АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4982/16 Справа № 202/2867/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Рудь В.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді: Рудь В.В.

суддів: Глущенко Н.Г., Повєткіна В.В.

при секретарі: Григор'євій В.А.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на заочне рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 03 березня 2016 року за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2014 року ПАТ КБ "Приватбанк" звернулось з позовом до ПАТ «Акцент-Банк», ОСОБА_2 про стягнення заборгованості(а.с.2-3).

Позивач зазначав, що відповідно до укладеного договору №DNН4КS98840405 від 05.04.2006 року ОСОБА_2 отримав 05.04.2006 року кредит у розмірі 8712,22 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення 07.04.2008 року.

Зобов'язання за договором забезпечено порукою у розмірі 10 000,00 грн. згідно договору поруки №167 від 20.10.2010 року, укладеного з ПАТ "Акцент-Банк".

У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 17.01.2014 року має заборгованість за кредитним договором у розмірі 98140,69 грн., яка складається із наступного: 5893,74 грн. - заборгованість за кредитом; 32118,97 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 54978,42 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи: 500,00 грн. штраф(фіксована частина), 4649,56 грн. штраф(процентна складова).

Посилаючись на викладені обставини, позивач просив стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором №DNН4КS98840405 від 05.04.2006 року у розмірі 88140,69 грн., витрати на правову допомогу у розмірі 3200,00 грн. та витрати по сплаті судового збору; стягнути з ПАТ «Акцент-Банк» та ОСОБА_2 солідарно 10000,00 грн.

Заочним рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 03 березня 2016 року у задоволенні позовних вимог відмовлено(а.с.54-55).

В апеляційній скарзі ПАТ КБ "Приватбанк" просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на неповне з'ясування обставин справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права(а.с.58-61).

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За положенями ст.ст.526,527 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.

Із справи вбачається, що 05.04.2006 року між Приватбанком, назва якого змінена на Публічне акціонерне товариство ОСОБА_3 "Приватбанк"(а.с.14), та ОСОБА_2 укладено договір №DNН4КS98840405 від 05.04.2006 року шляхом підписання заяви позичальника, в якій зазначено, що вона разом з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам та Тарифами складає між ним та Банком кредитно-заставний договір, відповідно до умов якого останній отримав 05.04.2006 року кредит у розмірі 8 712,24 грн. строком на 24 місяці, відсоткова ставка 2,09% на місяць. Ціль кредитування купівля ТНС(а.с.8).

Зобов'язання за договором забезпечено порукою у розмірі 10 000,00 грн. згідно договору поруки №167 від 20.10.2010 року, укладеного з ПАТ "Акцент-Банк"(а.с.6-7).

У зв'язку з порушенням зобов'язань за кредитним договором, ПАТ КБ "Приватбанк" визначило у позичальника заборгованість у розмірі 98140,69 грн., складові якої наведені у розрахунку станом на 17.01.2014 року, зокрема: 5893,74 грн. - заборгованість за кредитом; 32118,97 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 54978,42 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи: 500,00 грн. штраф(фіксована частина), 4649,56 грн. штраф(процентна складова), що зазначено у розрахунку станом на 17.01.2014 року(а.с.5).

Відмовляючи ПАТ КБ "Приватбанк" в задоволенні позову, суд виходив з того, що позивачем не надано доказів отримання ОСОБА_2 будь-яких коштів за кредитним договором, доказів сплати коштів за даним кредитним договором.

Такі висновки суду не можна визнати обгрунтованими з огляду на наступне.

Так, із справи вбачається, що за змістом заяви позичальника №DNН4КS98840405 від 05.04.2006 року метою укладання кредитного договору та отримання грошових коштів у розмірі 8 712,24 грн. зазначено купівля ТНС та сплата комісії Банку та Компанії. Торгівельно-сервісним підприємством зазначено ТОВ «Алегро-Прилуки» та наведено найменування товару: мобільний телефон NOKIA 6230і(blsck), мобільний телефон NOKIA 6111(silver grey), швейна машина BROTHER RS-240, пральна машина BOSCH WFC 2067 OE, плита газова INDESIT K3G21 S(W). Загальна вартість товару 7 826,00 грн. Заява підписана позичальником ОСОБА_2В.(а.с.8).

Факт отримання ОСОБА_2 грошових коштів у зазначеному розмірі та придбання ним в ТОВ «Алегро-Прилуки» вказаного товару підтверджується видатковою накладною від 05.04.2006 року №ФП-14828, рахунком-фактурою від 05.04.2006 року №ФП-1558, фіскальним чеком від 05.04.2006 року, актом прийому-передачі від 05.04.2006 року, доданих позивачем до апеляційної скарги(а.с.62-65), та розрахунком заборгованості за договором №DNН4КS98840405 від 05.04.2006 року, укладеного між Приватбанком та ОСОБА_2, станом на 17.01.2014 року, із якого вбачається, що після отримання грошових коштів у розмірі 8 712,24 грн. позичальник періодично сплачував відповідні грошові суми на погашення заборгованості за кредитним договором №DNН4КS98840405 від 05.04.2006 року(а.с.5).

Як видно із справи, розмір заборгованості за кредитним договором №DNН4КS98840405 від 05.04.2006 року, що визначений ПАТ КБ "Приватбанк" станом на 17.01.2014 року, ОСОБА_2, який повідомлений у передбаченому законом порядку про день та час розгляду справи в апеляційній інстанції, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення(а.с.76), не спростував.

Доказів в розумінні положень ст.ст.57,58 ЦПК України, які б містили інформацію щодо предмета доказування, а саме про сплату вказаної суми заборгованості та проведення виконання зобов'язання належним чином, ОСОБА_2 у порядку, передбаченому ст.60 ЦПК України, не надав.

Отже, висновок суду про відсутність доказів щодо отримання ОСОБА_2 будь-яких коштів за кредитним договором, доказів сплати коштів за даним кредитним договором, є помилковим та протирічить фактичним обставинам, а тому рішення суду першої інстанції на підставі п.1,3,4 ст.309 ЦПК України підлягає скасуванню.

Разом з тим, вирішуючи питання щодо стягнення відповідних складових заборгованості за кредитним договором, колегія суддів враховує наступне.

Так, за змістом заяви позичальника №DNН4КS98840405 від 05.04.2006 року, ОСОБА_2 отримав грошові кошти у розмірі 8 712,24 грн. та зобов'язався надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 466,86 грн. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також інших витрат згідно Умовам(а.с.8 зворот).

Згідно вказаної заяви кредитний договір №DNН4КS98840405 від 05.04.2006 року укладено між позичальником ОСОБА_2 та Закритим акціонерним товариством комерційний банк "Приватбанк"(а.с.8, 8 зворот). Умови надання споживчого кредиту фізичним особам ("Розстрочка") (Стандарт), які за твердженням позивача є складовою кредитного договору №DNН4КS98840405 від 05.04.2006 року та які додані позивачем до вказаної заяви позичальника, визначені не Закритим акціонерним товариством комерційний банк "Приватбанк", а ПАТ КБ "Приватбанк"(а.с.9-10).

Належних і допустимих доказів в розумінні положень ст.ст.57,58 ЦПК України, які свідчили б про те, що при підписанні сторонами кредитного договору діяли Умови надання споживчого кредиту в редакції, що передбачає сплату позичальником штрафів та пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, позивач у порядку, передбаченому ст.60 ЦПК України, не надав. Умови надання споживчого кредиту фізичним особам ("Розстрочка") (Стандарт), які наявні в матеріалах справи(а.с.9-10), позичальником не підписані.

Враховуючи викладене, колегія суддів не приймає до уваги Умови надання споживчого кредиту фізичним особам ("Розстрочка") (Стандарт), які передбачають сплату пені та штрафів, та приходить до висновку про часткове задоволення позову ПАТ КБ "Приватбанк", а саме про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ "Приватбанк" заборгованість за кредитним договором №DNН4КS98840405 від 05.04.2006 року станом на 17.01.2014 року у розмірі 38 012,71 грн., яка складається із наступного: 5 893,74 грн. - заборгованість за кредитом; 32 118,97 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом.

В іншій частині позовних вимог ПАТ КБ "Приватбанк" до ОСОБА_2 слід відмовити з наведених підстав.

Стосовно позовних вимог, заявлених ПАТ КБ "ПриватБанк" до ПАТ "Акцент-Банк", колегія суддів враховує наступне.

Так, ст.15 ЦПК України встановлено, що суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудовихвідносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Згідно зі ст.16 ЦПК України не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до роз'яснень, викладених в абз.1 п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд повинен виходити з того, що згідно зі статтею 124 Конституції України юрисдикція загальних судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, а за ч.1, 2 ст.15 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за КАС України (ст.17) або ГПК України (ст.ст.1, 12) віднесено до компетенції адміністративних чи господарських судів. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

В абз.3 п.15 зазначеної Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 роз'яснено, що вимоги позивача до кількох відповідачів можуть бути об'єднані в одне провадження, якщо ці вимоги однорідні, зокрема такі, які нерозривно пов'язані між собою, або від вирішення однієї з них залежить вирішення інших. Таке об'єднання не допускається, якщо відсутня спільність предмета позову. Не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, оскільки не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом, суд відкриває провадження у справі в частині вимог, які належать до цивільної юрисдикції, і відмовляє у відкритті провадження у справі щодо вимог, коли їх розгляд проводиться за правилами іншого виду судочинства.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 01 липня 2015 року за № 6-745цс15, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Проте, суд на зазначене уваги не звернув та вирішив спір в частині вимог ПАТ КБ "ПриватБанк" до ПАТ "Акцент-Банк", який є юридичною особою, у порядку цивільного судочинства у порушення вимог ст.15 ЦПК України, а тому, відповідно до ч.1 ст.310 ЦПК України судове рішення у цій частині підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі з підстав, визначених п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України, за положеннями якої суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи часткове задоволення позову, з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ "Приватбанк" підставі ст.88 ЦПК України на повернення судових витрат по сплаті судового збору(а.с.16) підлягає стягненню 380,12 грн.

Керуючись ст.ст.303,307,309,316 ЦПК України колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства ОСОБА_3 «Приватбанк» задовольнити.

Заочне рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 03 березня 2016 скасувати.

Провадження у справі в частині позовних вимог Публічного акціонерного товариства ОСОБА_3 "Приватбанк" до Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» про стягнення заборгованості, закрити.

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_3 "Приватбанк" заборгованість за кредитним договором №DNН4КS98840405 від 05.04.2006 року станом на 17.01.2014 року у розмірі 38012,71 грн., яка складається із наступного: 5 893,74 грн. - заборгованість за кредитом; 32 118,97 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом.

В іншій частині позовних вимог Публічного акціонерного товариства ОСОБА_3 "Приватбанк" до ОСОБА_2 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_3 "Приватбанк" на повернення судових витрат по сплаті судового збору 380,12 грн.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -