-судді - Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря - Носачова А.К.

представника позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» про стягнення страхового відшкодування та відшкодування шкоди, суд

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом і просить стягнути з відповідача завдану йому матеріальну шкоду в розмірі 15 708 грн. 55 коп., яка складається з страхового відшкодування в розмірі 8 507 грн. 05 коп., 1 046 грн. 30 коп. пені, 5 631 грн. 92 коп. індексу інфляції та 523 грн. 28 коп. річних.

Посилається в позові на те, що 13 січня 2014 року по вул. Малиновського, 5 в м. Києві ОСОБА_3, керуючи автомобілем «Шевролет», державний номерний знак НОМЕР_1, виїжджаючи з житлової зони, не надала переваги в русі, чим здійснила зіткнення з автомобілем «Пежо», державний номерний знак НОМЕР_2, який належить йому на праві власності.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди належний йому на праві власності автомобіль зазнав механічних пошкоджень.

Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 29 січня 2014 року винним у даній дорожньо-транспортної пригоди визнана ОСОБА_3, цивільно-правова відповідальність якої застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Українська охоронно-страхова компанія».

Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АС/0918260, страховий ліміт становить 50 000 грн. 00 коп., франшиза за даним полісом становить 1 000 грн. 00 коп.

13 січня 2014 року він звернувся до страховика - Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» з заявою про настання страхового випадку.

Листом від 30 липня 2014 року страхова компанія повідомила його про прийняте рішення про виплату страхового відшкодування в розмірі 9 507 грн. 05 коп. за вирахуванням франшизи.

Не дивлячись на прийняте рішення відповідач свої зобов'язання перед ним не виконав, сплатив йому лише 1000,00гр. страхового відшкодування, решту суми не виплатив до цього часу.

Виходячи з того, що страховик не виплатив страхове відшкодування у встановлений законом строк, просить стягнути з нього пеню за період часу з 15 квітня 2014 року до 14 жовтня 2014 року в розмірі 1046 грн. 30 коп..

Крім того, в зв»язку з невиконанням ним грошового зобов»язання, визнаного за результатом розгляду поданих ним документів про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування, в порядку ч.2 ст.625 ЦК України просить стягнути з відповідача 5 631 грн. 92 коп. інфляційних втрат та 523, 28гр. річних.

Виходячи з цього, просить задовольнити позов.

Відповідач у судове засідання свого представника не направив, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Дана обставина підтверджується матеріалами поштової кореспонденції про отримання судових повісток уповноваженою особою 07 квітня 2016 року.

Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Виходячи з цього, враховуючи думку представника позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» метою обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Судом встановлено, що 13 січня 2014 року по вул. Малиновського, 5 в м. Києві ОСОБА_3, керуючи автомобілем «Шевролет», державний номерний знак НОМЕР_1, виїжджаючи з житлової зони, не надала переваги в русі, чим здійснила зіткнення з автомобілем «Пежо», державний номерний знак НОМЕР_2, який належить позивачу на праві власності.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди належний позивачу автомобіль зазнав механічних пошкоджень.

Постановою судді Оболонського районного суду м. Києва від 29 січня 2014 року винною у даній дорожньо-транспортної пригоди визнана ОСОБА_3, цивільно-правова відповідальність якої застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Українська охоронно-страхова компанія».

/а.с. 8 - 9 /

З Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АС/0918260, укладеного між відповідачем та ОСОБА_3, розмір відшкодування становить 50 000 грн. 00 коп., франшиза за даним полісом становить 1 000 грн. 00 коп..

Згідно зі статтею 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Відповідно до п.22.1 статті 22 даного Закону при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

13 січня 2014 року позивач звернувся до страховика з заявою про настання страхового випадку та з заявою про виплату страхового відшкодування.

Листом від 30 липня 2014 року відповідач визнав дорожньо-транспортну пригоду страховим випадком та повідомив про прийняте рішення про виплату страхового відшкодування в розмірі 9 507 грн. 05 коп.

/ а.с. 10 /

Представник позивача суду пояснив, що з визнаної відповідачем суми позивачу було виплачено лише 1000,00 гр.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування, особа яка має право на відшкодування, подає страховику відповідну заяву та інші документи, передбачені п. 35.2 ст. 35 Закону у заяві, зокрема, мають міститися: розмір шкоди, обставини, якими заявник обґрунтовує свою вимогу та докази, що підтверджують її, відповідно до законодавства.

Виходячи з цього, визнання відповідачем дорожньо-транспортну пригоду за участю застрахованого ним транспортного засобу страховим випадком, визнання свого обов'язку виплатити страхове відшкодування, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача в цій частині та стягнення з відповідача недоплаченої суми страхового відшкодування в розмірі 8 507, 05 гр.

Відповідно до статті 36.2. Закону страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

За правилами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку (штраф, пеню) виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Аналогічні положення щодо зобов'язання страховика сплатити неустойку в розмірі, установленому договором або законом у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати, містяться в ст. 992 ЦК України.

Крім того, ч. 2 ст. 625 ЦК України передбачено обов'язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З точки зору ч. 1 ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

З цього випливає, договір про надання послуг (зокрема, страхових) є складним зобов'язанням, а тому за несвоєчасне виконання обов'язку по сплаті страхового відшкодування відповідач має нести відповідальність у вигляді річних.

Така ж позиція висловлена і в постанові Верховного Суду України № 6-49цс12 від 06 червня 2012 року, яка, з точки зору ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01 березня 2013 року №4 положення статті 625 Цивільного кодексу України не застосовуються до відносин з відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, оскільки відшкодування шкоди є відповідальністю, а не грошовим зобов'язанням, яке виникає з договірних зобов'язань.

Винятком є відповідальність страховика (стаття 992 Цивільного кодексу України).

Так, відповідно до статті 992 Цивільного кодексу України у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов'язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом.

З приведеного позивачем розрахунку, вбачається, що пеня за порушення строків виплати страхове відшкодування становить за період часу з 15 квітня 2014 року до 14 жовтня 2014 року в розмірі 1046 грн. 30 коп.

Крім того, з приведеного позивачем розрахунку, перевіреного судом, вбачається, що розмір інфляційних втрат за весь час прострочення становить 5 631 грн. 92 коп. , а річних - 523 грн. 28 коп.

Враховуючи викладене вище, визнання відповідачем грошового зобов»язання перед позивачем та його невиконання, суд приходить до висновку про обгрунтованість вимог позивача.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві-пропорційно до тієї частки позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

З врахуванням розміру задоволених вимог позивача з відповідача, на користь позивача підлягає стягненню 551 грн. 20 коп. судового збору.

Керуючись ст. ст. 15, 16, ч. 2, 3 ст. 549, ч. 1 ст. 550, ч. 2 ст. 625, ч. 1 ст. 901, 992 ЦК України, ст. ст. 3, 6, 9, 12, 22, 30, 34-35, 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 3, 4, 10, 11, 57-60, 88, 209, 212-215, 218,224 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства »Українська охоронно-страхова компанія» на користь ОСОБА_2 8 507, 05 гр. страхового відшкодування, 1 046, 30 гр. пені, 5 631, 92 гр. інфляційних втрат, 523, 28 гр. річних та 551, 20 гр. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня його отримання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції.

Суддя