Справа № 464/5478/16-ц
пр.№ 2/464/1577/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.08.2016 року м.Львів

Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Борейка С.В.,

за участю секретаря судових засідань Гевко О.-В.В.

позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

представника третьої особи Яциник В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_6 до ОСОБА_3, ОСОБА_7, третя особа ЖЕП ТзОВ «Стимул-Сихів» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої затопленням квартири,

в с т а н о в и в:

позивач звернувся в суд із позовною заявою в якій просить стягнути з відповідачів заподіяну матеріальну шкоду завдану затопленням квартири у розмірі 20049,00 грн. та моральну шкоду у розмірі 2000,00 грн.; судові витрати (судовий збір, витрати стосовно проведення незалежної оцінки вартості відновлювальних робіт та витрати на правову допомогу адвоката) покласти на відповідачів. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 14 червня 2016 року відбулось залиття квартири АДРЕСА_1 (яка належить позивачу на праві власності), що підтверджено актом залиття та звітом про оцінку вартості збитків. Оскільки залиття сталось з квартири АДРЕСА_2, тобто з вини відповідачів, які є співвласниками, що потягнуло за собою нанесення матеріальної шкоди позивачу. Внаслідок такої події були понесені душевні страждання позивачу, що завдало моральної шкоди останній. Судові витрати покласти на відповідачів. Просить позов задовольнити у повному обсязі.

У судовому засіданні позивач позов підтримала повністю та просить такий задовольнити. Попри те, щодо клопотання про розстрочку сплати розміру матеріальної шкоди не заперечує.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 та її представник визнали позов у частині заподіяння матеріальної шкоди. Попри те, подали клопотання про розстрочку сплати розміру заподіяної матеріальної шкоди строком на 20 місяців із внесення платежів щомісячно, у зв'язку із скрутним матеріальним становищем сім'ї. Щодо моральної шкоди то таку заперечують, адже не підтверджено жодними належними і допустимими доказами.

У судовому засіданні представник третьої особи покладається на розсуд суду щодо вирішення позову.

У судове засідання відповідач ОСОБА_7 не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про місце і час розгляду справи, клопотань про відкладення судового засідання від нього не надходило, а тому зі згоди учасників судового процесу, суд вважає за можливе провести розгляд справи у його відсутності.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та з'ясувавши її дійсні обставини, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить наступного.

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Згідно з ч.1 ст.61 ЦПК України обставини визнанні сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Так, ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірним рішенням, діями чи бездіяльністю особистим немайнових прав фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.2 ст.1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Судом встановлено, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1. Дану квартиру було залито 14 червня 2016 року мешканцями квартири №44 цього ж будинку - ОСОБА_3, ОСОБА_7 (співвласниками квартири), що підтверджено актом ЖЕП ТзОВ «Стимул-Сихів» від 14.06.2016 про залиття, що трапилось на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) та не заперечено відповідачем ОСОБА_3 у суді.

Згідно з висновком про вартість завданих збитків від 16.06.2016, проведеного оцінювачем фізичною особою-підприємцем ОСОБА_8, встановлено вартість завданих збитків завданих залиттям квартири АДРЕСА_2, що сталось 14 червня 2016 року становить 20049,00 грн., що є розміром заподіяної шкоди, яку визнала відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні.

За таких обставин суд вважає, що оскільки відповідач ОСОБА_3 визнала факт залиття квартири з вини відповідачів, визнала позов у частині розміру завдання матеріальної шкоди та таке не суперечить закону, не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, а тому, у відповідності до вимог ст.174 ЦПК України суд приходить висновку, що необхідно стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача матеріальну шкоду, завдану залиття квартири у розмірі 20049,00 грн., а позов в цій частині задовольнити.

Щодо позовної вимоги про стягнення моральної шкоди, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.ст.23, 1167 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна, у приниженні честі, гідності, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно з роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, які викладені у постанові №4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях, у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності, прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні.

Враховуючи наведене вище, суд приходить переконання, що позовна вимога про відшкодування моральної шкоди всупереч ст.ст.57-60 ЦПК України недоведена: жодних належних та допустимих доказів на підставі яких суд може встановити наявність або відсутність обставин, якими обґрунтовує позивач свої вимоги не надано та доводи позивача не містять інформації щодо предмету доказування; розмір моральної шкоди доказами не підтверджується /оскільки завдана моральна шкода підлягає обґрунтуванню, а не просто зазначенню її розміру/, а відтак, суд приходить висновку, що у позовній вимозі про відшкодування моральної шкоди необхідно відмовити за недоведеності та необґрунтованості.

Щодо позовної вимоги про стягнення витрат за проведення оцінки завданої шкоди у розмірі 1000,00 грн., суд приходить переконання, що така підставна та підлягає до задоволення у відповідності до ст.22 ЦК України, як збитки понесені позивачем у результаті порушення його цивільного права.

Разом із тим, між позивачем та адвокатом ОСОБА_6 укладено договір про надання правової допомоги та представництво інтересів від 23 червня 2016 року організації та надання правової допомоги за матеріалами щодо відшкодування збитків завданих ОСОБА_2 та виплата гонорару та компенсації додаткових витрат визначається актом виконаних робіт, який у матеріалах справи відсутній, а тому у такій вимозі необхідно відмовити, оскільки такі витрати позивачем не підтверджено.

Щодо клопотання відповідача ОСОБА_3 про розстрочку виконання рішення суду, у зв'язку із складним матеріальним становищем сім'ї, що підтверджено доказами у справі, строком на 20 місяців із щомісячними платежами, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.217 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочку виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає у рішенні.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_3 працює продавцем із щомісячною заробітною платою у розмірі 1395,02 грн., ОСОБА_7 навчається на денній платній формі навчання, будь-яких доходів не отримую, що підтверджено належними і допустимими доказами.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить переконання, що враховуючи розмір заборгованості відповідачів перед позивачем, обставини на які покликається відповідач- все це утруднить виконання рішення суду у повному обсязі одним платежем.

Згідно з п.37 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», крім відомостей, передбачених статтею 210 ЦПК, зазначається строк дії розстрочки, розмір періодичних платежів, які підлягають стягненню для погашення присудженої суми.

У зв'язку із зазначеним, суд приходить висновку, що клопотання відповідача ОСОБА_3 підставне та обґрунтоване, а відтак відповідачам необхідно розстрочити виконання цього рішення про солідарне стягнення з ОСОБА_3, ОСОБА_7 майнової шкоди заподіяної залиттям квартири у розмірі 20049,00 грн., строком на 20 місяців - до 10 квітня 2018 року включно - із щомісячним солідарним погашенням суми заборгованості у розмірі 1000,00 грн. (двадцятий місяць у розмірі 1049,00 грн.), а клопотання задовольнити повністю.

Вирішуючи розподіл судових витрат, суд приходить до наступного. Відповідно до ст.88 стороні, на користь якої постановлено рішення, суд стягує з другої сторони понесенні нею і документально підтверджені витрати. Позивачем при звернення до суду із позовною заявою сплачено судовий збір у розмірі 551,21 грн., що підтверджено квитанцією, наявною у матеріалах справи, а тому, з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути по 275,60 грн. з кожного.

Відповідно до ст.ст.22, 1166 ЦК України, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 61, 88, 209, 210, 212-215, 217, 218 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

позов - задовольнити частково.

Стягувати солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_7 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду, заподіяну залиттям, у розмірі 20049 грн. 00 коп.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_7 на користь ОСОБА_2 витрат за проведення оцінки завданої шкоди у розмірі 1000 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_7 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі по 275,60 грн. з кожного.

В решті позову відмовити.

Розстрочити ОСОБА_3, ОСОБА_7 виконання рішення у цій справі про солідарне стягнення із них на користь ОСОБА_2

матеріальної шкоди, заподіяної залиттям, у розмірі 20049 грн. 00 коп., строком на 20 місяців - до 10 квітня 2018 року включно - із щомісячним солідарним погашенням суми заборгованості у розмірі 1000,00 грн. (двадцятий місяць у розмірі 1049,00 грн.).

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення - протягом 10 днів з часу отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий С.В.Борейко