АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1959/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : на ухвалу Ребрина К. Г.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоФетісової Т. Л.
суддівПодороги В. М., Качана О. В.
при секретаріДемченко Н. Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 04 липня 2016 року про повернення позовної заяви у цивільній справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про усунення перешкод в користуванні жилим приміщенням та примусове вселення,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_6 звернулася до суду із позовом, яким просила примусово вселити її до квартири АДРЕСА_1 та зобов'язати відповідачку не чинити їй перешкод у користуванні вказаним житловим приміщенням.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 23.06.2016 дану позовну заяву залишено без руху у зв'язку з тим, що вона не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України, оскільки не містить виклад обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги у справі, та вказівки на докази, що підтверджують позов. Крім того, копії документів, доданих до позовної заяви, не мають для суду юридичної сили, так як ніким не завірені.

У подальшому оскарженою ухвалою від 04.07.2016 у зв'язку з неусуненням недоліків судом вирішено позовну заяву ОСОБА_6 вважати неподаною та повернути позивачці.

Не погоджуючись з цією ухвалою суду, позивачка подала апеляційну скаргу, якою просить апеляційний суд її скасувати і направити справу до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження, мотивуючи про те, що висновки суду першої інстанції є помилковими, а подана нею позовна заява відповідає вимогам цивільного процесуального законодавства.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав та мотивів.

Приходячи до висновку про невідповідність змісту позовної заяви у даній справі вимогам ЦПК України, суд першої інстанції допустив порушення вимог цивільного процесуального закону.

Так згідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно з ч. 2 ст. 124 Конституції України Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Згідно ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів

Позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам ст. 119 ЦПК України.

При постановленні ухвали про повернення позовної заяви ОСОБА_6 суд першої інстанції залишив поза увагою, що за змістом ст. 119 ЦПК України позивач на власний розсуд обґрунтовує свої вимоги з викладом відповідних обставин та зазначенням доказів, що підтверджують такі обставини, та визначає зміст позовних вимог.

Так у даному випадку позивачка вказала, що вона не може вселитися у житлове приміщення, проживати у якому вона має право, у зв'язку з перешкодами, які їй створено відповідачкою (тобто має місце виклад обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги).

Також позивачкою додано до позовної заяви копії ряду документів, що підтверджують її вимоги. При цьому та обставина, що таких доказів може бути недостатньо для задоволення позовних вимог у справі жодним чином не може впливати на можливість особи звернутися до суду за захистом свого права. Встановивши, що позовні вимоги не ґрунтуються на доказах, суд має відмовити у їх задоволенні за недоведеністю, а не відмовляти у розгляді відповідного спору.

Згідно роз'яснень, наданих судам у п.п.2, 7 постанови Пленуму ВСУ «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» суддя вправі відмовити у відкритті провадження у справі лише з підстав, передбачених законом. Не допускається відмова у відкритті провадження у справі з мотивів недоведеності заявленої вимоги, відсутності доказів, пропуску позовної давності та інших не передбачених законом підстав. Подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при пред'явленні позову залишати заяву без руху та повертати заявнику.

У такому випадку повернення позовної заяви є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та основних засад судочинства щодо забезпечення доступу до правосуддя, встановлених Конституцією України та ЦПК України.

Крім того, згідно до вимог ст.121 ЦПК України вбачається, що суддя, залишаючи своєю ухвалою заяву без руху, має надати позивачу строк на усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Отже, надавши позивачу конкретний термін ( до 01.07.2016 ) на усунення недоліків, визначений на власний розсуд, суддею були порушені вимоги чинного цивільно -процесуального законодавства України, а також право позивача на доступ до правосуддя.

Відповідно до положень ст. 311 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Ураховуючи наведене, ухвала Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 04.07.2016 в силу ст. 311 ЦПК України не може вважатися законною й підлягає скасуванню з направленням матеріалів справи до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження за позовною заявою у відповідності до вимог цивільного процесуального законодавства України.

Керуючись ст.ст.303, 304, 307, 311, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу - задовольнити.

Ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 04 липня 2016 року про повернення позовної заяви у цивільній справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про усунення перешкод в користуванні жилим приміщенням та примусове вселення - скасувати.

Матеріали справи направити до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження за позовною заявою у відповідності до вимог цивільного процесуального законодавства України .

Ухвала апеляційного суду набирає чинності з моменту проголошення, подальшому провадженню у справі не перешкоджає та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий :

Судді :