Номер провадження: 22-ц/785/535/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Громік Р. Д.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.08.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Громіка Р.Д.,

суддів Парапана В.Ф., Панасенкова В.О.,

при секретарі Томашевській К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Біляївського районного суду Одеської області від 22 вересня 2014 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановила:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором №26-013/ФКВ-08 від 25.01.2008 року посилаючись на те, що вони не виконують умови договору, в звязку з чим заборгованість по ньому складає 526 958 грн. 85 коп.

Свої вимоги мотивує тим, що 25.01.2008 року між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір, за яким останній одержав кредит в сумі 400 000 дол. зі сплатою 8.5 % річних за умови виконання ним п.4.2.10 кредитного договору, 12.7 % у разі невиконання вказаних умов договору строком до 23.01.2015 року.

ОСОБА_2 зобовязався повернути кредит у встановлений термін та сплатити нараховані по ньому відсотки.

В забезпечення повернення вказаного кредиту з ОСОБА_3 був укладений договір поруки №36-013/Zфпор-08 від 25.01.2008 року, за яким поручитель зобовязалась відповідати у повному обсязі за виконання кредитором усіх зобовязань, що виникли з кредитного договору.

30.06.2010 року між ТОВ «Український промисловий банк», АТ «Дельта Банк» та Національним банком України було укладено Договір про передачу активів та кредитних зобовязань, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором, ТОВ «Укрпромбанк» передало ( відступило) АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого АТ «Дельта Банк» замінює ТОВ «Укрпромбанк» як кредитора у зазначених зобовязаннях.

Посилаючись на те, що боржник неналежним чином виконує своє зобовязання по поверненню кредиту та відсотків позивач просить стягнути з нього та поручителя солідарно вказану заборгованість.

Представник позивача в судове засідання не зявився, але подав до суду заяву в якій просив розглянути справу у його відсутність і дав згоду на заочний розгляд справи в разі неявки відповідачів.

Відповідачі в судове засідання не зявились.

Рішенням суду позовну заяву задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором №26-013/ФКВ-08 від 25.01.2008 року становить 526 958 грн. 85 коп., з яких: тіло кредиту 397 462 грн. 86 коп., відсотки 113 578 грн. 21 коп., комісія для ведення кредиту 15 917 грн. 78 коп ( МФО 380236, р/р 373980009).

Стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» з кожного судовий збір у розмірі по 1 827 грн. (МФО 380236, , р/р НОМЕР_1).

На вказане рішення суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись при цьому на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги та перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає у зв'язку з тим, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази згідно ст.ст. 10, 60, 212 ЦПК України, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин та застосував необхідні норми матеріального права.

Згідно ч. 1 статті 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних підстав.

Судом першої інстанції правильно були встановлені наступні обставини.

25.01.2008 року між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір №26-013/ФКВ-08, за яким останній одержав кредит в сумі 400 000 дол. зі сплатою 8.50% річних за умови виконання ним п.4.2.10 кредитного договору, 12.7 % у разі невиконання вказаних умов договору строком до 23.01.2015 року (а.с.6-12).

В забезпечення повернення вказаного кредиту з ОСОБА_3 був укладений договір поруки №36-013/Zфпор-08 від 25.01.2008 року (а.с.17), за яким вона (поручитель) на добровільних засадах взяла на себе зобовязання перед кредитором відповідати за зобовязанням ОСОБА_2.

З Договору про передачу активів та кредитних зобовязань від 30.06.2010 року, укладеного між ТОВ «Український промисловий банк», АТ «Дельта Банк» та Національним банком України вбачається, що в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором, ТОВ «Український промисловий банк» передало ( відступило) АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінює ТОВ «Український промисловий банк» як кредитора у зазначених зобовязаннях. (а.с.28-32).

Відповідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні, в обсягах і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом, а ч.1 ст. 516 цього Кодексу встановлено, що заміна кредитора у зобовязанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, ПАТ «Дельта Банк» набуло права вимоги по даному кредитному договору.

Кредит ОСОБА_2 не виплачує і станом на 19.05.2014 року загальна заборгованість за кредитним договором №26-013/ФКВ-08 від 25.01.2008 року становить 526 958 грн. 85 коп., з яких: тіло кредиту 397 462 грн. 86 коп., відсотки 113 578 грн. 21 коп., комісія для ведення кредиту 15 917 грн. 78 коп., що підтверджується довідкою - розрахунком ( а.с. 23).

Відповідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, а ч. 1 ст. 1049 вказаного Кодексу встановлено, що позичальник зобовязаний повернути кредитору кредит у строк та в порядку, встановлених договором.

В порушення вказаних вимог боржник ОСОБА_2 не виконує умови кредитного договору, гроші не повертає, тобто не належним чином виконує зобовязання, а тому повинен повернути заборгованість з нарахованими відсотками та пенею.

Договором поруки передбачено, що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник за всіма зобовязаннями останнього за основним договором, включаючи повернення основної суми боргу (в т.ч. суми кредиту регресу), сплату процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами основного договору. Відповідальність поручителя і боржника є солідарною.

Згідно ст. 554 ЦК України у випадку невиконання боржником обовязків за кредитним договором, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, а тому обовязок по поверненню кредиту необхідно покласти також на поручителя ОСОБА_3

Згідно положень ч.1 ст. 543 ЦК України ЦК України у разі солідарного обовязку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо, а ч.2 вказаної статті встановлено, що кредитор, який одержав виконання обовязку не в повному обсязі від одного із солідарних божників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобовязаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції правильно вважав, що вимоги позивача законні та обґрунтовані.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, виконавши всі вимоги цивільно-процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з діючими нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин та дійшов до правильного висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Апелянт не довів обставини, на які посилався як на підставу своєї апеляційної скарги.

Твердження апелянта в апеляційній скарзі про те, що рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам закону, є неспроможними.

Наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду і не містять підстав для висновків про порушення або неправильне застосування судом норм права, які привели до неправильного вирішення справи.

Тому, на думку колегії суддів, справа розглянута по суті правильно, законних підстав для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції немає.

Керуючись ст. ст. 303-304, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 315, 317, 319, 324-325 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, заочне рішення Біляївського районного суду Одеської області від 22 вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції може бути оскаржена в касаційному порядку до касаційного суду протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою.

Головуючий Р.Д. Громік

Судді В.О. Панасенков

ОСОБА_5