Провадження № 2/643/259/16
14.07.2016 року Московський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Крівцова Д.А., за участю секретаря Стальмакової В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, про позбавлення батьківських прав -
Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітніх сина ОСОБА_3 та доньки ОСОБА_3
Позивач в судовому засіданні позовні вимоги та доводи, викладені в позові, підтримала в повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Пояснила, що відповідач не приймає участі у житті дітей, не допомагає матеріально. Зазначила, що відповідач з'являвся один раз в минулому році та декілька разів у 2013 році. При цьому вона не заперечувала проти спілкування відповідача з дітьми.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заперечень проти позову, заяви про розгляд справи за його відсутності, суду не надав.
Представник Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, в судове засідання не з'явився, про час та дату судового розгляду повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. При цьому просив прийняти рішення з урахуванням наданого ним висновку, відповідно до якого вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_3
Неповнолітня ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що відповідач є її батьком. Останній раз вона спілкувалась з батьком в серпні 2015 року. Батько зателефонував матері та побажав зустрітись з нею та її братом. Вони зустрілись біля метро. Батько хотів повести їх в магазин, щось купити, але магазин вже закрився. Брату треба було їхати на футбол. Батько запропонував їм поїхати до ресторану, де він працює шеф-поваром. Брат не зміг поїхати, а вона поїхала. До цієї зустрічі, вони зустрічались з батьком біля метро в лютому або 2013 року, або 2015 року, точно не пам'ятає. Батько просив її подзвонити йому за два дні до її дня народження. Вона йому зателефонувала, проте він змінив номер, та вона його більше не бачила. За шість років батько один раз зробив їй подарунок на день народження, коли вона була ще в третьому класі. Зараз вона закінчила 6-й клас. Також зазначила, що знає, що у батька є нова родина і маленька дитина. З серпня 2015 року вона з батьком не бачилась і не спілкувалась, зі святами він її не вітав. Коли вони зустрілись з батьком у серпні 2015 року, останній дав їй та брату по 400,00 грн. Також ОСОБА_3 пояснила, що вона не заперечує проти позбавлення відповідача батьківських прав відносно неї.
Неповнолітній ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що відповідач є його батьком. Останній раз він зустрічався з ним в серпні 2015 року, коли батько вийшов на зв'язок. Вони зустрілись, погуляли втрьох разом з сестрою. Батько дав їм з сестрою по 400,00 грн., та купив йому подарунок - кросівки. Коли вони з матір'ю переїхали проживати на Салтівку, батько перші 4-5 років взагалі не з'являвся. Коли він був у 7-му класі, батько подарував йому телефон та спортивну форму. Батько то пропадав, то з'являвся. За останні 9 років він спілкувався з батьком не більше 10 разів, останній раз вони зустрічались влітку 2015 року. Зазначив, що в нього нейтральне відношення до позбавлення відповідача батьківських прав.
Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що позивач є її подругою, відповідача вона знає особисто. З 2004 року, з моменту народження ОСОБА_5, сімейні відносини між позивачем та відповідачем не складались. Відповідач не проявляв будь-якого інтересу до дітей. Діти знаходились на повному утриманні позивача, відповідач не допомагав позивачу матеріально. В гостях у позивача свідок буває не рідше одного разу на місяць. Протягом останніх 6 - 7 років відповідача в гостях у позивача свідок не бачила. Про те, що відповідач не приймає участі в житті дітей, свідок знає зі слів позивача та дітей. Вона відвідує дні народженнях дітей, Новорічні свята, проте відповідача на вказаних святах не бачила.
Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що позивач є її сестрою, з відповідачем вона знайома особисто. Зазначила, що відповідач не приймає участі у житті дітей та ними не цікавиться. Відповідач живе поруч з позивачем, але до дітей не приходить. Діти чекають від батька дзвінків на дні народження та засмучуються, що батько їх не вітає з вказаними святами. Відповідач бачив останній раз дітей приблизно півтора роки тому. В квітні у ОСОБА_5 був день народження, і відповідач дитину не привітав. Зараз у дітей немає бажання спілкуватись з батьком.
Оскільки позивач не заперечував проти такого вирішення справи, суд проводить заочний розгляд справи та вирішує її на підставі наявних у ній доказів.
Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.
Відповідно до Свідоцтва про народження серії НОМЕР_3, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Московського районного управління юстиції, актовий запис за № 470, батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, є позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2.
Відповідно до Свідоцтва про народження серії НОМЕР_4, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Московського районного управління юстиції, актовий запис за № 766, батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, є позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2.
Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 07.12.2010 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано.
Згідно заочного рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 04.02.2011 року, з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, у розмірі 1/2 частини від доходу щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 13.10.2010 року до досягнення найстаршою дитиною повноліття 30.01.2020 року.
Згідно довідки № 367/01-26/15, виданої 02.06.2015 року ХСШ І-ІІІ ступенів № 162 ХМР Харківської області, у період з 01.01.2011 року по теперішній час батьківські збори класів, в яких навчаються ОСОБА_3 та ОСОБА_4, відвідувала мати дітей - ОСОБА_1 Мати приводила та забирала дітей зі школи, цікавилась успіхами у навчанні своїх дітей. Батько ОСОБА_2 у період з 01.01.2011 року по теперішній час батьківські збори класу, в якому навчаються його син ОСОБА_3 та донька ОСОБА_3, не відвідував.
Відповідно до довідки № 903, виданої 03.06.2015 року КЗОЗ «Харківська міська дитяча поліклініка № 2», з період з 01.01.2011 року по теперішній час за медичною допомогою для дітей зверталась мати ОСОБА_1, яка також супроводжувала дітей до поліклініки. Батько ОСОБА_2 участь у вихованні дітей не приймає, станом здоров'я не цікавиться.
Згідно висновку Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради № 18 від 06.01.2016 року, вказане управління, як представник органу опіки та піклування, вважає за доцільне позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно його сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, та доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4.
Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.
Згідно роз'яснень, наданих в Постанові Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.
Розглядаючи справу на підставі наданих позивачем доказів та оцінюючи вказані докази в їх сукупності, суд вважає доведеним, що відповідач свідомо нехтував своїми обов'язками щодо виховання ОСОБА_3 та ОСОБА_3 та ухилявся від вказаних обов'язків, в зв'язку з чим наявні передбачені законодавством України підстави для позбавлення його батьківських прав та задоволення позову.
При цьому отримані судом дані відносно того, що мали місце окремі факти спілкування відповідача з дітьми, суд не може визнати обставиною, яка свідчить про належне виконання відповідачем своїх обов'язків по вихованню дітей. Даних щодо наявності поважних причин, які перешкоджали відповідачу приділяти більше уваги вихованню своїх дітей, суду не надано.
Суд розподіляє судові витрати відповідно до положень ст. 88 ЦПК України та стягує з відповідача на користь позивача сплачений останнім судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. Крім того, суд відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 79, ст. 88 ЦПК України, стягує з відповідача ОСОБА_2 судові витрати, пов'язані з поданням позивачем оголошення про виклик відповідача у пресі, в розмірі 417,60 грн.
Щодо вимог позивача про відшкодування витрат на правову допомогу в розмірі 5000,00 грн., суд виходить з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, інтереси позивача в судових засіданнях представляв адвокат Статівка О.Є. Відповідно до договору про правову допомогу № 14 від 20.05.2015 року, укладеного між ним та позивачем, вартість послуг адвоката дорівнює 5000,00 грн., які були сплачені позивачем згідно квитанції № 0386565 від 20.05.2015 року.
Відповідно до ст. 79 ЦПК України витрати на правову допомогу входять до складу судових витрат.
Статтею 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» передбачено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.
Розмір мінімальної заробітної плати в червні 2016 року встановлено в сумі 1450,00 грн., відповідно 40 % мінімальної заробітної плати дорівнює 580,00 грн.
Як вбачається з матеріалів справи, представник позивача приймав участь в одному судовому засіданні 15.06.2016 року загальною тривалістю 36 хвилин. За таких обставин витрати на правову допомогу за 2016 рік підлягають відшкодуванню в розмірі 348,00 грн., виходячи із вартості години участі представника в судовому засіданні та загальної тривалості судового засідання.
Таким чином, всього з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в загальному розмірі 1009,20 грн.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 169, 212-215, 224-226 ЦПК України, -
Позов ОСОБА_1 - задовольнити.
Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, батьківських прав відносно його неповнолітніх сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6 та доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_6.
Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 понесені останньою судові витрати в загальному розмірі 1009,20 грн. (одна тисяча дев'ять гривень двадцять копійок).
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня його проголошення. Позивач, який брав участь у справі, але не був присутнім в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, може подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
Суддя Крівцов Д.А.