НОВОМОСКОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 183/3650/14
№ 2/183/58/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2016 року

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Городецького Д.І.,

секретаря Макаренко А.О.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Анісімової Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Київстар» про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

27 травня 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Київстар», Публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Дніпрообленерго» про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, зобов'язання вчинити певні дії.

Ухвалою суду від 18 травня 2015 року було уточнене наіменування відповідача, належним відповідачем у справі визнане Публічне акціонерне товариство «ДТЕК Дніпрообленерго». (а.с.78)

Ухвалою суду від 18 травня 2015 року було закрите провадження у справі в частині вимог ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпрообленерго», в зв'язку з відмовою позивача від позову в цій частині.

В обґрунтування вимог позивач ОСОБА_3 посилався на те, що він є власником земельної ділянки площею 0,06665 га., наданої для будівництва та обслуговування житлового будинку, розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Через його земельну ділянку проходить кабельна лінія електрозв'язку базової станції стільникового зв'язку «Київстар ДЖ.ЕС.ЕМ».

Він має намір побудувати на зазначеній земельні ділянці житловий будинок, але не має можливості це зробити, через наявність кабельної лінії.

17 січня 2014 року він звернувся до Приватного акціонерного товариства «Київстар» з заявою про перенесення кабельної лінії, але, отримав відповідь, що перенести зазначену лінію він повинен за власний рахунок.

Частиною 1 статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним.

У відповідності до ст. 65 Земельного кодексу України, землями промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення визнаються земельні ділянки, надані в установленому порядку підприємствам, установам та організаціям для здійснення відповідної діяльності.

Згідно ст. 75 Земельного кодексу України, до земель зв'язку належать земельні ділянки, надані під повітряні і кабельні телефонно-телеграфні лінії та супутникові засоби зв'язку.

Статтею 76 ЗК України встановлено, що землям енергетичної системи визнаються землі, надані під електрогенеруючі об'єкти (атомні, теплові, гідроелектростанції, електростанції з використанням енергії вітру і сонця та інших джерел).

Землі енергетичної системи можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності.

Уздовж повітряних і підземних кабельних ліній електропередачі встановолються охоронні зони.

Статтею 79 ЗК України визначено, що земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Право власності на земельну ділянку поширюється в її межах на поверхневий (грунтовий) шар), а також на водні об'єкти, ліси і багаторічні насадження, які на ній знаходяться, якщо інше не встановлено законом та не порушує прав інших осіб.

Право власності на земельну ділянку розповсюджується на простір, що находиться над та під поверхнею ділянки на висоту і на глибину, необхідні для звернення житлових, виробничих та інших будівель і споруд.

У відповідності до ст. 152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою і відшкодування заданих збитків.

Враховуючи наведене, в заяві ОСОБА_3 просив суд усунути йому перешкоди у здійсненні права користування земельною ділянкою площею 0,06665 га., яка надана для будівництва та обслуговування житлового будинку та розташована за адресою: АДРЕСА_1, зобов'язавши Приватне акціонерне товариство «Київстар» перенести за власний рахунок кабельну лінію електрозв'язку базової станції стільникового зв'язку «Київстар ДЖ.ЕС.ЕМ», звільнивши зазначену земельну ділянку від вказаної кабельної лінії.

В судовому засідання представник позивача підтримав позовні вимоги ОСОБА_3 в повному обсязі, посилався на підстави звернення до суду, викладені в заяві, просив суд задовольнити позов.

Представник відповідача - Приватного акціонерного товариства «Київстар», в судовому засіданні позов не визнав, просив суд відмовити в задоволення вимог позивача, посилаючись на те, що підприємство діяло у відповідності до вимог Земельного кодексу України, Державних санітарних правил планування та забудови населених пунктів, затверджених наказом МОЗ України № 173 від 19.06.1996 року, Правил охорони ліній електрозв'язку, затверджених постанови Кабінету Міністрів України № 135 від 29.01.1996 року, Закону України «Про електроенергетику» та не порушувало прав позивача.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані сторонами докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що у відповідності до Витягу з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно, ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 0,06665 га., кадастровий номер НОМЕР_1, яка надана для будівництва та обслуговування житлового будинку та розташована за адресою: АДРЕСА_1., а.с.9)

Згідно ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

На підставі ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

У відповідності до ч. 1 ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним.

Статтею 79 ЗК України визначено, що земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Право власності на земельну ділянку поширюється в її межах на поверхневий (грунтовий) шар), а також на водні об'єкти, ліси і багаторічні насадження, які на ній знаходяться, якщо інше не встановлено законом та не порушує прав інших осіб. Право власності на земельну ділянку розповсюджується на простір, що находиться над та під поверхнею ділянки на висоту і на глибину, необхідні для звернення житлових, виробничих та інших будівель і споруд.

На підставі ст. 391 ЦК України, власник має права вимагати усунення перешкод його права, хоч вони і не поєднані з позбавленням володіння

У відповідності до ст. 152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою і відшкодування заданих збитків.

Судом встановлено, що по території земельної ділянки, яка перебуває у власності позивача проходить підземна кабельна лінія електропостачання Приватного акціонерного товариства «Київстар», що не заперечувалося сторонами та підтверджується листом ПрАТ «Київстар» (а.с.19), схемою електропостачання, актом приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкту - базової станції стільникового мобільного зв'язку № DNE 278, від 18 квітня 2006 року (а.с.88), робочим проектом базової станції мобільного зв'язку (а.с.92).

У відповідності до ст. 65 ЗК України, 1. Землями промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення визнаються земельні ділянки, надані в установленому порядку підприємствам, установам та організаціям для здійснення відповідної діяльності. 2. Порядок використання земель промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення встановлюється законом.

Суд приходить до переконання, що ПрАТ «Київстар» надані дозволи на проведення кабельної лінії у встановленому порядку, з погодженням проектно-технічної документації. (а.с.88,92)

На час проведення робіт, а саме - 2006 рік, спірна земельна ділянка перебувала в межах населеного пункту - с. Орлівщина, Новомосковського району Дніпропетровської області.

У відповідності до пунктів 21, 23 Державних санітарних правил планування та забудови населених пунктів, затверджених наказом МОЗ України № 173 від 19.06.1996 року, сільські, селищні ради під час надання для будівництва земельних ділянок, по яких проходять лінії електрозв'язку, повинні позначати проходження лінії на плані, що видається забудовнику, і вимагати від нього попереднього узгодження будівельних робіт з відповідними операторами телекомунікація, а також надавати операторам телекомунікацій у разі іх звернення інформацію щодо позначення на відповідних картах проходження ліній електрозв'язку. Місцеві органи виконавчої влади залучають до розгляду питань щодо відводу земельних ділянок і видачі дозволів на проведення земляних робіт представника оператора телекомунікацій, лінії електрозв'язку якого проходять через відповідні земельні ділянки.

Згідно до креслення до акту вибору та обстеження земельної ділянки у власність ОСОБА_3 вбачається, що на час вибору земельної ділянки позивачу було відомо про наявність підземних комунікації, які зазначені на кресленні (а.с.17)

У відповідності до п. 2 Правил охорони ліній електрозв'язку, затверджених постанови Кабінету Міністрів України № 135 від 29.01.1996 року на трасах кабельних і повітряних ліній електрозв'язку і навколо випромінюючих споруд електрозв'язку встановлюються охоронні зони.

Згідно до вимог п. 10 Правил охорони ліній електрозв'язку, затверджених постанови Кабінету Міністрів України № 135 від 29.01.1996 року, землі в межах охоронних зон у власників землі та землекористувачів не вилучаються і можуть використовуватися ними з обмеженнями, передбаченими в пунктах 6 і 9 цих Правил та з дотриманням Умов проведення робіт у межах охоронних зон кабельних і повітряних ліній електрозв'язку, які є додатком до вказаних Правил.

Пунктом 11 зазначених вище Правил визначено, що підприємства, установи, організації та громадяни, яким надані у власність, постійне або тимчасове користування земельні ділянки, по яких проходять лінії електрозв'язку, несуть відповідальність за проведення робіт на ділянках і зобов'язані вживати належних заходів для збереження цих ліній.

Пунктом 22 Правил також визначено, що під час спорудження або реконструкції будівель, доріг, мостів, ліній енергопостачання із спільним використанням опор для

підвіски проводів ліній електрозв'язку та інших об'єктів роботи,

пов'язані з упорядкуванням і перенесенням мереж електрозв'язку, виконуються замовниками будівництва та реконструкції відповідно до технічних умов і під контролем операторів телекомунікацій.

Аналогічні приписи містить і ч.5 ст. 31 Закону України «Про телекомунікації», відповідно до якого замовники реконструкції та будівництва мостів, тунелів, колекторів, вулиць, шляхів, будівель, ліній електропередачі зі спільним використанням опор для підвішування ліній телекомунікацій за власні кошти виконують роботи, пов'язані з упорядкуванням і перенесенням телекомунікаційних мереж, що знаходяться в зоні забудови, відповідно до технічних умов, виданих власниками цих мереж.

Враховуючи вищенаведені судом приписи законодавства України, а також те, що кабельна лінія Приватним акціонерним товариством «Київстар» була прокладена у 2006 році, спірна земельна ділянка стала власністю позивача ОСОБА_3 в 2013 року, суд приходить до переконання що з боку відповідача відсутні порушення прав позивача, який має право у встановленому законодавством порядку за власні кошти виконати роботи, пов'язані з упорядкуванням і перенесенням телекомунікаційних мереж, що знаходяться в зоні забудови, відповідно до технічних умов, виданих власниками цих мереж.

В зв'язку з наведеним, позовні вимоги не обґрунтовані та не підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 10, 60, 213-215 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Київстар» про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Д.І. Городецький