Єдиний унікальний номер 149/1348/16-ц
Номер провадження 2/149/580/16
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

01 серпня 2016 р. м. Хмільник

Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Тарнавського М. В.

при секретарі Поліщук Л. А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмільник цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "А.Т.К." до ОСОБА_2 та Фермерського господарства "СОМ" про визнання договору оренди недійсним та визнання первісного договору оренди землі поновленим,-

В С Т А Н О В И В :

06 червня 2016 року позивач ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "А.Т.К." звернулися до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області із вказаним позовом до відповідачів ОСОБА_2 та Фермерського господарства "СОМ", відповідно до якого просить договір оренди земельної ділянки від 01 грудня 2015 року, кадастровий номер :02:001:0106, площею 2,8077 га, укладений між ОСОБА_2 та ФГ "СОМ", який зареєстрованний 02 грудня 2015 року за № 12428487 визнати недійсним та скасувати державну реєстрацію даного речового права, а договір оренди земельної ділянки кадастровий номер :02:001:0106, площею 2,8077 га, укладений між ОСОБА_3 та ТОВ "А.Т.К." визнати поновленним до 11 листопада 2019 року, посилаючись на те, що 11 листопада 2009 року між ТОВ «А.Т.К.» та орендарем ОСОБА_3 було укладено договір оренди земельної ділянки площею 2.8077 га, кадастровий номер :02:001:0106, строком на 5 років, тобто до 11 листопада 2014 року.

19 грудня 2014 року ОСОБА_3 помер. Спадкоемцем даної земельної ділянки стала відповідач ОСОБА_2

В період дії договору оренди ТОВ «А.Т.К.» належним чином виконувало свої договірні зобов'язання, спору щодо орендних відносин у сторін не виникало. Після закінчення строку дії договору оренди, враховуючи відсутність письмових заперечень з сторони ОСОБА_2, ТОВ «А.Т.К.» продовжувало користуватись орендованою земельною ділянкою, та ОСОБА_2 отримала оренду плату за 2015 рік. На початку лютого 2016 року ТОВ «А.Т.К.» звернулося до ОСОБА_2 з пропозицією укласти договір оренди земельної ділянки на поновлений строк , тоб-то до 11 листопада 2019 року однак остання відмовилась, посилаючись на те, що 01 грудня 2015 року вона уклала договір з іншим орендарем - ФГ «СОМ», в звязку з чим ТОВ «А.Т.К.», вважаючи своє переважне право на продовження оренди земельної ділянки порушеним, було змушене звернутись до суду та просило визнати недійсним договір оренди земельної ділянки між ОСОБА_2 та ФГ "СОМ", а договір оренди землі між ОСОБА_2. та позивачем - поновленим.

В судовому засіданні представник ТОВ «А.Т.К.» підтримав позов, з наведених в ньому підстав, послався на те, що в договорі оренди від 11 листопада 2009 року чітко визначено порядок його продовження, відповідач ОСОБА_2 позивача письмово про заперечення щодо продовження договору не повідомляла, отримувала орендну плату після закінчення строку дії договору, крім того отримала в 2016 році як орендодавець кошти на оранку; позивач умови договору виконував належним чином, і після спливу строку договору продовжував користуватись земельною ділянкою. Крім того зазначив, що умови договору оренди землі з ТОВ "А.Т.К." більш вигідні, оскільки сума орендної плати у них вища, ніж у відповідача. Будь-якої переписки між позивачем та ОСОБА_2після закінчення строку дії договору не велося.

Представник ФГ "СОМ" ОСОБА_4 проти позову заперечив та пояснив, що до нього звернулась ОСОБА_2 з пропозицією укласти договір оренди землі, оскільки категорично не бажала продовжувати договірні відносини з позивачем. На час укладення договору попередній договір оренди припинив свою дію, тому ФГ "СОМ" 1 грудня 2015 року уклало з ОСОБА_2 договір оренди землі № 16-СМ-2015, в задоволенні позову ТОВ "А.Т.К." просив відмовити.

Адвокат ОСОБА_5, який представляв інтереси відповідача ФГ "СОМ", проти позову заперечив, зазначивши, що переважне право оренди позивача вони, не заперечують, разом з тим, оскільки позивачем в порушення ст. 33 ЗУ "Про оренду землі" не було направлено ОСОБА_2 лист-повідомлення про продовження договору оренди та проект додаткової угоди, позивач своїм переважним право не скористався, відтак позові вимоги являються безпідставними.

Відповідач ОСОБА_2 в судові засіданні заявлені позовні вимоги не визнала та пояснила,що первісний договір з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «А.Т.К» укладався з її покійним чоловіком ОСОБА_3 Після його смерті належним чином вона отримала спадкове майно та добровільно з власної ініціативи уклала новий договір оренди земельної ділянки з орендарем ФГ «СОМ». Поновляти договір оренди з первісним орендарем категорично заперечує.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані сторонами письмові докази по справі, суд прийшов до таких висновків.

Судом встановлено, що 11 листопада 2009 року між ОСОБА_2. та ТОВ «А.Т.К.» укладено договір оренди земельної ділянки № 191, за умовами якого ОСОБА_3 надав ТОВ "А.Т.К." у строкове платне користування належну йому земельну ділянку, розташовану на території Петриківської сільської ради Хмільницького району Вінницької області, площею 2.8077 га. ( а. с. 7-9).

Згідно п. 8 договору, його укладено на 5 років, тобто до 11 листопада 2014 року. При цьому після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про наміри продовжити його дію.

За умовами п. 8.1 договору, поновлення договору здійснюється шляхом направлення орендарем не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку оренди, письмової заяви про бажання продовжити договірні відносини. В разі заперечень орендодавця проти продовження договору, він зобов'язаний повідомити про це орендаря не пізніше ніж за 10 днів до закінчення погодженого строку оренди.

Договір вважається продовженим і в разі, якщо орендар не направлятиме заяву, а продовжуватиме користуватись земельною ділянкою в разі, якщо орендодавець не надішле письмових заперечень.

Відповідно до п. 29 договору, орендодавець зобов'язаний забезпечити орендарю переважне право на укладення договору оренди на новий строк.

Згідно п. 37 договору, його дія припиняється в т. ч. у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Пунктом 42.4 договору визначено відповідальність орендодавця за незабезпечення орендарю можливості використати переважне право на укладення договору оренди, яка виражається у відшкодуванні завданих збитків.

З довідки № 137 від 04 липня 2016 року вбачається, що ОСОБА_2 згідно договору оренди земельної ділянки отримувала від ТОВ "А.Т.К." орендну плату, яка за 2014 рік становила 5 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, за 2015 рік - 6 %. Крім того в 2016 році ОСОБА_2П як орендодавець товариства отримала на оранку власної присадибної ділянки 400 грн (а. с. 40).

Відповідно до договору оренди землі № 16-СМ-2015 від 1 грудня 2015 року, ОСОБА_2 надала ФГ "СОМ" в оренду належну їй земельну ділянку, розташовану на території Петриківської сільської ради Хмільницького району Вінницької області, площею 2.8077 га, кадастровий номер 020010106, з орендною платою в розмірі 3 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Вказаний договір зареєстровано 2 грудня 2015 року (а. с. 10).

Переважне право ТОВ "А.Т.К." на поновлення договору оренди встановлено як самим договором № 191 від 11 листопада 2009 року, так і ст. 33 ЗУ "Про оренду землі", та не заперечується сторонами.

Разом з тим ст. 33 ЗУ "Про оренду землі" передбачена процедура, дотримання якої являється реалізацією переважного права на поновлення договору оренди землі.

Зокрема для застосування ч. 1 ст. 33 ЗУ "Про оренду землі" та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди землі необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обовязки за договором; орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив про наявність заперечень щодо поновлення договору та своє рішення.

Частиною шостою статті 33 ЗУ «Про оренду землі» передбачено іншу підставу поновлення договору оренди землі: у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Таким чином, для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених ч.6 ст. 33 ЗУ «Про оренду землі», необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обовязки за договором оренди; до закінчення строку дії договору він повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець письмово не повідомив орендаря про відмову в поновленні договору оренди.

З огляду на те, що позивач про намір продовжити договір оренди відповідача не повідомляв, проект додаткової угоди не направляв, сторони таку угоду у встановлений законом строк не укладали, що не заперечується позивачем, тобто процедури, визначеної ст. 33 ЗУ "Про оренду землі" дотримано не було, суд приходить до висновку, що ТОВ "А.Т.К." не скористалось своїм переважним правом оренди земельної ділянки, а сам по собі факт продовження користування нею після закінчення строку дії цього договору не свідчить про законність користування орендарем цією земельною ділянкою.

Щодо вигідності умов договору, суд зазначає, що в обох договорах обумовлена сторонами орендна плата становить 3 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Згідно ст. ст. 6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, а власник майна, згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України, розпоряджається свої майном на власний розсуд, тому ОСОБА_2 не була позбавлена права укладати новий договір оренди землі за умови, що дія договору № 191 від 11 листопада 2009 року припинилась згідно п. 37 договору, на будь-яких умовах, що не суперечать закону.

Таким чином, оскільки переважне право поновити договір оренди на новий строк можливе лише за умови дотримання строків і процедури повідомлення про намір реалізувати таке право, а такої процедури позивачем дотримано не було, підстав для задоволення позову судом не встановлено.

Така позиція суду ґрунтується також на висновках, викладених у постановах Верховного Суду України, від 25 лютого 2015 року № 6-219цс14, 6-10цс15, 18 березня 2015 року № 6-3цс15, 6-4цс15, 23 березня 2016 року № 6-146цс16, обов'язкових для врахування і застосування згідно ч. 2 ст. 214, ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України.

На підставі ст. ст. 6, 319, 627, 792 ЦК України, ст. ст. 6, 19, 31, 33 ЗУ "Про оренду землі", керуючись ст. ст. 213-215, 223, 294 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "А.Т.К." до ОСОБА_2 та Фермерського господарства "СОМ" про визнання договору оренди недійсним та визнання первісного договору оренди землі поновленим - відмовити повністю.

Рішення можна оскаржити до Апеляційного суду Вінницької області через Хмільницький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом десяти днів з дня отримання копії рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий суддя М. В. Тарнавський