Справа № 699/246/16-ц
Номер провадження 2/699/210/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.08.2016 року м.Корсунь-Шевченківський

Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Кіхтенко Н.І.,

за участі:

секретаря судових засідань ОСОБА_1,

позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Корсунь-Шевченківської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Управління держгеокадастру у Корсунь-Шевченківському районі Черкаської області, ОСОБА_3, про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

15.04.2016 до суду надійшов даний позов, який ухвалою судді від 18.04.2016 було залишено без руху з наданням позивачу строку для усунення вказаних в ухвалі недоліків.

04.05.2016 позивач усунув недоліки, вказані в ухвалі від 18.04.2016, в т.ч. сплатив судовий збір за витребування доказів, та надав уточнений позов, в якому позивач остаточно просить ухвалити рішення та визнати за ним в порядку спадкування за заповітом право власності на дві земельні ділянки площею 0,1583 га та 0,2500 га, що розташовані по вул. Чайковського,7, у с.Гарбузин Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства (земельна ділянка площею 0,1583 га) та для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), - земельна ділянка площею 0,2500 га, після смерті матері ОСОБА_4, яка заповіла все своє майно позивачу.

Свій позов позивач мотивує тим, що 12.09.2007 померла його мати ОСОБА_4, яка до дня смерті проживала та була зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_1, після смерті якої відкрилася спадщина, в т.ч. на вказані земельні ділянки.

Місцем відкриття спадщини є останнє постійне місце проживання спадкодавця м.Вишневе, Києво-Святошинський район, Київська область.

Спадщину позивач прийняв і частково одержав, але не може одержати свідоцтво про право на спадщину на вказані земельні ділянки через те, що Державні акти на право власності на земельні ділянки були видані після смерті спадкодавця.

В позасудовому порядку спір вирішити неможливо, тому і предявлено до суду даний позов.

В судове засідання позивач зявився, позов підтримав, надав пояснення, аналогічні викладеним у позові, доповнивши їх тим, що документи на власність вказаних земельних ділянок почали виготовлятися за рік до смерті матері, але були видані лише після її смерті. Тобто воля померлої на одержання у власність вказаних земельних ділянок була, але не по вині померлої такі документи були виготовлені та видані.

Представник відповідача Корсунь-Шевченківської міськради у судове засідання не зявився, за підписом міського голови до суду поступила заява про визнання позову та з проханням проводити закінчувати розгляд справи у відсутність представника міської ради.

Представник третьої особи Управління Держгеокадастру у Корсунь-Шевченківському районі в судове засідання не зявився, хоча вказана служба була вчасно і належно повідомлена про день, час та місце слухання справи.

3-я особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 направила до суду заяву,завірену в нотаріальному порядку, про те, що вона не має будь-яких заперечень по задоволенню даного позову ( а.с. 123).

Суд, заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що дійсно 12.09.2007 померла ОСОБА_4, яка до дня смерті проживала у ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ОК №095097, а/з №216, виданого виконкомом Вишневої міської ради Київської області (а.с.6), внаслідок чого відкрилася спадщина, в т.ч. і на вказані земельні ділянки (ч.1 ст.1220 ЦК України).

ОСОБА_4 залишила заповіт, який на день її смерті не змінено і не скасовано, складений та посвідчений нотаріусом 10.08.2007 за реєстровим № 2167, відповідно до якого усе своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що на випадок смерті ОСОБА_4 буде належати їй і на що вона за законом матиме право, ОСОБА_4 заповідала своєму синові ОСОБА_2 Копію заповіту додано до позову (а.с.16).

Про те, що заповіт не змінено і не скасовано свідчить свідоцтво про право на спадщину, видане нотаріусом на частину майна померлої ,крім земельних ділянок (а.с.14).

Позивач спадщину після смерті матері прийняв, подавши до нотконотори заяву в передбачений законом строк, але нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказані земельні ділянки, оскільки Державні акти на право власності на земельні ділянки були видані після смерті спадкодавця, про що надано суду копії постанов державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 16.09.2015 та від 07.04.2016 (а.с.19, 20).

Судом встановлено, що крім позивача після смерті спадкодавця в нотконтору заяву на прийняття спадщини ніхто не подавав, що підтверджується копіями документів нотаріальної контори (а.с.94-117).

На земельні ділянки, про визнання права власності на які подано позов, були видані державні акти на право власності на земельні ділянки серії ЯЗ № 198851, виданого на підставі рішення Корсунь-Шевченківської міської ради №25/8-20-2 від 31.07.2008, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №49 (щодо земельної ділянки площею 0,1583 га); та серії ЯЗ №198850, виданого на підставі рішення Корсунь-Шевченківської міської ради №25/8-20-1 від 31.07.2008, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 50 (щодо земельної ділянки площею 0,2500 га), копії яких додані до позовної заяви (а.с.12, 13), а оригінали предявлено в судовому засіданні.

Експертна вартість земельної ділянки площею 0,2500 га станом на 27.04.2016 становить 53 130,00 грн. (а.с. 33).

Експертна вартість земельної ділянки площею 0,1583 га станом на 27.04.2016 становить 16 420,46 грн. (а.с. 60).

На звернення позивача до Вишневої міської державної нотаріальної контори із заявою про оформлення своїх спадкових прав державний нотаріус у своїх постановах від 16.09.2015 та від 07.04.2016 вказав, що видати свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки не може, тому що до спадкової справи подані правовстановлюючі документи на земельні ділянки, які видані після смерті спадкодавця, що суперечить чинному законодавству, та рекомендовано звернутись до суду для визнання права власності на земельні ділянки (а.с.19, 20).

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування це є перехід прав та обовязків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.ч.1, 3, 5 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Земельні правовідносини в Україні регулює, зокрема, Земельний кодекс України.

Так, ст.ст. 125 та 126 ЗК України в редакції, що діяла на момент видачі державних актів на земельні ділянки (20.11.2008), передбачено, що право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником документа, що посвідчує право власності, та його державної реєстрації. Право власності на земельну ділянку посвідчується державними актами.

Згідно наданих суду документів позивач має державні акти на право власності спадкодавця на земельні ділянки, однак ці акти видані після смерті спадкодавця.

Відповідно до ст.2 Закону України від 01.07.2004 Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно ст.3 вказаного Закону речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 01.01.2013, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обовязкової реєстрації.

Наказ Державного комітету України із земельних ресурсів від 22.06.2009 №325, зареєстрований у МЮ України 06.08.2009 р. за № 735/16751 Про затвердження Інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, із змінами, внесеними згідно з наказом Державного комітету України із земельних ресурсів №631 від 30.08.2010, який регламентував питання видачі державних актів, втратив чинність.

Тобто зареєструвати земельну ділянку на померлу людину відповідно до нормативних актів неможливо, а тому способом захисту прав позивача є звернення до суду.

Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

ОСОБА_4 залишила заповіт, складений 10.08.2007, в якому визначила, що усе своє майно, яке буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право, ОСОБА_4 заповідала своєму синові ОСОБА_2 (а.с.16). Тобто, спадкодавець у заповіті призначила своїм спадкоємцем на все своє майно одну особу позивача.

В судовому засіданні встановлено, що до позивача в порядку спадкування після померлої ОСОБА_4 перейшло право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою:Черкаська область, Корсунь-Шевченківський район, с.Гарбузин, вул. Чайковського, 7, (а.с.14).

Тобто, позивач звернувся до суду із позовом про визнання права власності на земельні ділянки, одна із яких розташована за адресою розташування житлового будинку, про право власності на який позивач вже оформив право власності.

Отже, за приписами ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку, розташовану по вул. Чайковського ,7, у с.Гарбузин Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, має перейти до позивача і враховуючи також те, що на ній розташовано житловий будинок, вже отриманий позивачем у спадщину.

У своїй постанові, у справі № 6-121цс13, яка відповідно до ст.360-7 ЦПК України має враховуватися судами загальної юрисдикції, Верховним Судом України зроблено висновок, відповідно до якого спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, набуває право на майно, якщо спадкодавець подав у встановленому порядку заяву про його приватизацію, однак майно безпідставно не було передано йому у власність.

Відповідно до розяснень, даних у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» розяснено, що відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Правило ст.1225 ЦК України про те, що при переході до спадкоємців права власності на житловий будинок, інші будівлі та споруди до них переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, і у розмірі, який необхідний для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом, необхідно розуміти так, що така ділянка переходить у власність або користування спадкоємців, якщо її було надано в установленому порядку, в межах, визначених при наданні, за умови, що спадкодавець не складав заповіту щодо розпорядження земельною ділянкою, належною йому на праві власності.

Відповідно до ст.1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Тобто, строки для одержання свідоцтва про право на спадщину на вказані земельні ділянки не обмежені.

Таким чином, з урахуванням наданих доказів, вказаних вимог законів та судової практики, суд вважає, що позивач свій позов довів, а тому суд задовольняє такий та визнає за позивачем право власності на вказані земельні ділянки, площею 0,1583 га та площею 0,2500 га, розташовані по вул. Чайковського,7, у с.Гарбузин Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, з цільовим призначенням : для ведення особистого селянського господарства (земельна ділянка площею 0,1583 га) та для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (земельна ділянка площею 0,2500 га), після смерті ОСОБА_4

Вирішуючи питання стягнення судового збору, суд враховує наступне.

Відповідно до розяснень, даних у постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» відповідачами у даних спорах повинні бути органи місцевого самоврядування. У даному спорі таким є Корсунь-Шевченківська міська рада.

Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, але позивач від даних стягнень відмовився, пояснивши, що Корсунь-Шевченківська міська рада ніяким чином права позивача не порушила.

Керуючись ст.10, 11, 57-60, 88, ч.3 ст.209, 212-215,ч.1 ст.218, ч.1 ст.294, ст.296 ЦПК України; ст.ст.1216, 1218, ч.1 ст.1220, ч.1 ст.1221, ч.ч. 1, 3 ст.1223, ст.1225, ч.1 ст.1235, ч.1 ст. 1268, ч.ч. 1,2, 5 ст.1269, ст.ст. 1278, 1298 ЦК України; ст.ст.125, 126 ЗК України,

суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов ОСОБА_2 до Корсунь-Шевченківської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Управління держгеокадастру у Корсунь-Шевченківському районі Черкаської області, ОСОБА_3,- про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованим та проживаючим у ІНФОРМАЦІЯ_5, громадянином України, паспорт серії СН № 194370, виданий Ленінградським РУ ГУ МВС України у м. Києві 28.05.1996, РНОКПП: НОМЕР_1, інші дані суду не надані, в порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_4, померлої 12.09.2007 у м. Вишневе Києво-Святошинського району Київської області, право власності на земельну ділянку площею 0,1583 га, розташовану по вул. Чайковського,7, у с. Гарбузин Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства, що належала померлій ОСОБА_4 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 198851, виданого на підставі рішення Корсунь-Шевченківської міської ради № 25/8-20-2 від 31.07.2008, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 49, та на земельну ділянку площею 0,2500 га, розташовану по вул. Чайковського,7, у с.Гарбузин Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що належала померлій ОСОБА_4 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 198850, виданого на підставі рішення Корсунь-Шевченківської міської ради № 25/8-20-1 від 31.07.2008, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 50.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Рішення може бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду Черкаської області через Корсунь-Шевченківський районний суд шляхом подання апеляційної скарги в 10 денний строк з дня проголошення, а особами, які не брали участь у справі, таким же чином та в ті ж строки, з часу отримання копії даного рішення.

Повний текст рішення виготовлено на 09.08.2016.

Суддя ОСОБА_5sp; І.