Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

21 липня 2016 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

- головуючого - судді Шепетко І.О.,

- при секретарі - Терпай С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ужгород цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та звернення стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з позовом в якому просить стягнути заборгованість за кредитним договором та в рахунок погашення заборгованості звернути стягнення на предмет іпотеки. Свої вимоги мотивував тим, що 03.04.2006 року між АКБ «Райффайзен Україна», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», та відповідачем ОСОБА_1 було укладеного кредитний договір №CNL-800/013/2006, згідно якого останній отримав кредит в розмірі 28000, доларів США, із сплатою відсотків за його користування в розмірі 14,0 % річних + FIDR, з кінцевим терміном повернення 03.04.2016 року, на споживчі цілі.

26.11.2010 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторінг Україна» було укладено договір купівлі продажу кредитного портфелю №б/н.

Позивач зазначає, що взяті на себе зобов'язання, щодо повернення кредиту та відсотків за його користування Позичальник- відповідач ОСОБА_1 належним чином не виконав і станом на 23.10.2015 року заборгованість по кредиту складає 851 313,39 грн. з яких залишок строкової заборгованість за кредитом 5951,58 доларів США, сума пені за прострочення виконання зобов'язань 15011,30 доларів США заборгованість за кредитом, 463,45 доларів США заборгованість по відсоткам, 200405,56 грн. пеня за прострочення виконання зобовязання.

Разом з тим, позивачем заявлені вимоги лише на стягнення залишку строкової заборгованості за кредитом в розмірі 5 951,58 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 23.10.2015 року становить 132 588,28 грн.

В забезпечення виконання зобовязань за кредитним даним договором АКБ «Райффайзен Україна» і відповідач ОСОБА_2 03.04.2006 року уклали іпотеки (майнова порука), посвідчений у цей же приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Данич О.Ф. за реєстраційним №640. Предметом даного договору є квартира під № 24, що знаходиться за адресою, АДРЕСА_1.

У зв'язку з цим, позивач просить в рахунок погашення боргу в сумі 132 588,28 грн. звернути стягнення на вказану квартиру шляхом продажу з прилюдних торгів за початковою ціною предмета іпотеки визначеною на підставі оцінки, проведеною суб'єктом оціночної діяльності (незалежним експертом) на стадії оцінки майна під час його реалізації.

В судове засідання представник позивача не з'явився, однак подав суду заяву про розгляд справи у їх відсутності в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідачі в судове засідання повторно не зявився, хоча про час і місце розгляду справи були повідомлені своєчасно і належним чином, та від них не надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, а тому в порядку ст. 169 ч.4 ЦПК України, суд вважає, що справу слід вирішити на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку.

З матеріалів справи вбачається, що 03.04.2006 року між АКБ «Райффайзен Україна», правонаступником якого є ТОВ «ОТП Факторинг Україна», та відповідачем було укладеного кредитний договір №CNL-800/013/2006, згідно якого останній отримав кредит в розмірі 28 000,00 доларів США, із сплатою відсотків за його користування в розмірі 14,0 % річних + FIDR, з кінцевим терміном повернення 03.04.2016 року, на споживчі цілі.

Згідно умов Договору Позичальник взяв на себе зобов'язання повертати кредит та відсотки за його користування, сплатити винагороду (комісію) в строк та в порядку, встановленому договором, а саме щомісячно.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що АКБ «Райффайзен Україна» на дав ОСОБА_1 кредитні кошти, в свою чергу останній взяті на себе зобовязання щодо повернення кредиту, відсотків за його користування належним чином не виконав.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості слідує, що станом на 23.10.2015 року (курс НБУ 22,28 грн. за 1 долар США) заборгованість відповідача по вказаному кредитному договору складає 851 313, 39 грн. з яких 5 951,58 доларів США заборгованість за кредитом, 718 313,39 грн. пеня за прострочення виконання зобовязання.

Суд вважає доведеною суму заборгованості відповідача станом на 23.10.2015 року в розмірі 5 951,58 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 23.10.2015 року становить 132 588,28 грн. Шодо нарахованої пені, то позивачем вимога про її стягнення не ставиться.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

В забезпечення виконання зобовязань за вказаним кредитним даним договором між АКБ «Райффайзен Україна» та відповідачем ОСОБА_2 03.04.2006 року укладено договір іпотеки (майнової поруки) №PCNL-800/014/2006, що посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Данич О.Ф., за умовами яких остання передала в заставу банку нерухоме майно, а саме: квартира №24, що знаходиться за адресою: Закарпатська область, м. Ужгород, ул.Заньковецької, 83, що належить на праві власності ОСОБА_2

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Згідно ч. 1 ст. 7 Закону, за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобовязанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобовязання.

Відповідно до п. 6.1. договору іпотеки від 03.04.2006 року, іпотекодержатель має право задовольнити із вартості предмета іпотеки всі боргові зобов'язання не сплачені боржником і вимоги стосовно повного відшкодування всіх збитків, завданних порушенням іпотекодавцем його зобов'язань за цим договором, а також всіх фактичних витрат, понесенних іпотекодержателем у зв'язку із реалізацією його права за цим договором.

Статтею 35 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що Іпотекодержатель має право звернутись у будь-якій час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку.

Отже, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимоги позивача про задоволення вимог за кредитним договором від 03.04.2006 року в розмірі 132 588,28 грн. шляхом зверненням стягнення на передану в іпотеку квартиру за адресою: м.Ужгород, вул..Заньковецької, 83/24, яка належить відповідачу ОСОБА_2 на праві власності.

Згідно ст. 39 Закону України «Про іпотеку», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки, в рішенні суду зазначається спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням процедури продажу, встановленої ч. 1 ст. 38 цього Закону, яка передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі - покупцеві.

В своїй заяві позивач просить звернути стягнення на іпотечне майно шляхом продажу з прилюдних торгів за початковою ціною предмета іпотеки визначеною на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності (незалежним експертом) на стадії оцінки майна під час його реалізації.

Реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", з дотриманням вимог цього Закону (ст. 41 ЗУ "Про іпотеку").

Згідно роз'яснень, що містяться в п. 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 р., резолютивна частина рішення суду, у разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки, має відповідати як вимогам ст. 39 Закону України «Про іпотеку», так і положенням п. 4 ч. 1 ст. 215 ЦПК України, а саме в ній повинна бути зазначена початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації (при цьому суд може зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності незалежним експертом на стадії оцінки майна).

Згідно умови п. 4.4. договору іпотеки, сторони оцінили предмет іпотеки в суму 206040,00 грн.

Дослідивши надані докази, суд приходить до висновку про законність вимоги позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ч. 1 ст. 34 Закону України «Про іпотеку», після прийняття рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки і з метою отримання продукції, плодів та доходів, забезпечення належного господарського використання переданого в іпотеку нерухомого майна згідно з його цільовим призначенням, предмет іпотеки на підставі договору між іпотекодавцем і іпотекодержателем або рішення суду може бути переданий іпотекодержателю або іншій особі в управління на період до його реалізації у порядку, встановленому цим Законом. Управління майном здійснюється відповідно до законодавства та умов, визначених договором чи рішенням суду.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підставі викладеного, ст..ст. 526,625, 1049,1052 ЦК України, ст..ст. 33,34,35,36,39,41 ЗУ «Про іпотеку», та керуючись ст. ст. 57 61, 88, 169, 179, 208, 209, 212 215, 224 226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та звернення стягнення -задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за Кредитним договором в розмірі 132 588 (сто тридцять дві тисячі п'ятсот вісімдесят вісім) грн. 28 коп.

В рахунок погашення заборгованості в сумі 132 588 грн. 28 коп. звернути стягнення на предмет іпотеки згідно Договору іпотеки № PCNL-800/014/2006 (майнова порука) від 03.04.2006 року на квартиру під №24, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та належить на праві власності ОСОБА_2 (Закарпатська область, м. Ужгород, вул.. Заньковецької, 83/24), шляхом продажу з прилюдних торгів за початковою ціною предмета іпотеки визначеного на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності (назалежним експертом) на стадії оцінки майна під час його реалізації.

Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» судовий збір по 994,41 грн з кожного.

Заочне рішення може бути переглянуте Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду І.О. Шепетко