Справа №705/5743/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2016 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області

у складі: головуючого - судді Кімстачова О.С.

з участю:

секретаря судового засідання Власової Т.Ю.

представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Умані Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права власності частку в спільному майні подружжя,

ВСТАНОВИВ:

19.10.2015 позивач ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 про визнання права власності на частку у спільному майні подружжя. Позивач посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_4 у віці 80 років в с.Кочубіївка Уманського району Черкаської області помер її чоловік ОСОБА_5, що підтверджується актовим записом про смерть № 6, зробленим виконавчим комітетом Кочубіївської сільської ради Уманського району Черкаської області. Після смерті чоловіка ОСОБА_5, з яким вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з 09.12.1957, залишилась спадщина, яка складається з рухомого та нерухомого майна. Відповідно до вимог статті 1268 ЦК України вона прийняла спадщину як спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Після смерті чоловіка звернулась до державного нотаріуса Уманської районної державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину. Проте, нотаріус їй повідомив про наявність заповіту, складеного ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 - відповідача, посвідченого 25.02.2015 приватним нотаріусом уманського міського нотаріального округу Марченко Н.М., зареєстрованого в реєстрі за № 305. На цей час в Уманському міськрайонного суду Черкаської області знаходиться на розгляді цивільна справа про визнання вказаного заповіту недійсним. За час шлюбу вона та її чоловік ОСОБА_5 набули право власності на нерухоме майно, а саме: житловий будинок по АДРЕСА_1, з належними до нього господарськими будівлями і спорудами, а саме на: будинок «А-1» 1958 року побудови; погріб «Д» 1968 року побудови; бурякову яму «О» 1968 року побудови; літню кухню «Б» 1958 року побудови; сарай «В» 1984 року побудови; гараж «Г» 1968 року побудови; сарай «Е» 1984 року побудови; сарай «3» 1989 року побудови; вимощення «І» 1968 року побудови; огорожу № 1 1978 року побудови; ворота № 2 1978 року побудови; ворота з хвірткою № 3 1978 року побудови; свердловину № 4, - який був зареєстрований на праві особистої власності за ОСОБА_5. Позивач, як другий з подружжя, має право на частку в спільному майні подружжя, яке набуте за час шлюбу, хоча і зареєстроване за другим з подружжя. Оскільки нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на частку у спільному майні подружжя через відсутність у позивача оригіналу правовстановлюючого документу, то іншого шляху, окрім судового, яким би було можливо вирішити спір та захистити її право власності, як дружини, не є можливим.

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася, довірила представляти свої інтереси в суді представникам ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Представники позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили суд їх задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. При цьому ОСОБА_1 вказав, що ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4, з 09.12.1957 перебував у зареєстрованому шлюбі з позивачем ОСОБА_3 Будинок по АДРЕСА_1, є спільним майном подружжя на підставі ст. 22 КпШС України, оскільки був набутий у 1988 році. Заповіт, який склав ОСОБА_5 за життя на користь ОСОБА_4 на все своє майно, не може розповсюджуватися на частку в праві власності на будинок, яка належить його дружині - ОСОБА_3

Відповідач ОСОБА_4, який вважається повідомленим про місце, день і час судового розгляду справи відповідно до ч. 8 ст. 76 ЦПК України, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності чи заперечень проти позову суду не подав.

У зв'язку з вказаними обставинами суд ухвалив вирішити справу на підставі наявних у ній доказів - ухвалити заочне рішення у справі, відповідно до положень статей 224, 225 ЦПК України.

Суд, дослідивши подані позивачем письмові докази, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Кочубіївка, Уманського району Черкаської області помер ОСОБА_5, що підтверджується Свідоцтвом про смерть (повторно) серії НОМЕР_2 від 03.07.2015, актовий запис № 6 зроблений виконавчим комітетом Кочубіївської сільської ради Уманського району Черкаської області.

ОСОБА_3 та ОСОБА_5 з 09.12.1957 перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб (повторно) серії НОМЕР_3 від 02.07.2015, актовий запис № 14 зроблений виконавчим комітетом Кочубіївської сільської ради Уманського району Черкаської області.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина на житловий будинок по АДРЕСА_1, з належними до нього господарськими будівлями і спорудами, що зареєстрований за ОСОБА_5 на праві власності, що підтверджується Свідоцтвом НОМЕР_4 на право особистої власності на жилий будинок від 11.04.1988, а також довідкою Кочубіївської сільської ради Уманського району Черкаської області № 331 від 28.09.2015 про те, що вказаний будинок на день смерті ОСОБА_5 обліковувався за останнім.

Відповідно до технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1, виготовленим 29.09.2015, вказаний будинок з належними до нього господарськими будівлями і спорудами складається з: будинку «А-1» 1958 року побудови; погребу «Д» 1968 року побудови; бурякової ями «О» 1968 року побудови; літньої кухні «Б» 1958 року побудови; сараю «В» 1984 року побудови; гаража «Г» 1968 року побудови; сараю «Е» 1984 року побудови; сараю «3» 1989 року побудови; вимощення «І» 1968 року побудови; огорожі № 1 1978 року побудови; воріт № 2 1978 року побудови; воріт з хвірткою № 3 1978 року побудови; свердловини № 4.

Відповідно до довідок Кочубіївської сільської ради Уманського району Черкаської області № 226 від 29.07.2015 та № 350 від 06.10.2015 - ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4, проживав і був зареєстрований на день смерті по АДРЕСА_1, і разом з ним проживала і була зареєстрована дружина ОСОБА_3, 1934 року народження.

22.04.2016 ОСОБА_3 як другий з подружжя, яка пережила чоловіка, через свого представника ОСОБА_2 звернулась до Уманської районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя на 1/2 частину спірного житлового будинку. Постановою державного нотаріуса Уманської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_9 від 22.04.2016 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на частку в спільному майні подружжя на 1/2 частину житлового будинку по АДРЕСА_1, в зв'язку з відсутністю оригінала правовстановлюючого документа на житловий будинок.

Відповідно до ст. 22 КпШС України (як і ст.60 СК України) майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку. Згідно зі ст. 28 КпШС України (як і ст.70 СК України) у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки дружини та чоловіка визнаються рівними.

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. І спадкодавець згідно з ч. 1, 2 ст. 1236 ЦК України Заповідач має право охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати у майбутньому; заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини.

З наведеного вбачається, що заповідач ОСОБА_5 мав право і, відповідно, розпорядився щодо належного йому майна, до складу якого входить 1/2 частки у праві спільної власності подружжя на будинок.

На підставі наведеного вище, суд встановив, що житловий будинок по АДРЕСА_1, який відноситься до спадкового майна ОСОБА_5, належить до спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_5 та ОСОБА_3, так як воно було набуто під час шлюбу. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження і позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України судовий збір в сумі 551,20 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Керуючись ст. 3, 4, 10 ,11, 15, 57-60, 88, 208, 209, 212-215, 226- 228 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), право власності на 1/2 частку в праві спільної сумісної власності подружжя на житловий будинок по АДРЕСА_1, з належними до нього господарськими будівлями і спорудами, а саме на: будинок «А-1» 1958 року побудови; погріб «Д» 1968 року побудови; бурякову яму «О» 1968 року побудови; літню кухню «Б» 1958 року побудови; сарай «В» 1984 року побудови; гараж «Г» 1968 року побудови; сарай «Е» 1984 року побудови; сарай «3» 1989 року побудови; вимощення «І» 1968 року побудови; огорожу № 1 1978 року побудови; ворота № 2 1978 року побудови; ворота з хвірткою № 3 1978 року побудови; свердловину № 4, - який був зареєстрований на праві особистої власності за ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Кочубіївка Уманського району Черкаської області.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь держави судовий збір у сумі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) гривня 20 копійок.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції, шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня його проголошення.

Копію заочного рішення надіслати відповідачу у справі.

Відповідач може подати до Уманського міськрайонного суду Черкаської області відповідно до ст. 228, 229 ЦПК України письмову заяву про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого Цивільним процесуальним кодексом України.

Суддя: О. С. Кімстачов