УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

05 серпня 2016 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницького міськрайонного суду Стефанишин С.Л., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення порядку користування квартирою,-

в с т а н о в и в:

У серпні 2016 року позивач ОСОБА_1, звернувся до суду із вищевказаним позовом до ОСОБА_2 про встановлення порядку користування квартирою.

Вимоги мотивує тим, сторони по справі є співвласниками квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 21.11.1996 року та свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.11.2014 року. Частки кожного є рівними по 1 / 2 (одна друга) частини квартири.

На даний час між сторонами склались певні відносини щодо володіння та користування спільним майном.

Просять суд встановити порядок користування квартирою № 45 по вул. Свободи, буд. 2-А у м. Хмельницькому: виділивши ОСОБА_1 в користування житлові кімнати площею 8.7 кв. м. та 13.3 кв. м., лоджію площею 1.3 кв. м., виділити ОСОБА_2 в користування житлову кімнату площею 17.8 кв. м., балкон 1.7 кв.м. та залишити в загальному користуванні співвласників квартири кухню площею 7.2 кв. м., ванну кімнату площею 2.8 кв.м., туалет площею 1.4 кв.м., коридор площею 12.3 кв.м., кладовкою площею 1.1 кв. м., 0.3 кв. м., та 0.3 кв. м.

Вирішуючи питання про можливість відкриття провадження у справі, приходжу до висновку, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статті 119 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України).

Згідно з частиною другою статті 119 ЦПК України позовна заява повинна містити, зокрема, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину.

Відповідно до положень статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною першою статті 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Так, частиною першою статті 368 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) визначено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Співвласники майна, що у є спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (частина перша статті 369 ЦК України).

Позовна заява подана без дотримання вимог ст. 119 ЦПК України, а саме: позивач в порушення п. 13 Постанови ВССУ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», ставляючи вимогу майнового характеру, сплатив мінімальний розмір судового збору в розмірі 551.20 грн.

В позовній заяві позивачем не зазначено дійсної вартості частини майна на момент звернення з позовом до суду та не сплачено в повній мірі судовий збір.

Однак, в порушення вищевказаних вимог щодо форми та змісту позовної заяви, подавши до суду позовну заяву, позивачем не зазначено доказів, що підтверджують ціну позову.

Механізм проведення оцінки нерухомого та рухомого майна для цілей обчислення державного мита та інших обов`язкових платежів визначений постановою Кабінету Міністрів України «Про проведення оцінки для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обовязкових платежів, які справляються відповідно до законодавства» від 21 серпня 2014 року № 358.

У відповідності до п.п. 1 п. 1 вказаної вище постанови оціночною вартістю для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обов`язкових платежів, які справляються відповідно до законодавства є ринкова вартість, розрахована відповідно до національних стандартів та інших нормативно-правових актів з питань оцінки майна і майнових прав.

Також, згідно вимог даної Постанови, оцінка об`єкта для цілей оподаткування здійснюється суб`єктами оціночної діяльності, які відповідають вимогам, установленим Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», у складі яких працює хоча б один оцінювач, який отримав кваліфікаційне свідоцтво оцінювача відповідно до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» хоча б за однією з таких спеціалізацій у межах напряму 1 «Оцінка об`єктів у матеріальній формі» і напряму 2 «Оцінка цілісних майнових комплексів, паїв, цінних паперів, майнових прав та нематеріальних активів, у тому числі прав на об`єкти інтелектуальної власності».

Документ, який підтверджує вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання відповідно до договору це звіт про оцінку майна (стаття 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»).

З огляду на те, що ціна позову, яка зазначена позивачем, не може бути перевірена судом відповідними доказами, зокрема звітом про оцінку майна, а відтак відсутня можливість перевірки розміру судового збору, який був сплачений позивачем.

Відповідно до ч.1 ст.121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст.119,120 ЦПК України, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Керуючись ст.ст. 119, ч.1 ст.121 ЦПК України,

у х в а л и в:

Матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення порядку користування квартирою - залишити без руху, надавши строк для усунення недоліків позовної заяви, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання заявником ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: С. Стефанишин