Справа № 454/1204/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2016 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Адамович М. Я. ,

при секретарі Мандрик І.Я. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокалі, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Карівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся в суд із даною позовною заявою до відповідача покликаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер його батько ОСОБА_2. До дня смерті батько позивача проживав по вул.Лісна в с.Карів Сокальського району. Разом з ним проживав позивач та ОСОБА_3 - баба позивача, яка ІНФОРМАЦІЯ_4 року померла. Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на житловий будинок АДРЕСА_1. Будівництво вказаного будинку було розпочато в 1961р. батьком позивача згідно закону.

Дозволом виконавчого комітету Забузької районної ради народних депутатів трудящих Львівської області №39 від 10.03.1961р. ОСОБА_2 дозволено будівництво будинку на земельній ділянці в с.Карів та вказано, що будівництво ведеться по типовому проекту 181-2 на існуючій присадибі згідно плану присадиби, затвердженим рішенням виконкому Карівської сільської ради депутатів трудящих від 25.02.1961р. Строк закінчення будівництва - 10.03.1964р.

На підставі вищевказаних дозвільних документів ОСОБА_2 здійснював будівництво будинку АДРЕСА_1. Будинок був збудований в 1964р. та складається з 4 житлових кімнат, 2 коридорів, 2 веранд та комори. До будинку, також, належить прибудова а, веранда а-1, сходи а1 та сходи а2. Загальна площа будинку становить 107,0 м.кв., житлова - 71,7м.кв.

За життя ОСОБА_2 права власності на житловий будинок не оформив, оскільки був особою необізнаною в законодавстві та вважав, що так як побудував його згідно чинного законодавства та вселився в нього і проживає там, то будинок є його приватною власністю.

На спадкове майно ОСОБА_4 заповіту не складав.

На час смерті відкриття спадщини діяв ЦК УРСР 1963р.

Відповідно до ст.529 ЦК УРСР 1963р. спадкоємцем першої черги за законом щодо спадкового майна ОСОБА_2 є його син, ОСОБА_1 - позивач та дружина, яка померла незадовго після смерті чоловіка.

За ст.549 ЦК УРСР 1963р. спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Відтак позивач вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки він проживає та користується спадковим майном, несе витрати по його утриманню, підтримує в належному стані.

Крім цього, позивач після смерті свого батька та мами, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5. та баби - ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4. є головою господарства АДРЕСА_1, про що свідчить витяг з по господарської книги за особовим рахунком НОМЕР_2, виданий Карівською сільською радою.

Рішенням виконавчого комітету Карівської сільської ради Сокальського району №59 від 16.01.1996р. надано дозвіл оформити право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 на ім»я позивача та отримати свідоцтво про право власності на будинок.

Однак, позивач вважав, що дане рішення може бути ним реалізовано в будь-який час та до 01.01.2013р. не отримав свідоцтва про право власності на будинок та не зареєстрував його на себе в ДКП ЛОР «Червоноградське МБТІ», а на даний час такого отримати не може, оскільки порядок реєстрації права власності змінено та здійснюється згідно Постанови КМУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» №1127 від 25.12.2015р., за яким реєстрація права власності на нерухоме майно на підставі рішення органу місцевого самоврядування не передбачена.

Згідно п.9 ч.1 ст.27 вказаної постанови державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили.

Просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3

Представник позивача ОСОБА_5 в судове засідання не прибула, подала в суд заяву в якій вказує, що позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, розгляд справи проводити без її участі.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, подав заяву, в якій вказує, що позовні вимоги визнає, просить їх задовольнити, розгляд справи проводити без участі представника сільської ради.

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши докази по справі в їх сукупності суд дійшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав:

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам чинного законодавства, інтересам сторін по справі, в свою чергу, не суперечить правам та інтересам інших осіб.

Згідно свідоцтва про смерть серія НОМЕР_3 встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_2.

З дослідженого в судовому засіданні свідоцтва про народження серія НОМЕР_4 встановлено, що батьками позивача були ОСОБА_2 та ОСОБА_6.

Відповідно до дозволу виконавчого комітету Забузької районної ради народних депутатів трудящих Львівської області №39 від 10.03.1961р. ОСОБА_2 дозволено будівництво будинку на земельній ділянці в с.Карів та вказано, що будівництво ведеться по типовому проекту 181-2 на існуючій присадибі згідно плану присадиби, затвердженим рішенням виконкому Карівської сільської ради депутатів трудящих від 25.02.1961р. Строк закінчення будівництва - 10.03.1964р.

Із рішення виконавчого комітету Карівської сільської ради народних депутатів Сокальського району №59 від 16.01.1996р. встановлено, що ОСОБА_1 надано дозвіл оформити право власності на житловий будинок АДРЕСА_1, який побудовано в межах закріпленої земельної ділянки.

Окрім цього, встановлено, що ОСОБА_1 є головою господарства АДРЕСА_1, про що свідчить витяг з по господарської книги за особовим рахунком НОМЕР_2, виданий Карівською сільською радою.

Згідно Технічного паспорта на індивідуальний житловий будинок АДРЕСА_1 встановлено, зазначений житловий будинок відповідає вимогам надійності і безпечної експлуатації і можливість його безпечної експлуатації як житлового будинку.

На час смерті відкриття спадщини діяв ЦК УРСР 1963р.

Відповідно до ст.529 ЦК УРСР 1963р. спадкоємцем першої черги за законом щодо спадкового майна ОСОБА_2 є його син, ОСОБА_1 - позивач та дружина, яка померла незадовго після смерті чоловіка.

За ст.549 ЦК УРСР 1963р. спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Відтак позивач вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки він проживає та користується спадковим майном, несе витрати по його утриманню, підтримує в належному стані.

Разом з цим, як роз'яснено Пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013р. «Про узагальнення судової практики розгляду цивільних справ про спадкування та Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013р. порядок оформлення права власності на об»єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію, наведено в ДБН А.3.1-3-94 «Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів» та в Листі Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23.03.1999р. №12/5-126 : по об'єктах, що збудовані до 05.08.1992р., тобто до прийняття постанови КМУ від 05.08.1992р. №449, якою встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається БТІ.

Тобто, громадяни, які збудували житлові будинки до 05.08.1992р., могли за умови прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями отримати правовстановлюючі документи на будинок, навіть, якщо його споруджено самовільно (самочинно) на земельній ділянці, яка перебуває у їх законному користуванні або у приватній власності. За наявності відповідних доказів судами може визнаватися право власності в порядку спадкування на спірні будинки, збудовані до 05.08.1992р., на які спадкодавцем не було отримано правовстановлюючі документи.

Як встановлено в ході розгляду справи будинок АДРЕСА_1 збудовано в 1964р. ОСОБА_2 на земельній ділянці, яка перебувала у його законному користуванні та на вказаний будинок спадкодавцем не було отримано правовстановлюючі документи.

Разом з тим, відповідно до ст.529 ЦК України (1963р.), позивач як спадкоємець першої черги за законом має право на спадкування вказаного житлового будинку після смерті батька.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що за позивачем ОСОБА_1 як спадкоємцем за законом після смерті батька ОСОБА_2, слід визнати право власності на житловий будинок АДРЕСА_1.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212 ЦПК України , суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 ( ІПН НОМЕР_1 ) право власності на житловий будинок АДРЕСА_1, Львівської області, після смерті ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Рішення може бути оскаржене учасниками розгляду в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області через Сокальський районний суд шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особами, які приймали участь у справі, але не були присутні під час оголошення рішення, протягом 10 днів з часу отримання копії рішення.

Головуючий: М. Я. Адамович