Справа № 204/3533/16-ц
Провадження № 2/204/1583/16
РІШЕННЯ

Іменем України

12 липня 2016 року м.Дніпро

Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючої судді Тітової І.В.

з участю секретаря Духневича В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

20 травня 2016 року до суду надійшов вищевказаний цивільний позов, у якому позивач просить розірвати шлюб, укладений між нею та ОСОБА_2, зареєстрований 04.10.2003 року у відділі реєстрації актів громадського стану Жовтневого районного управління юстиції м.Дніпропетровська, актовий запис №1021.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 04.10.2003р. Шлюб реєстрований у відділі реєстрації актів громадського стану Жовтневого районного управління юстиції м.Дніпропетровська, актовий запис № 1021. Дошлюбне прізвище позивача ОСОБА_3. Від шлюбу сторони мають сина - ОСОБА_4, 22.07.2005р.н. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між сторонами, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства та виховання дитини. Через що, на протязі останніх чотирьох років сімейне життя між сторонами поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між сторонами шлюбних відносин. Сторони мають діаметрально протилежні погляди на шлюб, сімю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, з його ініціативи між сторонами постійно виникали сварки, свідком яких нерідко ставав син, що тяжким чином впливало на його психічний стан, крім того, відповідач не бере участі матеріально в житті сім'ї, і весь тягар забезпечення сім'ї лежить на плечах позивача. Таке взаємовідношення в родині призвело до того, що сторони поступово віддалилися друг від друга, зникло взаєморозуміння, почуття любові і поваги один до одного, через що, в кінці грудня 2011 року, сторони припинили подружні відносини. Після чого позивач ще намагалася заради сина зберегти сімю, налагодити відношення з відповідачем та її намагання позитивного результату не дали і виявились марними. Фактично з грудня 2011р. сторони проживають окремо, подружні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть. Таким чином, вважає, що сімя існує лише формально, оскільки розпалася остаточно і відновлена бути не може. Після розірвання шлюбу син буде проживати із позивачем. Суперечки про розподіл спільного майна, у сторін немає.

У судове засідання сторони не з'явились, представники сторін надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, оскільки позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач визнає.

У звязку із неявкою осіб, які беруть участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини.

04 жовтня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції м.Дніпропетровська, було зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, актовий запис №1021, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.4).

Від шлюбу у сторін є малолітня дитина син ОСОБА_4, 22 липня 2005р.н., що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.5).

Подружнє життя між сторонам не склалося, фактично шлюбні відносини припинені з грудня 2011 року, що підтверджується заявами представників сторін.

Підстав для надання строку для примирення судом не встановлено.

Положеннями ч.ч.3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Згідно зі ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

За таких обставин, суд доходить висновку, що оскільки подружнє життя між сторонами не склалося, сімейні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, це свідчить про стійкий розлад подружніх стосунків, внаслідок чого подальше спільне проживання та збереження сім'ї є неможливим, так як це суперечить інтересам сторін, цивільний позов підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що при зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір, тому відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст.88, 209, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України,

у х в а л и в:

Цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити повністю.

Розірвати шлюб, зареєстрований 04 жовтня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції м.Дніпропетровська, актовий запис №1021, між ОСОБА_1, 27 квітня 1975р.н. та ОСОБА_2, 12 липня 1978р.н.

ОСОБА_1 після розірвання шлюбу залишити прізвище ОСОБА_1.

Стягнути із ОСОБА_2, 12 липня 1978р.н. на користь ОСОБА_1, 27 квітня 1975р.н. судові витрати у розмірі 551 (пятсот пятдесят одна)грн.20коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.В. Тітова