Справа № 643/5269/16-ц
Номер провадження 2/643/3861/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.08.2016 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді Сиротникова Р.Є.,

при секретарі Новаковій Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача за зустрічним позовом - Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», - ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

04.05.2016 року до Московського районного суду надійшов позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ПАТ «Укрсоцбанк» про визнання поруки припиненою. Розгляд справи було призначено на 09.08.2016 року.

13.06.2016 року до суду надійшов зустрічний позов ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором кредиту.

Питання прийняття вказаного зустрічного позову вирішено судом під час судового засідання 09.08.2016 року, зустрічний позов прийнято до спільного розгляду з первісною позовною заявою.

11.07.2016 року до суду надійшла заява представника позивача за зустрічним позовом - ПАТ «Укрсоцбанк», - ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Так, у вказаній заяві представник ПАТ «Укрсоцбанк» вказує на існування реальної загрози відчуження нерухомого і рухомого майна, що належить відповідачам за зустрічним позовом, чинники, які б перешкоджали в подальшому майна його теперішніми власниками, - відсутні, тому просив накласти арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить ОСОБА_3 та ОСОБА_2

Суд, вивчивши заяву, матеріали справи та додані до заяви документи, вважає заяву такою, що не підлягає замовленню.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму ВСУ № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до п.7 вказаної Постанови, ухвала про забезпечення позову постановляється в порядку, визначеному ст. 209 ЦПК, і повинна включати мотивувальну частину, де поряд із зазначенням мотивів, із яких суд (суддя) дійшов висновку про обґрунтованість припущення про те, що невжиття заходів забезпечення може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення.

Так, між сторонами дійсно існують судові спори з приводу кредитної заборгованості та з приводу припинення договору поруки. Предметом вказаних судових спорів є певні грошові зобовязання сторін, зобовязання, що витікають з договору поруки.

Разом із тим, в заяві про забезпечення позову заявник вказує на існування реальної загрози відчуження рухомого і нерухомого майна що належить відповідачам за зустрічним позовом, жодним чином не обґрунтовуючи свої припущення щодо неможливості чи ускладнення виконання рішення суду в майбутньому у випадку не вжиття зазначених в заяві заходів забезпечення позову.

На підставі викладеного, суд вважає заяву необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 151-153, 209 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви представника Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя