АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 541/1108/16-ц Номер провадження 22-ц/786/2223/16Головуючий у 1-й інстанції Сидоренко Ю.В. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого судді: Хіль Л.М.,

суддів Кузнєцової О.Ю., Мартєва С.Ю.,

секретар Колодюк О.П.

за участі- Куценко Л.М., ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу

за апеляційною скаргою Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області

на ухвалу Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 17 червня 2016 року

по справі за скаргою ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5 на постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про закінчення виконавчого провадження,-

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2016 року ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5 звернулись до суду із вказаною вище скаргою та просили скасувати постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень УДВС Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_6 від 19 квітня 2016 про закінчення виконавчого провадження.

Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 17 червня 2016 року скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5 задоволено.

Скасовано постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень УДВС Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_6 від 19 квітня 2016 про закінчення виконавчого провадження №46765320.

В апеляційному порядку ухвалу місцевого суду оскаржило УДВС Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, просило скасувати її та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, а саме неврахування того, що державним виконавцем було виконано всі можливі та необхідні дії для закінчення виконавчого провадження, зокрема накладено на боржника штраф за невиконання рішення суду та законних вимог державного виконавця.

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про задоволення скарги ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5 та скасування постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження, суд першої інстанції виходив з того, що вказана постанова була винесена передчасно, доказів виконання державним виконавцем вимог закону суду не надано, як і не надано жодного доказу про те, що державним виконавцем у виконавчому провадженні перевіряв поважність причини невиконання судового рішення та державним виконавцем не було вчинено усіх належних дій, спрямованих на виконання судового рішення.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він узгоджується з матеріалами справи та нормами чинного законодавства, які регламентують спірні правовідносини.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що постановою від 04.03.2015 року державного виконавця ВПВР УДВС ГУЮ в Полтавській області на підставі виконавчого листа № 2/541/1227/14, виданого Миргородським міськрайонним судом Полтавської області на виконання рішення Апеляційного суду Полтавської області від 15.01.2015 року про зобовязання виконавчого комітету Миргородської міської ради надати ОСОБА_4, ОСОБА_4, ОСОБА_5 квартиру за встановленими житловим законодавством України нормами, норма жилої площі якої складатиме не менше 40,95 кв.м., відкрито виконавче провадження ВП №46765320.

19.04.2016 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень УДВС Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_6 у вказаному виконавчому провадженні винесена постанова про закінчення виконавчого провадження на підставі п.11 ч.1 ст.49, ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» з посиланням на те, що державним виконавцем відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» вжито вичерпних заходів для примусового виконання рішення (а.с.3).

Відповідно до положень пункту 11 частини 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадовій особі), який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 75 цього Закону.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 75 ЗУ «Про виконавче провадження» після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення.

У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

Якщо рішення не виконано і виконання може бути проведено без участі боржника, державний виконавець організовує виконання відповідно до повноважень, наданих йому законом, та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом. При цьому на боржника повторно накладається штраф у порядку, встановленому статтею 89 цього Закону.

У разі якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав.

Відповідно до ч.3 ст. 10, ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Виходячи з цього, УДВС Головного територіального управління юстиції у Полтавській області в обґрунтування своїх заперечень має бути надано до суду докази, які б вказували, що державним виконавцем виконано усі дії, визначені ст. 75 ЗУ «Про виконавче провадження», зокрема, застосовувалися такі заходи примусу, спрямовані на виконання судового рішення, як накладення штрафів та звернення до правоохоронних органів для притягнення боржника до відповідальності.

Проте, в судах першої та апеляційної інстанції УДВС Головного територіального управління юстиції у Полтавській області не надало суду доказів накладення на Виконавчий комітет Миргородської міськради штрафів, а також звернення до правоохоронних органів для притягнення його до відповідальності.

За таких обставин, суд першої інстанції обґрунтовано послався на відсутність у матеріалах справи доказів належного виконання державним виконавцем УДВС Головного територіального управління юстиції у Полтавській області усіх передбачених ЗУ «Про виконавче провадження» дій, спрямованих на виконання рішення суду.

Інших доводів, які б спростовували висновки місцевого суду або вказували на їх необґрунтованість, апелянтом не наведено.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції постановлено ухвалу із дотриманням норм матеріального та процесуального права, а отже відсутні підстави для скасування або зміни ухвали, які передбачені ст.312 ЦПК України.

Керуючись ст.303, 307 ч.2 п.1, 312 ч.1 п.1, 314 ч.1, 315 ЦПК України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області - відхилити.

Ухвалу Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 17 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: --//-- ОСОБА_1

Судді --//-- ОСОБА_7

--//-- ОСОБА_8

З ОРИГІНАЛОМ ЗГІДНО: ОСОБА_1