Справа №585/3385/15 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/1101/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

11 серпня 2016 року м. Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Околота Г. М.,

суддів - Левченко Т. А. , Собини О. І. ,

з участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 04 травня 2016 року у справі за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПРОВІДНА» до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу,

в с т а н о в и л а:

11 листопада 2015 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача та в обґрунтування своїх вимог вказав, що 10 січня 2014 року між ПрАТ «Страхова компанія «ПРОВІДНА» та ОСОБА_3 було укладено поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС/4827421/1906/14, за яким позивач застрахував відповідальність власника та водія при експлуатації транспортного засобу ВАЗ 2106, реєстраційний номер НОМЕР_1. 19 листопада 2014 року о 20.00 год. відповідач, керуючи застрахованим автомобілем у стані алкогольного спяніння потрапив у дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок якої було пошкоджено автомобіль «Мерседес-Атего», реєстраційний номер НОМЕР_2, який належить ОСОБА_4 Вина ОСОБА_3 у скоєнні ДТП підтверджується постановою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 21 травня 2015 року. На виконання умов полісу, позивач 17 червня 2015 року на підставі страхового акту від 16 червня 2015 року виплатив потерпілому ОСОБА_4 страхове відшкодування у розмірі 49500 грн. А тому посилаючись на ст..38 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач просив стягнути з відповідача матеріальну шкоду в порядку регресу та судові витрати.

Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 04 травня 2016 року позов ПрАТ «Страхова компанія «ПРОВІДНА» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПрАТ «Страхова компанія «ПРОВІДНА» 49500 грн. матеріальної шкоди в порядку регресу, а також судовий збір у розмірі 1218 грн.

Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позову. В обґрунтування скарги зазначає, що 17 червня 2015 року позивач на підставі страхового акту від 16 червня 2015 року сплатив ОСОБА_4 страхове відшкодування у розмірі 49500 грн., але в платіжному дорученні вказана інша сума 142791,62 грн., у розрахунку суми матеріального збитку по справі № від 09 вересня 2015 року вказано, що сума збитку складає 50000 грн. Висновок (калькуляція) ЕКСП не відповідає вимогам та положенню Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів. Документи додані позивачем до позовної заяви оформлені не належним чином, а тому згідно вимог ст.ст.57-59, 64 ЦПК України не можуть бути належними і допустимими доказами на підтвердження витрат понесених ПрАТ «Страхова компанія «ПРОВІДНА».

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 10 січня 2014 року між ПрАТ «Страхова компанія «ПРОВІДНА» та ОСОБА_3 було укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, за яким ПрАТ «Страхова компанія «ПРОВІДНА» застрахувало відповідальність власника та водія при експлуатації транспортного засобу ВАЗ 2106, реєстраційний номер Д 6817СУ, і ці обставини підтверджуються полісом №АС/4827421/1906/14. ( а.с. 3)

19 листопада 2014 року в м. Ромни по вул. Прокопенка сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля ВАЗ 2106, реєстраційний номер Д 6817СУ, під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля «Мерседес-Атего», реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4, що призвело до пошкодження транспортних засобів.

09 грудня 2014 року керівником напрямку філії ПрАТ «Страхова компанія «ПРОВІДНА» в м. Суми ОСОБА_5 було проведено огляд транспортного засобу Мерседес-Атего, реєстраційний номер НОМЕР_2 і встановлено, які його деталі пошкоджені, що підтверджується відповідним актом. ( а.с. 6)

Згідно розрахунку по справі № від 09 лютого 2015 року вартість відновлюваного ремонту вказаного автомобіля склала 178747,07 грн. ( а.с. 6-9)

Постановою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 21 травня 2015 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.ст. 124, 130 ч.1 КУпАП і на нього було накладено адміністративне стягнення у виді одного року позбавлення права керування транспортними засобами. ( адмін..матеріал а.с. 48)

Постановою Апеляційного суду Сумської області від 26 червня 2016 року постанова Роменського міськрайонного суду Сумської області від 21 травня 2015 року скасована, а провадження у справі відносно ОСОБА_3 закрито у звязку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності. Даною постановою апеляційного суду Сумської області встановлено, що вина ОСОБА_3 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.124 КУпАП доведена. ( адмін.. матеріал а.с. 68-71)

Виходячи з обставин, які підлягають встановленню і які встановлені постановою апеляційного суду Сумської області від 26.06.2015 року , така постанова апеляційного суду, з урахуванням положень ч. 4 ст. 61 ЦПК України, обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої її ухвалено.

21 листопада 2014 року ОСОБА_4, водій автомобіля «Мерседес Атего», реєстраційний номер НОМЕР_2, звернувся до ПрАТ «Страхова компанія «ПРОВІДНА» із заявою про виплату страхового відшкодування.

На виконання умов полісу ПрАТ «Страхова компанія «ПРОВІДНА» на підставі страхового акту №230004457 від 16 червня 2015 року за договором страхування ОСЦПВ виплатило на користь водія автомобіля Мерседес Атего ОСОБА_4 страхове відшкодування в розмірі 495000 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 0024600 від 17 червня 2015 року та відомістю №ВПТ002482. ( а.с. 10-11)

Після виплати страхового відшкодування, 27 липня 2015 року позивач звернувся до відповідача з вимогою про відшкодування 49500 грн. матеріальної шкоди в порядку регресу, яку відповідач проігнорував і в добровільному порядку указану суму не сплатив. ( а.с. 12)

Ухвалюючи рішення про задоволення позову ПрАТ «Страхова компанія «ПРОВІДНА», суд першої інстанції виходив з того, що позивачем виплачено потерпілому ОСОБА_4 відшкодування на підставі страхового акту від 16 червня 2015 року в розмірі 49500 грн., а тому позивач набув права зворотної вимоги (регресу) до відповідача, як особи, яка завдала шкоду та керувала транспортним засобом у стані алкогольного спяніння.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується колегія суддів, оскільки він є законним, обґрунтованим, відповідає матеріалам справи та підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

Спірні правовідносини регулюється ст. 1191 ЦК України, а також ст. 38 Закону України « Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до ч.1 ст. 1191 ЦК України - особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Нормами Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначені обов'язки учасників дорожньо-транспортної пригоди, а також підстави для звернення страховика з регресним позовом до страхувальника .

Відповідно до вимог п.п.«а» п 38.1.1. ст. 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду , якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Врахувавши вищевказані обставини справи та вимоги закону, зокрема: ст.ст. 1166, 1187, 1191 ЦК України, ст. 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог, як таких, що знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду.

Доводи апеляційної скарги щодо невизначеності із сумою матеріальної шкоди та невідповідності висновків експертного дослідження положенням Методики товарознавчої експертизи, колегія суддів оцінює критично та відхиляє їх, оскільки такі доводи відповідача є голослівними та ґрунтуються на припущеннях. Розмір матеріального збитку, який завдано власнику автомобіля «Мерседес-Атего» , державний номер НОМЕР_2 ОСОБА_4М, доведений наявними у матеріалах справи доказами, а саме актом огляду, розрахунком суми збитку, ремонтною калькуляцією, ці докази є належними, оскільки підтверджують матеріальні збитки завданні власнику в разі пошкодження транспортного засобу внаслідок ДТП. ( а.с. 6-9).

Відповідачем та його представником ці докази не спростовані, будь-яких клопотань про призначення автотехнічної та автотоварознавчої експертизи вони не заявляли. Крім того, інших належних та допустимих доказів для спростування рішення суду першої інстанції, передбачених статями 57, 58, 59 ЦПК України, які б мали доказове значення та заслуговували на увагу, відповідач та його представник також суду не надали.

Також голослівним і безпідставними є посилання відповідача в апеляційній скарзі на відсутність доказів оплати позивачем страхового відшкодування потерпілій стороні, так як такі докази наявні у матеріалах справи та зазначені у рішенні суду першої інстанції, а саме відомість №ВПТ-2482 від 16.06.2015 року та платіжне доручення № 0024600 від 17 червня 2015 року. (а.с. 10,11)

Інші доводи апеляційної скарги, а саме, те, що додані позивачем до позовної заяви докази оформлені не належним чином, не спростовують фактичних обставин справи встановлених судом і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи і не містять передбачених законом підстав для скасування або зміни оскаржуваного рішення суду.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції є обґрунтованими, оскільки ґрунтуються вони на обставинах, які встановлені в судовому засіданні, наданих сторонами доказах, у відповідності з нормами матеріального і процесуального законодавства, рішення суду відповідає вимогам ст.ст.213, 214 ЦПК України, підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги немає, тому відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313, 314, 315, 317, 325 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 04 травня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -