Справа № 345/2811/16-ц
У Х В А Л А
про відмову у відкритті провадження у справі
17.08.2016 року м.Калуш

Суддя Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області, Мигович О.М. вивчивши матеріали заяви ОСОБА_1 , зацікавлена особа Калуське об`єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про встановлення факту, о має юридичне значення-

встановив:
16 серпня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту перебування в зоні відчуження Чорнобильської АЕС, як ліквідатора наслідків аварії в період з 29 березня 1987 року по 10 червня 1987 року. Встановлення даного факту необхідно йому для призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС згідноЗакону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" .
У відкритті провадження в справі за заявою ОСОБА_1 необхідно відмовити з наступних підстав.
Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо:
1) захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин;
3) інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.
Суди розглядають справи, визначені у частині першій цієї статті, в порядку позовного, наказного та окремого провадження.
Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
За змістом ч.1, ч.2 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення таких фактів:
1) родинних відносин між фізичними особами;
2) перебування фізичної особи на утриманні;
3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню;
4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення;
5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу;
6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті;
7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження;
8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті;
9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.
У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
На підставі наведеного вважаю, що встановлення факту участі фізичної особи у певний період у будь-яких роботах , пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження не підлягає судовому розгляду з огляду на наступне.
Відповідно до статті 9 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року N 796-XII особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є:
1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків;
2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, згідно статті 10 цього Закону, вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986 - 1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988 - 1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві.
Частиною першою статті 15 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" встановлено, що підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами.
Згідно з частиною четвертою зазначеної статті Закону видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - місцевими радами на цих територіях.
Також, відповідно до статті 65 даного Закону учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України.
Посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.
Відповідно до Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 20.01.97 N 51, а саме абзацу третього пункту десятого, посвідчення видаються учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС на підставі одного з таких документів:
а) посвідчення про відрядження в зону відчуження;
б) військового квитка і довідки командира військової частини або архіву про участь у ліквідації наслідків аварії у зоні відчуження;
в) довідки про підвищену оплату праці в зоні відчуження (із зазначенням кількості днів і населеного пункту).
Видача посвідчень провадиться Радою міністрів Автономної Республіки Крим , обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням місцевих органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування за місцем проживання.
Тобто, визнання і видача ОСОБА_1 посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС віднесено до компетенції Івано-Франківської обласної державної адміністрації за поданням Рогатинської райдержадміністрації.
Пунктом 1 частини 2 статті 122 ЦПК України встановлено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду у судах в порядку цивільного судочинства.
Згідно положень п.3 ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір" № 3674-VI від 8 липня 2011 року сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі.
Як вбачається із квитанції №219.87.1/32835 виданої 19 травня 2015 року філією Івано-Франківського обласного управління АТ "Ощадбанк" у м. Рогатині, ОСОБА_1 сплачено судовий збір в розмірі 121,80 гривень, який згідно п.3 ч.1 ст.7 вищевказаного Закону підлягає поверненню.
Керуючись п.1 ч.2 ст. 122, ч.2 ст.256 ЦПК України,суддя,
у х в а л и в:
Відмовити ОСОБА_1 у відкритті провадження у справі за його заявою про встановлення факту перебування в зоні відчуження Чорнобильської АЕС, як ліквідатора наслідків аварії в період з 29 березня 1987 року по 10 червня 1987 року.
Копію ухвали разом із заявою та всіма додатками до неї повернути заявнику.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом 5 днів з дня її проголошення через Калуський міськрайонний суд до апеляційного суду Івано-Франківської області. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: