17.08.2016 Справа № 380/1099/16-ц
Провадження по справі № 2-н/380/11/16
УХВАЛА

Іменем України

17 серпня 2016 року суддя Тетіївського районного суду Київської області Лісовенко П.І., розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства «Київобленерго» про видачу судового наказу на стягнення боргу за електроенергію в сумі 2690грн. 62грн., боржник: ОСОБА_1,

встановив :

ПАТ «Київобленерго» звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з боржника ОСОБА_1 боргу за спожиту електроенергію в розмірі 2690,627грн. та судовий збір в розмірі 689грн.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.96 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, у разі якщо, зокрема, заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг.

Пунктом 2 частини 3 статті 100 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, у разі якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

Пунктом 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 року № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» роз'яснено, що наявність спору про право (пункт 2 частини третьої статті 100 ЦПК), яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб'єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб'єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов'язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні.

Із свідоцтва про смерть серії І-ОК №251518 встановлено, що ОСОБА_1 померла 16.08.2012 року.

Відповідно до ст.37 ЦПК України, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобовязанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу.

Враховуючи, що розділом ІІ ЦПК України процедура розгляду заяв у наказному провадженні полягає у видачі судового наказу, тому, не може бути застосовано такий процесуальний інститут, як заміна боржника (процесуальне правонаступництво), питання щодо якого вирішується в порядку позовного провадження.

Таким чином, із заяви про видачу судового наказу та доданих до неї документів, вбачається спір про право, що відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК України, є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 ЦПК України, відмова у прийнятті заяви унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись ст.ст. 100, 101, 293, 294 ЦПК України,

ухвалив :

Відмовити у прийнятті заяви Публічного акціонерного товариства «Київобленерго» про видачу судового наказу на стягнення боргу за електроенергію в сумі 2690,62грн., боржник: ОСОБА_1.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом пяти днів з дня її отримання до Апеляційного суду Київської області через Тетіївський районний суд Київської області.

Суддя: П.І.Лісовенко