Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/1552/16 Головуючий у суді І-ї інстанції Сарап М. Б.
Доповідач Єгорова С. М.
УХВАЛА

Іменем України

03.08.2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області в складі:

головуючого судді - Єгорової С.М.,

суддів: Дьомич Л.М., Фомічова С.Є.

із секретарем Федоренко Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного сільськогосподарського товариства «Надія» на рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 10 травня 2016 року, у справі за позовом Публічного акціонерного сільськогосподарського товариства «Надія» до ОСОБА_2 про поновлення договору оренди землі,-

ВСТАНОВИЛА:

В лютому 2016 року ПАСТ «Надія» звернулось до суду із вказаним позовом, в якому ставило питання про визнання поновленим на той самий строк і на тих самих умовах договору оренди землі № 28, укладеного 22 грудня 2005 року між ПАТ «Надія» та ОСОБА_2, зареєстрованого у Кіровоградському районному відділі КРФ ДП «ЦДЗК при Держкомземі України», про що в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис № 28 від 22 грудня 2005 року, та відшкодування за рахунок відповідача понесених позивачем судових витрат.

В обгрунтування своїх вимог зазначало, що 22 грудня 2005 року між ними укладено договір оренди землі № 28 про передачу в оренду належної відповідачеві земельної ділянки загальною площею 6,18 га, розташованої на території Великосеверинівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, на строк до 22 грудня 2015 року, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Після закінчення строку дії договору позивач продовжує користуватися спірною земельною ділянкою та виконувати договірні зобов'язання, а відповідач не відповідає на його пропозицію щодо поновлення догоіору оренди та зволікає з укладанням додаткової угоди, що порушує права ПАСТ «Надія».

Рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 10 травня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАСТ «Надія» ставить питання про скасування вказаного судового рішення з підстав порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить ухвалити нове рішення про задоволення позову. Звертає увагу на те, що після закінчення строку дії договору оренди позивач продовжував користуватись орендованою земельною ділянкою, що підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, яким суд не дав належної оцінки, а відповідачем не направлялось заперечень проти поновлення дії спірного договору.

Заслухавши доповідача, пояснення представника позивача ПАСТ «Надія» - Парокінного І.А., який підтримав доводи апеляційної скарги, відповідача - ОСОБА_2, яка заперечувала проти скасування рішення суду, вивчивши матеріали справи, перевіривши у межах, передбачених ст. 303 ЦПК України, законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

З урахуванням вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним нормам процесуального права.

Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України).

За змістом ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на садах змагальності сторін.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 належить земельна ділянка загальною площею 6,18 га, що розташована на території Великосеверинівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.33-35).

22 грудня 2005 року між ОСОБА_2 та ЗАСТ "Надія", правонаступником якого є ПАСТ "Надія", укладено договір оренди землі, згідно якого вказана вище земельна ділянка передана ЗАСТ "Надія" в оренду строком на 10 років, договір зареєстровано Кіровоградським районним відділом земельних ресурсів за № 28, що підтверджується копією договору (а.с.28-32).

Пунктом 3.2 Договору передбачено, що після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. Для розірвання договору сторона, яка бажає розірвати договір, повинна повідомити іншу сторону про свій намір не пізніще ніж за 180 календарних днів до закінчення строку дії договору. У разі відсутності письмових заперечень (листа-повідомлення) з боку кожної із сторін до (після) закінчення строку дії договору, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах. Пунктом 12.2 Договору передбачено, що підставою розірвання договору є закінчення його строку

ПАСТ "Надія" у період з 22 грудня 2005 року по листопад 2015 року використовувало належну ОСОБА_2 земельну ділянку та сплачувало орендну плату, що підтверджується відомостями на видачу коштів (а.с. 69-71), податковою декларацією з фіксованого сільськогосподарського податку (а.с. 72-75), відомостями про наявність земельних ділянок (а.с. 87).

Листом від 25 серпня 2015 року ОСОБА_2 повідомила ПАСТ "Надія" про відмову продовжувати термін дії договору оренди землі № 28 від 22 грудня 2005 року по закінченню строку дії договору (а.с. 46), вказаний лист ПАСТ "Надія" отримало 27 серпня 2015 року (а.с. 45).

Згідно довідки, виданої виконкомом Великосеверинівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області від 09 травня 2016 року за № 388 ОСОБА_2 26 серпня 2015 року зверталась до Виконкому сільської ради з листом про небажання укладати договір з ПАСТ «Надія» (а.с. 49).

На адресу ОСОБА_2 ПАСТ "Надія" направлено лист-повідомлення від 28 грудня 2015 року № 1042 про поновлення терміну дії договору оренди землі та додаткову угоду про поновлення терміну дії договору оренди землі № 28 від 22 грудня 2005 року (а.с.36-39).

11 січня 2016 року ОСОБА_2 направила поштою на адресу ПАСТ «Надія» заяву про заперечення щодо поновлення договору оренди землі від 22 грудня 2005 року № 28, в якій просила направити на її адресу акт прийому-передачі земельної ділянки або призначити час для вчинення цього за її участі (а.с. 48), зазначену заяву відповідно до рекомендованого повідомлення ПАСТ «Надія» отримало 15 січня 2016 року (а.с. 47).

Частиною четвертою статті 124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

За змістом частини другої статті 792 ЦК України майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства, щодо договору, договору найму регулюються актами земельного законодавства - ЗК України, Законом України «Про оренду землі».

Законом України «Про оренду землі» визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про оренду землі» під договором оренди землі розуміється договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

У частині першій статті 777 ЦК України законодавець закріпив переважне право наймача, який належно виконує свої обов'язки за договором, на укладення договору на новий строк та передбачив певну процедуру здійснення цього права.

Крім того, стаття 764 ЦК України передбачає таку правову конструкцію, як поновлення договору найму, яка зводиться по суті до автоматичного продовження попередніх договірних відносин на той самий строк без укладення нового договору за умови, по-перше, що наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку дії договору найму, та, по-друге, відсутні заперечення наймодавця протягом одного місяця.

Стаття 33 Закону України «Про оренду землі» фактично об'єднує два випадки пролонгації договору оренди.

Так, у частинах першій - п'ятій статті 33 цього Закону передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк.

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Виходячи з приписів статей 319, 626 ЦК України реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена частиною першою статті 33 Закону України «Про оренду землі», можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін.

Тобто, згідно з частинами першою - п'ятою статті 33 Закону України «Про оренду землі» у разі поновлення договору оренди землі умови договору можуть бути змінені за згодою сторін з укладенням додаткової угоди. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати чи інших істотних умов договору, які передбачені статтею 15 цього Закону, переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Частиною шостою статті 33 Закону України "Про оренду землі" передбачено іншу підставу поновлення договору оренди землі: у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Відповідно ч.ч. 8, 9 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку; відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

Таким чином, для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 Закону України "Про оренду землі", необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов'язки за договором оренди; до закінчення строку дії договору він повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець письмово не повідомив орендаря про відмову в поновленні договору оренди.

Аналогічні правові висновки містяться у постановах Верховного Суду України від 25 лютого 2015 року (справа № 6-10цс15) та 13 квітня 2016 року (справа № 6-2027цс15), які відповідно до 360-7 ЦПК України є обо'язковими при застосуванні вказаних норм права.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції встановив і правильно виходив з того, що ПАСТ «Надія» зверталося до ОСОБА_2 з листом-повідомлення про поновлення терміну дії договору оренди землі після спливу його строку, проте ОСОБА_2 повідомляла ПАСТ «Надія» про небажання в подальшому співпрацювати до закінчення строку договору та протягом місяця після його закінчення заперечувала проти поновлення дії спірного договору оренди землі.

Факт використання орендарем спірної земельною ділянки після закінчення строку дії договору без заперечень орендодавця не було доведено належними доказами, навпаки встановлено, що орендодавцем завчасно було попереджено про необхідність самостійного використання належної йому земельної ділянки та небажання продовжувати орендні відносини.

Згідно ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження суду та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом першої інстанції були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, визначив правовідносини, що виникли між сторонами, та відповідно до досліджених і належно оцінених доказів вирішив спір між сторонами згідно із законом.

Суд правильно вважав, що належними та допустимими доказами в силу вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України позивач не довів наявності всіх юридичних фактів, що дають підстави, передбачені частиною шостою статті 33 Закону України "Про оренду землі", для поновлення договору оренди землі.

З матеріалів справи вбачається, що орендодавець ОСОБА_2 письмово повідомляла орендаря ПАСТ "Надія" про своє небажання продовжувати орендні правовідносини: листом від 25 серпня 2015 року - про відсутність бажання продовжувати співпрацю після закінчення дії договору оренди (а.с. 46) та заявою від 11 січня 2016 року - про заперечення у поновленні договору оренди (а.с. 48), які отримані позивачем (а.с.45, 47).

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного судового рішення.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційна скарга підлягає відхиленню, а ухвалене судом першої інстанції рішення - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного сільськогосподарського товариства «Надія» відхилити.

Рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 10 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя:

Судді: