РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2015 року Хмельницький міськрайонний суд в складі:

головуючої судді Демінської А.А.,

з участю секретаря судового засідання Підвальної Є.З.,

відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Хмельницький цивільну справу за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНОГО БАНКУ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач в жовтні 2015 року звернувся до суду, вказавши, що між ним та відповідачем 19.04.2006 року було укладено договір кредиту б/н на суму 7000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач виконав зобов'язання частково, заборгувавши станом на 31.05.2015 року 6994,55 грн. заборгованості за кредитом, 29305,85 грн. заборгованості по процентах за користування кредитом, а також нараховані в звязку з цим 500 грн. штрафу (фіксована частина) та 1815,02 грн. штрафу (процентна складова). Відповідач добровільно не згоден сплатити заборгованість, в зв'язку з чим позивач просить стягнути на його користь з відповідача борг за договором у сумі 38615,42 грн. та судові витрати по справі судовий збір в сумі 1218,00 грн.

В судове засідання представник позивача не зявився, повідомлений про час та місце судового розгляду справи належним чином, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечив, заявивши про сплив строків позовної давності за вимогами банку. Пояснив також, що наведена банком заборгованість по тілу кредиту відповідає дійсності, однак востаннє він сплачував за вказаним позивачем договором 1.11.2008 року суму 750 грн. Як з того часу, так і з часу закінчення строку дії його картки трирічний строк минув, а договору про продовження строку позовної давності він з банком не укладав. Просить в позові відмовити.

Заслухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в позові слід відмовити з наступних мотивів.

Встановлено, що між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником котрого є позивач, та відповідачем 19.04.2006 року було укладено договір про надання банківських послуг б/н шляхом встановлення кредитного ліміту на карту в сумі 1500 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії карти. Відповідач на порушення умов договору створив заборгованість по сумі кредиту та відсотків за кредитом, сплативши їх частково. Відповідно до договору, виходячи з наявних матеріалів справи, заборгованість станом на 31.05.2015 року становить: 6994,55 грн. за тілом кредиту (сума відповідачем не оспорюється), 14652,93 грн. за процентами за користування кредитом (в заяві позичальника зазначено про розмір процентної ставки 3% на місяць, тоді як в розрахунку зазначено прострочену заборгованість, виходячи з удвічі більшої процентної ставки, на підтвердження котрої позивачем жодного доказу не надано; при цьому відповідач розміру процентів не визнає), штраф на загальну суму 2315,02 грн.

Відповідно до листа ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 23.11.2015 року, отриманого на запит суду та наявного в матеріалах справи, терміном дії кредитних карт, виданих за кредитним договором від 19.04.2006 року відповідачу, були: за відкритою 18.05.2006 року картою 30.04.2008 року, за картою, відкритою 13.10.2008 року, - 30.04.2012 року, за картою, відкритою 15.07.2008 року 30.04.2012 року, за картою, відкритою 12.06.2007 року, - 30.04.2012 року.

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідача, останній платіж за договором було сплачено відповідачем 1.11.2008 року, після того жодних проплат не було.

Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ст. 266 ЦК України, зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Наявні в матеріалах справи документи, що є складовими частинами укладеного між сторонами договору, умови щодо продовження строку позовної давності не містять.

Таким чином, позовна давність до заявлених у даній справі вимог банку спливла 30.04.2015 року, а позов у даній справі заявлено 08.10.2015 року.

Згідно частин 3, 4 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

За таких обставин в позові слід відмовити в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 5, 8, 10, 11, 60, 61, 212 215 ЦПК України, ст. ст. 525, 526, 257, 266, 267, 1054 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

В позові ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНОГО БАНКУ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається Апеляційному суду Хмельницької області через Хмельницький міськрайонний суд.

Суддя: