Справа № 342/16/16-ц
Провадження № 2/342/130/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2016 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Ничик Г.І.,

з участю: секретаря судового засідання Петруняк Н.А., позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городенка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про припинення договору довічного утримання ( догляду),

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, який уточнила, та просила ухвалити рішення, яким припинити обовязки набувача ОСОБА_3 за договором довічного утримання (догляду), що був укладений 28 листопада 2011 р. між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, посвідчений приватним нотаріусом Городенківського районного нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстрований у реєстрі за № 2360. Позовні вимоги мотивувала тим, що вона досягла 75 річного віку, є одинокою громадянкою, за станом здоровя потребує стороннього догляду, тому, скориставшись порадою її давньої знайомої ОСОБА_5 (матері відповідача), 28 листопада 2011 року у приватного нотаріуса Городенківського районного нотаріального округу ОСОБА_4Р укладала договір довічного утримання з ОСОБА_3. Згідно п. 1 Договору ОСОБА_1 відчужила належний їй житловий будинок по вулиці Василя Стуса, 27 в місті Городенка Івано-Франківської області, який знаходиться на земельній ділянці площею 0,1 га, кадастровий номер земельної ділянки - :01:003:0303, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд - код 02.01, та передала у власність відповідача (набувача) ОСОБА_3, взамін чого останній зобовязується забезпечувати її утриманням та доглядом довічно у вигляді: забезпечення її житлом шляхом збереження права безоплатного пожиттєвого проживання у цілому житловому будинку; здійснення догляду та надання необхідної допомоги; забезпечення транспортом; забезпечення медикаментами та лікарськими препаратами; забезпечення в повному розмірі стаціонарного лікування та догляду у випадку хвороби; у разі смерті відчужувана, поховати його. Спочатку після укладення договору відповідач виконував свої зобовязання, але після того, як в 2012 році позивачка захворіла та потрапила в Чернівецьку лікарню з приводу погіршення зору, його відношення різко змінилось в сторону погіршення. Для свого лікування та для того, щоб відповідач і його матір мали змогу провідувати її в лікарні, позивачка відкладала гроші. В своєму господарстві позивачка утримувала козу, від якої споживала молоко та надіялась на приплід. Внаслідок нанесення відповідачем ударів ногами в живіт кітної кози, та скинула двох мертвих козенят, тому позивачка була вимушена за безцінь віддати козу на забій. Відповідач ОСОБА_3 перестав виконувати взяті на себе зобовязання за договором щодо здійснення догляду та надання необхідної допомоги: на неодноразові прохання купувати для позивачки молочні продукти після загибелі кози, ОСОБА_3 реагував відмовами, які мотивував відсутністю коштів; надати відповідачу свої кошти позивачка не мала змоги, оскільки мала борг біля 6000 грн., які позичала в знайомих людей для проведення оплати за операцію.

В період 2014 - 2015 років відповідач зовсім перестав приносити харчові продукти для приготування їжі. Скарги позивачки батькам відповідача на їхнього сина залишали без реагування. Так як після проведеної операції зір в позивачки суттєво не покращився, становив на той час 20 процентів на одне око, а на інше око вона майже не бачила, тому просила відповідача на земельній ділянці біля хати весною посадити картоплю, різні садові культури, овочі та фрукти, для чого надавала свої гроші, а влітку просила обробляти згадані с/г культури від бурянів, але відповідач категорично відмовлявся. Відповідач не виконує зобовязання за договором щодо забезпечення позивачки транспортом з 2013 року: на її прохання відвезти в Городенківську лікарню для лікарського огляду в звязку з сильним болем в області живота та нирок, отримала відмову. Позивачка просила відповідача відвезти її в Чернівецьку лікарню для післяопераційної перевірки, як рекомендував лікуючий лікар, однак ОСОБА_3 відмовився. Тому позивачка була вимушена звернутись до свого знайомого ОСОБА_6, який надав їй такі послуги. З часу укладення договору довічного утримання відповідач та його батьки відмовлялись надавати позивачці кошти, користувалися її заощадженнями для проведення оплат за придбані ліки, медпрепарати та за харчування. Визначену в п. 6 договору грошову оцінку видів матеріального забезпечення в розмірі 250 гривень на місяць, яка підлягала індексації у встановленому законом порядку, відповідач позивачці не виплачував, за все вона платила власними коштами. Пропозицію позивачки про внесення змін до договору від 28.11.2011 року щодо уточнення, за чиї кошти повинна проводитись покупка медпрепаратів, в звязку з чим необхідно піти до нотаріуса ОСОБА_4, відповідач відхилив.

В судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали з наведених в ньому підстав, оскільки відповідач порушував умови укладеного договору довічного утримання, не виконував взяті на себе зобовязання щодо неї. Просять розірвати договір довічного утримання, укладений 28.11.2011 р. між позивачкою та відповідачем. Представник позивачки додатково пояснив, що позивачка з 08.04. 2016 р. перебуває в лікарні в звязку з тим, що в неї закритий перелом лівої стегнової кістки, в неї дистрофія, викликана тим, що вона неналежно харчувалась по вині відповідача. В лікарні за позивачкою здійснює догляд її рідна сестра ОСОБА_7 За зверненням позивачки комісія Городенківської міської ради проводила обстеження присадибної земельної ділянки позивачки по вул. Стуса, 27 в м. Городенка і виявила, що станом на 26.04.2016 р. подвіря будинку знаходиться в занедбаному стані, присадибна земельна ділянка належним чином не оброблена, поросла бурянами, господарські будівлі потребують ремонту.

Відповідач заперечив щодо позову. Суду пояснив, що з моменту укладення договору свої обовязки виконував в повному обємі та своєчасно. Надавав позивачці допомогу у веденні господарства, доглядав за садом, здійснював ремонт огорожі, прибирання на подвірї і в житловому будинку. Щодня приходив до позивачки, перед приходом дзвонив, уточнював, що слід купити. Оскільки позивачка заперечувала, щоб він готував для неї їжу, тому їсти їй не варив, але всі продукти харчування, необхідні для приготування їжі, він приносив. Одночасно пояснив, що не тільки він, але і його батьки тато ОСОБА_8 та його мати ОСОБА_8 Д І. надавали допомогу позивачці, обробляючи її присадибну земельну ділянку. Для того, щоб оформити кадастровий номер на належні позивачці земельні ділянки розміром 10 сотих та 20 сотих, він затратив свої кошти, які позивачка йому не повернула. Належний позивачці житловий будинок з господарськими спорудами після укладення договору довічного утримання на себе не переоформляв, тому й квитанції про сплату комунальних послуг виписані на імя позивачки. Належні позивачці документи з її будинку не забирав. Після операції на очі, яку позивачці робили у вересні 2011 р., він кожних дві години ходив до позивачки закапувати їй очі. В січні 2016 р. позивачка звернулась до поліції з безпідставною заявою на нього, звинувачуючи його в діях, яких він не робив, тому він, з метою недопущення конфлікту, з січня 2016 р. перестав виконувати обовязки за договором довічного утримання. Протягом чотирьох з половиною років той догляд, який він здійснював за позивачкою, її влаштовував.

Суд, вислухавши сторони, свідків: ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного.

Статтею 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч. 1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 744 ЦК України за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов'язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно.

Судом встановлено, що 28 листопада 2011 року між сторонами позивачкою ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_3 укладено договір довічного утримання, який посвідчений приватним нотаріусом Городенківського районного нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстрований в реєстрі за № 2360. Згідно договору позивачка (відчужувач) передає у власність набувача ОСОБА_3 належний їй житловий будинок з приналежними господарськими прибудовами по вулиці Василя Стуса, будинок 27 в місті Городенка Івано-Франківської області, який знаходиться на земельній ділянці площею 0,1 га, кадастровий номер земельної ділянки - :01:003:0303, цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд - код 02.01, а відповідач (набувач) ОСОБА_3 зобов'язувався надати послуги відчужувачу утриманням та довічним забезпеченням у вигляді: забезпечення позивача житлом шляхом збереження права безоплатного пожиттєвого проживання у цілому відчужуваному житловому будинку; здійснення догляду та надання необхідної допомоги; забезпечення транспортом; забезпечення медикаментами та лікарськими препаратами; забезпечення в повному розмірі стаціонарного лікування та догляду у випадку хвороби; у разі смерті відчужувана, поховати його. Грошова оцінка зазначених в договорі видів матеріального забезпечення на місяць визначалась в розмірі 250 гривень на місяць, яка підлягала індексації у встановленому законом порядку. Сторони підтвердили, що договір відповідає дійсним намірам і не носить характеру мнимого та удаваного правочину, а також не є зловмисним. Договір може бути розірвано за згодою сторін, а у випадку невиконання його умов і відмови від добровільного розірвання однієї із сторін - у судовому порядку.

З Будинкової книги для прописки громадян, що проживають в будинку по вул. В. Стуса, 27 в м. Городенка слідує, що в цьому будинку зареєстрована одна ОСОБА_1. Згідно довідки № 9, виданої 04.01.2016 р. виконкомом Городенківської міської ради, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає ІНФОРМАЦІЯ_2, за станом здоровя потребує стороннього догляду, є одинокою громадянкою, родичів, які за законом повинні її доглядати, не має.

Відповідно до ст. 755 ЦК України договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків, незалежно від його вини; на вимогу набувача. Договір довічного утримання (догляду) припиняється зі смертю відчужувача.

Судом встановлено, що відповідач виконував умови договору довічного утримання з листопада 2011 р. до закінчення 2015 р. Батько відповідача, свідок ОСОБА_8 ствердив, що за проханням позивачки, яка колись працювала на роботі разом з його дружиною, між ОСОБА_1 та його сином ОСОБА_3 був укладений договір довічного утримання. Син надавав їй допомогу по утриманні та веденні господарства. Разом з сином вони обробляли город біля хати позивачки, косили люцерну, заготовляли сіно. Коли позивачці робили операцію в м. Чернівці на очі, ще до укладення договору з сином, її доглядала його дружина та він. Протягом трьох місяців після операції він та син закапували очі позивачці кожних 2-3 години. Син купував для позивачки продукти харчування в магазині, але вона не хотіла, щоб їй приносили готову їжу, вона готувала сама. Свідок ОСОБА_9, колишня дружина відповідача ствердила, що дійсно під час їх спільного проживання він здійснював догляд за позивачкою.

Відповідно до ст. 756 ЦК України у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв'язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов'язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення. У цьому разі витрати, зроблені набувачем на утримання та (або) догляд відчужувача, не підлягають поверненню.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7, жителька с. Старий Лисець Тисминецького району суду пояснила, що її сестра скаржилась на відповідача, що він дуже рідко її провідував останнім часом один раз в тиждень, не забезпечував її харчуванням, не допомагав по господарству.

Довідками Городенківської центральної лікарні № 10 та № 14 стверджено, що позивачка з 08.04.2016 р. перебуває на лікуванні та потребує стороннього догляду. З змісту довідки № 14 сліду, що догляд за позивачкою здійснює її сестра ОСОБА_7

Про те, що станом на 26.04.2016 р. подвіря будинку по вул. В. Стуса, 27 в м. Городенка знаходиться в занедбаному стані, присадибна земельна ділянка належним чином не оброблена, поросла бурянами, господарські будівлі потребують ремонт свідчить Акт, складений комісією Городенківської міської ради за результатами обстеження присадибної земельної ділянки позивачки.

Судом встановлено, що відповідач не виконував обовязки по договору довічного утримання в повному обсязі, протягом часу дії договору він не забезпечував позивачку щомісячно готівкою у визначеній договором сумі, не забезпечував необхідними медикаментами та лікарськими препаратами, з часу перебування позивачки в лікарні не забезпечував їй стаціонарного лікування, тому позов слід задовольнити, розірвати договір довічного утримання від 28 листопада 2011 р., укладений між сторонами. Оскільки відповідно до положень ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі, тому суд не може вийти за межі заявлених позивачкою вимог.

На підставі ст.ст. 755,756 ЦПК України, керуючись ст. ст. 10,11,60, 209,212, 214-215,218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Розірвати договір довічного утримання від 28 листопада 2011 р., укладений між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, посвідчений приватним нотаріусом Городенківського районного нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстрований у реєстрі за № 2360.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Городенківський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Ничик Г.І.