Справа №751/5875/16-ц
Провадження №2-о/751/72/16
Рішення

Іменем України

11 липня 2016 року м. Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Овсієнко Ю. К.

при секретарі Талибова В. О.

за участю заявника ОСОБА_1, представника заінтересованої особи ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Управління Державної міграційної служби в Чернігівській області, про встановлення факту постійного (безперервного) проживання на території України, -

встановив:

06 червня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій, з урахуванням заяви про зміну предмету позову (а.с. 27), просить встановити факт його постійного (безперервного) проживання на території України з 24.03.2011 року до часу фактичного розгляду судом по цій справі та ухвалення відповідного рішення. Свої вимоги мотивує тим, що він, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин ОСОБА_3 Вірменія, з 2009 року проживає на території України, що підтверджується видачею картки фізичної особи-платника податків ІПН 8. У період 2011-2013 р.р. перебував у шлюбі із громадянкою України ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу від 18.06.2013 року. Пояснює, що 15.06.2012 року він отримав посвідку про постійне проживання в Україні серії ЧН № 11757 із зазначенням часу знаходження в Україні, а саме з 2011 року; після розірвання шлюбу місце проживання ним не змінювалось. Зазначає, що до 2012 року законодавством не передбачалось отримання посвідки про тимчасове перебування на території України, наразі він не має можливості підтвердити документально факт безперервного знаходження і перебування на території України до 2012 року. Вказує, що станом на час звернення до суду він має намір встановити факт на підставі відомостей про постійне проживання на території України протягом останніх пяти років. Цей факт слід довести за вимогою п. 3 ст. 9 Закону України «Про громадянство України» для прийняття громадянства.

Заявник у судовому засіданні заяву підтримав та просив її задовольнити. В своїх поясненнях посилався на обставини, викладені в заяві та письмових поясненнях (а.с. 28-29).

Представник заінтересованої особи у судовому засіданні пояснила, що факт постійного проживання на території України з 24.03.2011 року не може бути встановлений.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про громадянство України» іноземець або особа без громадянства можуть бути за їх клопотаннями прийняті до громадянства України.

Згідно п.п. «г» п. 45 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27.03.2001 року № 215, для прийняття до громадянства України особа подає такі документи, зокрема: документ, що підтверджує безперервне проживання особи на законних підставах на території України протягом останніх пяти років, - для особи яка вїхала в Україну іноземцем (копія паспортного документа).

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про громадянство України» безперервне проживання на території України - проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік - 180 днів. Не є порушенням вимоги про безперервне проживання виїзд особи за кордон у службове відрядження, на навчання, у відпустку, на лікування за рекомендацією відповідного медичного закладу або зміна особою місця проживання на території України.

Судом встановлено, що заявник є громадянином ОСОБА_3 Вірменія (а.с. 5); 15.06.2012 року ОСОБА_1 отримав посвідку на постійне проживання в Україні (а.с. 4).

Заявником до заяви надано копію довідки Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 03.02.2016 року № 64/С-568, в якій міститься інформація про перетин ним ОСОБА_1, державного кордону України за період з 03.02.2011 року по 28.01.2016 року. Іншою інформації центр не має (а.с. 12).

Враховуючи надані заявником до заяви відомості, суд приходить до висновку про можливість однозначного встановлення факту безперервного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, на території України з 15 червня 2012 року по 28 січня 2016 року з моменту отримання посвідки на постійне проживання в Україні та до кінцевої дати, вказаній у довідці Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 03.02.2016 року № 64/С-568.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 235, 256, 259 ЦПК України,

Вирішив:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Встановити факт безперервного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, на території України з 15 червня 2012 року по 28 січня 2016 року.

В решті вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Чернігівської області через Новозаводський районний суд м. Чернігова шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Ю. К. Овсієнко