РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2016 р. м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючої судді - Шеремет А.М.,

суддів: Гордійчук С.О., Григоренко М.П.

секретар судового засідання: Демчук Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "ПриватБанк" на рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 10 травня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и л а :

02 вересня 2015 року ПАТ "ПриватБанк" звернулося з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 10 травня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ПАТ "ПриватБанк" подало апеляційну скаргу в якій доводить про незаконність та необґрунтованість вказаного рішення через порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що висновок суду першої інстанції щодо пропуску строку позовної давності є помилковим, оскільки судом не було враховано останній платіж по кредиту, а саме платіж від 19 вересня 2012 року, таким чином перебіг строку позовної давності розпочався 13 вересня 2012 року та спливає 13 вересня 2015 року.

Просить рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 10 травня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

В запереченні на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу відхилити, а рішення залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи в задоволені позову суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущено строк позовної давності, оскільки останній платіж відповідач здійснив 29 червня 2012 року, а з позовною заявою ПАТ "ПриватБанк" звернулося 02 вересня 2015 року.

Колегія суддів Апеляційного суду Рівненської області не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Судом встановлено, що 17 вересня 2010 року між ПАТ КБ ПриватБанк та відповідачем ОСОБА_1, укладено договір б/н з ЗАТ КБ „Приватбанк", правонаступником якого є ПАТ КБ „Приватбанк", за яким відповідач отримав кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки за умови відсутності наміру сторін щодо припинення договірних зобов'язань.

Відповідач свої зобовязання за кредитним договором належним чином не виконав у звязку з чим за останнім виникла заборгованість, яка станом на 31 липня 2015р., разом з штрафними санкціями, становить 10638 грн. 02 коп.

15 березня 2016 року відповідачем було заявлено клопотання про застосування строку позовної давності.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно з ч.4 ст. 267 ЦП України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

За правилами цих норм загальна та спеціальна позовна давність починає перебіг з дня, коли особа довідалась або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила, а за зобов'язаннями з визначенням строком виконання позовна давність починається зі спливом строку виконання ч.ч.1,5 ст.261 ЦК України.

Зазначене свідчить, що у разі неналежного виконання позичальником зобов'язання за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та відсотків за користування кредитом, повернення яких, відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Матеріали справи містять розрахунок заборгованості відповідача, з якого вбачається, що 12 вересня 2012 року в рахунок погашення заборгованості по кредитному договору останній здійснив платіж в сумі 100 грн. (а.с. 4, 115).

Таким чином перебіг позовної давності розпочався з наступного дня після погашення боргу, а саме з 13 вересня 2012 року, позивач звернувся до суду 02 вересня 2015 року, тобто в межах строку позовної давності.

На вищезазначене суд першої інстанції уваги не звернув, неповно зясував обставини справи, що мають значення для справи та прийшов до передчасного висновку про відмову в позові.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то відповідно до ст.530 ЦК України воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтями ст.ст. 610, 611 ЦК України визначено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) та у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Матеріали справи містять розрахунок заборгованості відповідача за кредитним договором №б/н від 17 вересня 2010 року в сумі 10638,02 грн., яка складається з 3151,93 грн. заборгованість за кредитом, 4877,25 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 1626,08 грн. пеня та комісія, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6. умов та правил надання банківських послуг в розмірі 500 грн. штраф (фіксована частина) та 482,76 грн. штраф (процентна ставка).

Відповідно до п.2 ч.2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

15 березня 2016 року відповідачем було заявлено клопотання про застосування строку позовної давності (а.с. 88).

Таким чином до стягнення підлягає пеня нарахована за 1 рік, який передував зверненню до суду, сума якої становить 600 грн.

За таких обставин, колегія суддів Апеляційного суду Рівненської області приходить до висновку, що сума заборгованості за кредитним договором №б/н від 17 вересня 2010 року підлягає стягненню з відповідача на користь позивача частково в сумі 9611,94 грн., а задоволенні позову частині стягнення пені в сумі 1026,08 слід відмовити у звязку із спливом строку позовної давності.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Матеріали справи містять документально підтверджені судові витрати, а саме платіжне доручення про сплату судового збору за подання позовної заяви в розмірі 1218,00 грн. та за подачу апеляційної скарги в розмірі 1339,80 грн., відповідно пропорційно до частини задоволених вимог, стягненню підлягає 2148,55 грн.

З огляду на вище наведене, судова колегія приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення по справі про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313-316 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "ПриватБанк" на рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 10 травня 2016 року задовольнити частково.

Рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 10 травня 2016 року скасувати.

Позов Публічного акціонерного товариства "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором №б/н від 17 вересня 2010 року в сумі 9611 (девять тисяч шістсот одинадцять) грн. 94 коп., яка складається з 3151 (три тисячі сто пятдесят одна) грн. 93 коп. заборгованість за кредитом, 4877 (чотири тисячі вісімсот сімдесят сім) грн. 25 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом, 600 (шістсот) грн. пеня, 500 (пятсот) грн. штраф (фіксована частина) та 482 (чотириста вісімдесят дві) грн. 76 коп. штраф (процентна ставка).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "ПриватБанк" 2148 (дві тисячі сто сорок вісім) 55 коп. судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуюча А.М. Шеремет

Судді : С.О. Гордійчук

ОСОБА_3