Провадження № 2/641/2326/2016 Справа № 641/6315/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2016 року

Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Ященко С.О.,

при секретарі судового засідання Ємельяненко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Комінтернівського районного суду м. Харкова цивільну справу

за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_3 інтересах неповнолітнього ОСОБА_9

до ОСОБА_2

третя особа: відділ реєстрації місця проживання у Комінтернівському районі м. Харкова управління ведення реєстру територіальної громади департаменту реєстрації ХМР

про усунення перешкод в користуванні та визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ОСОБА_3 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_9 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа: відділ реєстрації місця проживання у Комінтернівському районі м. Харкова управління ведення реєстру територіальної громади департаменту реєстрації ХМР, в якому просять усунути перешкоди у користуванні квартирою, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, шляхом зняття з реєстраційного обліку за вищевказаною адресою ОСОБА_2 та визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування квартирою за вищевказаною адресою.

В обґрунтування своїх вимог посилаються на те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_1 є власниками квартири АДРЕСА_1. У вищевказаній квартирі з липня 2011 року зареєстроване місце проживання ОСОБА_2. В квартирі відповідач ніколи не проживала, її речей в квартирі немає, в липні 2016 року позивачам стало відомо, що ОСОБА_2 проживає в іншій державі та повертатися до України не буде. Комунальні послуги ОСОБА_2 не сплачує, в квартирі не проживає та не з'являється, однак до теперішнього часу з реєстраційного обліку не знялась, чим здійснює позивачам перешкоди у користуванні своїм майном.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Окрім того, в заяві позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить позов задовольнити.

У судове засідання ОСОБА_3, що діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_9, не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Окрім того, в заяві позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилась, надала до суду нотаріально посвідчену заяву про розгляд справи за її відсутності. Окрім того, в заяві позовні вимоги визнала в повному обсязі, зазначила, що вона постійно проживає в Республіці Азербайджан.

Представником третьої особи - Департаменту реєстрації Харківської міської ради ОСОБА_5 до суду подано клопотання про розгляд справи без участі представника третьої особи. В клопотанні третя особа просить прийняти рішення у відповідності до чинного законодавства.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_9 належить на праві власності квартира АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право власності від 27.05.2002 року № 3-02-233565 та договором дарування № 839, виданим 21.12.2009 року.

Згідно довідки дільниці № 21 КП "Жилкомсервіс" № 3796 від 22.07.2016 року та відомостей адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України від 26.07.2016 року за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано місце проживання ОСОБА_2.

Посилаючись на те, що ОСОБА_2 ніколи у квартирі не проживала, не цікавиться її станом, за комунальні послуги не сплачує, позивачі звернулись до суду з даним позовом.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ч. 1 ст. 319 ЦПК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні їм права користування й розпорядження своїм майном.

Згідно зі ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Відповідно до ст. 6 ЖК жилі будинки і жилі приміщення призначаються для постійного проживання громадян, тобто для використання їх за цільовим призначенням (задоволення своїх житлових потреб та розпорядження ними у відповідних межах ), а тому, якщо житлова площа фактично не використовується у визначених законом цілях, збереження за відсутньою особою права користування житловим приміщенням може не відповідати призначенню цього права.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

У відповідності до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Згідно акту обстеження житлово-побутових умов сім'ї від 20.07.2016 року складеним комісією у складі ОСОБА_3 (проживає за адресою: АДРЕСА_1), ОСОБА_1 (проживає проживає за адресою: АДРЕСА_1), ОСОБА_6 (проживає за адресою: АДРЕСА_1), ОСОБА_7 (проживає за адресою: АДРЕСА_3), ОСОБА_8 (проживає за адресою: АДРЕСА_2), було встановлено, що ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_1 ніколи не проживала. Речі, що належать ОСОБА_2 в квартирі відсутні

Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Згідно з нотаріально посвідченою заявою ОСОБА_2 від 22.07.2016 року, остання повідомила, що є громадянкою Республіки Азербайджан, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 фактично за адресою: АДРЕСА_1 ніколи не проживала.

З урахуванням системного аналізу зазначених вище доказів, суд дійшов висновку про доведеність факту непроживання ОСОБА_2 у квартирі АДРЕСА_1 та невикористання нею спірного житла за його прямим призначенням.

Відносно звернення відповідача з заявами про перешкоджання їй у користуванні житлом, Комінтернівським РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області повідомлено, що ОСОБА_2 з будь-якими заявами та повідомленнями в період з 01.01.2015 року по теперішній час до Комінтернівського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області не зверталась.

З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, суд дійшов до висновку про наявність підстав для усунення позивачам перешкод у користуванні квартирою та визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1.

Щодо позовних вимог про зняття ОСОБА_2 з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_1, суд зазначає наступне.

Відповідно до абзацу 6 ч.1 ст.3 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", реєстрація - внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру та до паспортного документа про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси житла.

Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою.

Статтею 7 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" встановлено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням.

Таким чином, виходячи зі змісту зазначених норм закону, прийняте рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, відповідно є підставою дня зняття особи з реєстраційного обліку за зазначеною адресою.

Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214, 215, 217, 218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_3 що діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_9, задовольнити частково.

Усунути ОСОБА_1 та ОСОБА_9 перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_1.

Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1.

В решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення рішення.

Суддя С. О. Ященко