Справа № 204/2357/16-ц
Провадження № 2/204/1285/16
РІШЕННЯ

Іменем України

25 липня 2016 року м.Дніпро

Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючої судді Тітової І.В.

з участю секретаря Духневича В.С.

представника позивача Цуцкової О.В.

прокурора Остапенка І.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська цивільну справу за позовом органу опіки та піклування виконавчого комітету Красногвардійської районної у місті Дніпропетровську ради в інтересах малолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

04 квітня 2016 року до суду надійшов вищевказаний цивільний позов, у якому позивач просить відібрати у ОСОБА_3 без позбавлення батьківських прав дитину ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, стягнути з ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини ОСОБА_2 у розмірі 1/4 доходу (заробітку), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на користь закладу чи особи куди її буде влаштовано.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач є матір'ю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 Відповідач у шлюбі не перебувала, відомості про батька дитини записано на підставі ч.1 ст.135 СК України. На обліку в управлінні-службі у справах дітей ОСОБА_2 перебуває з 2012 року як така, що опинилася в складних життєвих обставинах. Разом з дитиною та матір'ю мешкає бабуся дитини, яка зловживає спиртними напоями та тітка з дитиною, яка також перебуває на обліку в управління-службі у справах дітей як така, що опинилася в складних життєвих обставинах. Сім'я мешкає у старому глиняному будинку без вигод. Опалення пічне (піч глиняна), топлять гілками дерев. За водою ходять до сусідів. Газопостачання не проведено. Електропостачання відключено декілька років у зв'язку з боргами, мати ніяких дій для його поновлення не робить. Стеля будинку місцями обвалюється, скрізь павутиння. Житло потребує ремонту, але мати не робить ніяких дієвих заходів по поліпшенню умов проживання дитини. Туалет у дворі та будинку взагалі відсутній. Житло знаходиться у дуже занедбаному стані, складається з 2-х житлових кімнат, кухні (з піччю), 2 коридорів, та нежилої кімнати. У кімнатах антисанітарія. Нежила кімната завалена величезною купою дитячого та дорослого брудного одягу, який раніше дарували сусіди, одяг перетворився на ганчір'я, яке смердить, бо його не перуть. На кухні купи брудного посуду та сміття, запас їжі відсутній. У будинку є мінімальна кількість меблів - все дуже старе, будь-яка побутова техніка відсутня. На всіх членів сім'ї всього 2 дорослі стільці та 2 дитячих. Дівчинка мешкає в одній кімнаті з бабусею та матір'ю. В кімнаті завжди темно, бо одне вікно закладено цеглою, інше невеличке, обтягнене плівкою Уроки дитина робить у школі, або при свічці вдома. Є місце для підготовки уроків, мінімальна кількість канцелярського приладдя, старих іграшок, стілець бере з кухні у разі потреби. Одягу багато, завдяки людям, які його віддають, але він смердючий, занедбаний, потребує заміни, прання. У ОСОБА_2 відсутнє індивідуальне місце для сну, дитина спить з матір'ю на старому дивані без постільної білизни. ОСОБА_3 ніде не працює та не намагається влаштуватися на роботу, іноді підробляє різноробочою у літній період у сусідів. Мати з донькою існують за рахунок державної допомоги. ОСОБА_2 навчається у КЗО «НВК № 102» ДМР. Від адміністрації закладу неодноразово надходили повідомлення про те, що мати батьківські збори не відвідує, навчанням доньки не цікавиться. Дитина ходить у брудному одязі, немита з неприємним запахом. За кошти директора закладу та класного керівника дівчина харчується у школі. Були випадки, коли мати приходила до навчального закладу у нетверезому стані. Згідно повідомлення КЗ «Дніпропетровський центр первинної медико-санітарної допомоги № 7» мати не виконує призначення лікаря, з дитиною до лікарні приходить виключно бабуся. Дівчину до лікарні також приводили брудну. З ОСОБА_3 неодноразово проводилися бесіди щодо необхідності привести житло у належні санітарні умови, виконувати батьківські обов'язки, але мати ігнорувала рекомендації суб'єктів соціальної роботи по збереженню сім'ї. Інспекторами СМП Красногвардійського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області за ознаками передбаченими ч.1 ст.184 КУпАП на ОСОБА_3 було складено протокол про адміністративне правопорушення. Однак, в даній сім'ї мати не створила доньці повноцінні і достойні умови життя. Мати не забезпечила її належними житлово-побутовими умовами та не намагається дбати про гігієнічні потреби дівчини.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити.

Прокурор позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити позов.

Відповідач у судові засідання двічі підряд не з'явилась. Про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи за своєї відсутності не подала. За таких обставин, у порядку передбаченому ч.1 ст.224 ЦПК України, суд за згодою представника позивача вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, на підставі наявних у ній доказів, з ухваленням заочного рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, думку прокурора, свідків, суд встановив такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини.

Відповідач є матір'ю малолітньої дитини - доньки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.7).

Відомості про батька дітей внесені до актового запису про народження на підставі ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України (а.с.8).

Органом опіки та піклування виконавчого комітету Красногвардійської районної у м.Дніпропетровську ради надано висновок №387 від 22.03.2016р, щодо доцільності відібрання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 у ОСОБА_3 без позбавлення її батьківських прав до зазначено про те що, виходячи з інтересів дитини та враховуючи те, поведінка ОСОБА_3 є винною, вона злісно ухиляється від виховання доньки, матеріальної її не забезпечує, керуючись ст.170 СК України, вважають за доцільне відібрати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, у ОСОБА_3 без позбавлення її батьківських прав (а.с.3).

Сім'я ОСОБА_3, яка самостійно виховує ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 з 27.09.2012 року перебуває на обліку у центрі соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді як така, що опинилася в складних життєвих обставинах (а.с.9).

Довідкою від 11.03.2015р., підтверджується, що ОСОБА_3, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, окрім неї за вказаною адресою зареєстровані ОСОБА_2, 2004р.н. (донька), ОСОБА_4, 1961р.н., ОСОБА_5, 1992р.н., ОСОБА_6, 2014р.н. (а.с.28).

Згідно із характеристиками від 18.11.2014р. №632, 16.12.2014р. №682, 29.01.2016р. №46, які видані директором комунального закладу освіти «Навчально-виховного комплексу» № 102 Дніпропетровської міської ради Бондаренко І.О., ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, що проживає за адресою: АДРЕСА_1, навчається в КЗО «НВК №102» ДМР з 2001 (з першого класу). Протягом навчання зарекомендувала себе здібною ученицею. До навчання ставиться сумлінно. Має хорошу пам'ять, дівчинка розумова розвинена. Володіє навчальним матеріалом на достатньому рівні. На уроках активна, уважна, самостійна, зосереджена, має хороший рівень розвитку мислення. До виконання доручень ставиться відповідально. Мати батьківські збори не відвідує, навчанням доньки не цікавиться (а.с.10,11,12).

Відповідно до інформації про стан виконання батьківських обов'язків ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 від 29.01.2016р. №43, яка видана директором комунального закладу освіти «Навчально-виховного комплексу» № 102 Дніпропетровської міської ради Бондаренко І.О., сім'я ОСОБА_3 з 2011 року стоїть на обліку як сім'я, що перебуває в СЖО через те, що мати не працює. Вона фактично не спроможна матеріально утримувати дитину. Мати отримує допомогу як мати-одиначка. Навчальний заклад, громадськість, церковна община допомагають сім'ї одягом, продуктами, дитина двічі харчується в школі за кошти директора та класного керівника. Сама мати не докладає зусиль, щоб покращити становище своєї сім'ї. Вона ніде не працює, перебивається роботою по найму (а.с.13).

Відповідями від 19.12.2014р. №2444, 20.05.2015р. №1110, 02.02.2016р. №245, підписаними головним лікарем Дубовик В.С. КЗ «Дніпропетровський центр первинної медико-санітарної допомоги №7», підтверджується, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, що проживає за адресою: АДРЕСА_1, перебувають під наглядом АЗПСМ №5 з народження, на момент огляду дитина була здорова, але дуже брудна, хронічних захворювань, які підлягають оформленню інвалідності дитина не має (а.с.15,16,17).

ОСОБА_3 була попереджена, що у разі порушення прав дитини та невиконання батьківських обов'язків відносно неї будуть використані міри адміністративного впливу або до суду буде направлено позов про позбавлення її батьківських прав (а.с.19,20).

Як зазначено у повідомленні начальника Красногвардійського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області підполковника поліції Весни Є.В., 21 січня 2016 року інспекторами СПП Красногвардійського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області за ознаками, які передбачені ч.1 ст.184 КУпАП був складений протокол про адміністративну правопорушення на ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 за невиконання своїх батьківських обов'язків по відношенню до своєї малолітньої доньки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 З ОСОБА_3 проведена профілактична бесіда щодо належного ставлення до виконання своїх батьківських обов'язків (а.с.21).

Згідно із актами обстеження житло-побутових умов малолітньої ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 від 11.04.2012р., 10.03.2015р., 08.12.2015р., 13.11.2014р. зазначено, що матеріальне становище сім'ї досить скрутне: стабільним джерелом доходу є зарплата бабусі та допомога на дитину одинокої матері, дівчинка мешкає в одній кімнаті з бабусею та матір'ю. В кімнаті завжди темно, бо одне вікно закладене цеглою, інше невелике, обтягнене плівкою. Зі слів матері ОСОБА_3, уроки дитина робить у школі або при свічці вдома. Є місце для підготовки уроків, мінімальна кількість канцелярського приладдя, старих іграшок, стілець бере з кухні у разі потреби. У будинку є мінімальна кількість меблів - все дуже старе, будь-яка побутова техніка відсутні (а.с.23,25,26,27).

Згідно із актами обстеження матеріально побутових умов сім'ї ОСОБА_3, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 від 17.09.2012р., 09.01.2016р. зазначено, що сім'я проживає в будинку, загальна площа якого 60м.кв., є дві кімнати, кухня, відключені газ, вода, електрика. В кухні глиняна піч, яку топлять гілками дерев. Стіни чорні від кіптяви. Підлога глиняна, нічим не покрита. Меблів дуже мало. Побутової техніки немає. В будинку не прибрано (а.с.22,24).

Свідок ОСОБА_10 у судовому засіданні показала, що дитина протягом п'яти років робила уроки в школі. Мати ходила на батьківські збори, брала участь у вихованні дитини. У першому класі дитина ходила брудна до школи, тому вона приносила їй миючі засоби. У бабусі, з якою проживає дитина тимчасова робота. Хрещена мати допомагає: купає дитину, кормить. На свята мати приходила до школи допомагала, також мати цікавилась навчанням дитини і відробляла в класі, оскільки грошей на ремонт не мала. Дитина багато хворіла, часто була в санаторіях. Мати не слідкувала за зовнішнім виглядом дитини. Не знає чи зараз мати працює, раніше працювала прибиральницею. Не відомо чи відвідує мати дитину в дитячому закладі. Мати любить дитину, не била її, дитина матір не боялася. Уроки дитина робила у групі подовженого дня, щоб могла безкоштовно обідати. В останнє бачила матір рік тому, в червні 2015р.

Свідок ОСОБА_11 у судовому засіданні показала, що вона є хрещеною матір'ю дитини, мати піклується про дитину, але не може на роботу влаштуватися, стала на облік у центр зайнятості. У дитини вдома гарна бібліотека, дитина вміє вишивати. Вдома у відповідача є чим кормити дитину: картопля, крупи, але м'яса немає, дуже рідко буває. Відповідач підробляє на городах та передає дитині сумки в комунальний заклад, де зараз перебуває дитина. Будинок відповідача наразі побілили. Вона допомагала відповідачу та буде й надалі допомагати у вихованні дитини. Дитина любить матір, а матір дитину. У будинку відповідача холодно, тому дитина всю зиму проживала у неї. Мати по можливості купувала все дитині. Вона допомагала відповідачу грошима на харчування для дитини. Мати спиртними напоями не зловживає. Мати не слідкує за речами дитини, тому вона і ходила у брудному одязі, води у будинку відповідача немає, але дитина кожну суботу купається у неї вдома. Мати навчає та виховує дитину. У будинку відповідача відрізали світло за борг у розмірі 260грн., а воду відрізали через рідного дядька відповідача. Мати знає де зараз знаходиться дитина, вона хоче забрати її.

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Згідно із ст.18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно із п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до ст.170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених п.п.2-5 ч.1 ст.164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання.

Відповідно до роз'яснень, даних в п.п.15,16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30 березня 2007 року, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини, схваленої резолюцією 44 сесії Генеральної Асамблеї ООН № 44/25 від 20 листопада 1989 року та ратифікованої постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно із принципом 6 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків.

Відповідно до ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Кожна особа має право на проживання в сім'ї. Особа може бути примусово ізольована від сім'ї лише у випадках і в порядку, встановлених законом, згідно з ч.3 ст.4 СК України.

Під час розгляду справи представником позивача не було достовірно доведено, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків та веде аморальний спосіб життя, не встановлено обставин, які є беззаперечними підставами для відібрання малолітньої дитини у відповідача.

Подавши свої докази, представник позивача реалізувала право на доказування і одночасно виконала обов'язок із доказування, оскільки ст.60 ЦПК закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов'язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст.ст.27, 46 ЦПК України).

Що стосується позовної вимоги про стягнення аліментів, то необхідно зазначити таке.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Позивач просить стягнути аліменти на користь закладу чи особи куди буде влаштовано дитину, але оскільки суд дійшов висновку, що відібрання дитини є недоцільним, дитина буде проживати з матір'ю, яка її буде утримувати, така вимога є безпідставною. Крім того, свідки, допитані у судовому засіданні, показали, що відповідач у справі утримує дитину, забезпечує її в силу своїх можливостей, натомість представником позивача не було доведено протилежне.

З огляду на вищевикладене та показання свідків, суд, враховуючи характер поведінки відповідача та її ставлення до дитини, скрутне матеріальне становище, а також те, що відібрання дитини від матері без позбавлення батьківських прав є заходом, який не відповідає інтересам дитини, суд доходить висновку, що відібрання дитини від матері у цьому випадку є недоцільним, оскільки відповідач бере участь у вихованні дитини, піклується про неї, любить її, виявляє бажання виконувати батьківські обов'язки, що лише в силу життєвих обставин їй вдається не повною мірою, а відібрання дитини від матері є заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, також відповідач утримує дитину, забезпечує її в силу своїх можливостей, отже, суд доходить висновку, що цивільний позов не підлягає задоволенню у повному обсязі.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить із положень ст.88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.88, 209, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України,

у х в а л и в:

У задоволенні цивільного позову органу опіки та піклування виконавчого комітету Красногвардійської районної у місті Дніпропетровську ради в інтересах малолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Повний текст рішення складено 29 липня 2016 року.

Суддя І.В. Тітова