АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/108/15 Головуючий 1 інст. - Шинкарчук Я.А.
Справа № 2/621/11-ц Доповідач - Івах А.П.
Категорія: договірні
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2016 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Івах А.П.,

суддів Пономаренко Ю.А., Шевченко Н.Ф.,

при секретарі Каплоух Н.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії ВАТ «Укрсіббанк» на рішення Харківського районного суду Харківської області від 10 червня 2015 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії акціонерного товариства «Укресімбанк» в м. Харкові до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки,-

в с т а н о в и л а:

У травні 2009 року позивач ВАТ «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії ВАТ «Укрсіббанк» звернувся до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що між ВАТ «Державний експортно-імпортний банк України», правонаступником якого є ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №6807С104 від 17.10.2007 р., відповідно до умов якого Банк надає відповідачу кредит в сумі 450000,00 євро з кінцевою датою погашення кредиту 16 жовтня 2014 року зі щомісячним нарахуванням та сплатою відсотків у розмірі річної процентної ставки на умовах погашення відповідачем кредитну відповідно до графіку.

В забезпечення виконання умов кредитного договору ОСОБА_2 між Банком та відповідачем ОСОБА_1 був укладений іпотечний договір № 6807С244 від 17.10.2007 року, за умовами якого, предметом іпотеки є:

-земельна ділянка площею 0,15 га, що знаходиться за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Циркуни, вул. Острівна, 1, кадастровий номер :00:014:0016 з цільовим призначенням - будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд;

- земельна ділянка площею 0,2185 га, за адресою: Харківська область, харківський район, с. Циркуни, вул.. Острівна, 1а, кадастровий номер :05:06:177 з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування жилого будинку;

-земельна ділянка площею 0,1740 га, що знаходиться за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Циркуни, вул.. Острівна, 3, кадастровий номер :00:014:0015 з цільовим призначенням - будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд;

Внаслідок порушення ОСОБА_3 взятих на себе зобовязань та несвоєчасного здійснення платежів по кредиту, процентів за його користування, утворилася заборгованість, яка станом на 22.05.2015 року складає 559130,98 євро, із яких:

-432 663,38 євро - заборгованість за кредитом,

-126 467,60 євро - заборгованість за відсотками.

Позивач ВАТ «Державний експортно-імпортний банк України» уточнивши позовні вимоги, просив звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу предмету іпотеки на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною, що буде встановлена на підставі оцінки незалежним субєктом оціночної діяльності в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 6807С104 від 17.10.2007 року в сумі 559130, 98євро.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 10 червня 2015 року у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Державний експортно - імпортний банк України» відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді, учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, що були заявлені сторонами у суді першої інстанції, дослідивши матеріали справи, судова колегія приходить до наступного:

Відповідно до положень ст. ст. 3, 11 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За положеннями ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання:

-чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та яким доказами вони підтверджуються;

-чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження;

-які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин;

-яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Вимогам цивільного процесуального закону рішення суду першої інстанції не відповідає.

Розглядаючи спір, суд встановив дійсні обставини справи, визначився з юридичною природою правовідносин, що виникли між сторонами, однак поспішно, без належної оцінки наявних у справі доказів, дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України», суд першої інстанції виходив із того, що матеріали справи не містять будь-якого доказу на підтвердження факту направлення Банком відповідачеві письмової вимоги щодо порушення зобовязання.

Проте погодитися з таким висновком суду першої інстанції не можна, оскільки дійшов він його без повного й всебічного зясування дійсних обставин справи, прав і обовязків сторін у правовідносинах, що виникли між ними, та належної правової оцінки зібраних у справі доказів.

З урахуванням особливості та характеру спірних правовідносин, що виникли між сторонами, дійсних обставин справи, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку щодо відмови у задоволенні позовних вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Наявні матеріали справи свідчать, що 17 жовтня 2007 року між Банком та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір №6807С104, відповідно до умов якого, останній отримав кредит у розмірі 450000.00 євро з кінцевим терміном погашення до 16 жовтня 2014 року.

В забезпечення виконання ОСОБА_2. умов кредитного договору між сторонами було укладено іпотечний договір № 6807С244 від 17.10.2007 року, предметом якого є: земельна ділянка площею 0,15 га, що знаходиться за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Циркуни, вул. Острівна, 1, кадастровий номер :00:014:0016 з цільовим призначенням - будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд; земельна ділянка площею 0,2185 га, за адресою: Харківська область, харківський район, с. Циркуни, вул.. Острівна, 1а, кадастровий номер :05:06:177 з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування жилого будинку; земельна ділянка площею 0,1740 га, що знаходиться за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Циркуни, вул.. Острівна, 3, кадастровий номер :00:014:0015 з цільовим призначенням - будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (а.с.14)

Загальна ринкова вартість земельних ділянок, що є предметом іпотеки, відповідно до звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки виконаного оцінювачем ОСОБА_4 (ліцензія Державного комітету України по земельних ресурсах, серія АБ №349348 від 30.03.2006 року сертифікат №144-03 від 15.06.2002 року виданий державним комітетом України по земельних ресурсах) станом на 03 серпня 2007 року становить 5479250 грн. без ПДВ.

Внаслідок порушення ОСОБА_2 взятих на себе зобовязань, несвоєчасного погашення кредиту, процентів за його користування, у позичальника ОСОБА_2 утворилася заборгованість, яка станом на 22.05.2015 року складає 559130,98 євро.

Відповідно до умов кредитного договору, положень ст. ст. 526, 530 ЦК України про загальні умови виконання зобовязання, ст. ст. 1048, 1050, 1054 ЦК України про зобовязання позичальника повернути кредит, сплатити відсотки та інші платежі за кредитним договором, позивач обґрунтовано звернувся до суду з позовом до Іпотекодавця.

За вимогами ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обовязковим для виконання сторонами, як це передбачається вимогами ст. 629 ЦК України.

За ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), як це передбачається ст. 610 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Вказаним вимогам Закону відповідають і умови Іпотечного договору №68077224 від 17 жовтня 2007 року, укладеного між Банком та ОСОБА_1.

Відповідно до п. 1.6 Іпотечного договору, у випадку невиконання або неналежного виконання Боржником положень Кредитного договору та/або невиконання або неналежного виконання Іпотекодавцем положень цього Договору, Іпотекодержатель має право отримати задоволення своїх вимог за рахунок Предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами.

Відповідно до п. 2.1.12, Іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо в момент настання терміну виконання Боржником та/або Іпотекодавцем зобовязання (у тому числі й щодо сплати будь-яких платежів, які повинні здійснюватися відповідно до Кредитного договору), забезпеченого іпотекою за цим договором, воно не буде виконане, та в інших випадках, передбачених чинним законодавством України, цим Договором та Кредитним договором.

Відповідно до п. 5.2 Іпотечного договору, звернення стягнення на Предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або шляхом позасудового врегулювання на підставі застереження про задоволення вимог Іпотеко держателя, що міститься в пункті 5.3 цього Договору, або будь-яким іншим чином відповідно до законодавства України, чинного на дату звернення стягнення, за вибором Іпотекодержателя.

На виконання вимог ст. ст. 213, 303 ЦПК України щодо повного та всебічного зясування обставин справи та перевірки законності й обґрунтованості рішення суду першої інстанції, правильного застосування норм матеріального права, що регулюють правовідносини, що виникли між Банком та ОСОБА_1, судова колегія дослідила наявні в справі докази в їх сукупності та дійшла висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

При цьому судова колегія виходить із наступного.

Дійсно за умовами Іпотечного договору (п.2.2.2) у разі порушення зобовязань за кредитним договором та/або умов цього Договору Іпотекодержатель зобовязаний надіслати боржнику та/або Іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення, в якій зазначити стислий зміст порушених зобовязань, вимогу про виконання порушеного зобовязання у тридцяти денний строк та попередження про звернення стягнення (в тому числі дострокове) на Предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги (крім випадків коли викликана таким повідомлення затримка може спричинити знищення, пошкодження чи втрату Предмета іпотеки).

Із досліджених у відповідності до вимог ч. 2 ст. 303 ЦПК України додатків до апеляційної скарги, які у розумінні вимог ст. ст. 57-59, 64 ЦПК України, є належними та допустимими доказами на підтвердження обґрунтованості позовних вимог, вбачається, що на адресу відповідача 06 травня 2009 року вимога про усунення порушення основного зобовязання, в порядку ст. 35 Закону України «Про іпотеку» була направлена на адресу ОСОБА_1 за вих.. №068-27/2140 (а.с.222), отримав останній вказану кореспонденцію 08 травня 2009 року (а.с.221).

Отже, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи.

Неповне зясування обставин справи призвело до неправильного вирішення спору.

Згідно ч. 1 ст. 39 Закону України «Про іпотеку», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу.

Статтею 38 Закону України «Про іпотеку» визначено, що ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна субєктом оціночної діяльності на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.

Відповідно до п. 41 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від ЗО березня 2012 р. № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» (далі постанова) при вирішенні спору про звернення стягнення на предмет іпотеки суд має дати оцінку співмірності суми заборгованості за кредитом та вартості іпотечного майна, якщо допущене боржником або іпотекодавцем, якщо він є відмінним від боржника, порушення основного зобовязання чи іпотечного договору не завдає збитків іпотекодержателю і не змінює обсяг його прав.

Приймаючи до уваги, що заборгованість за кредитним договором, укладеним між позивачем та ОСОБА_2 існує і на цей час, вона складає суму 559130,98 євро, судова колегія вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором слід звернути стягнення на предмет іпотеки, початкова ціна має бути визначена субєктом оціночної діяльності на момент продажу, але не нижчою за ціну, визначену субєктом оціночної діяльності ТОВ «Центр незалежної оцінки власності «Еверест» - 6821900 грн., оскільки відповідно висновку про експертну грошову оцінку земельних ділянок вартість трьох земельних ділянок, що належать на праві приватної власності ОСОБА_1, загальною площею 0,5425 га, станом на 02 вересня 2016 року складає 6821900 грн., в тому числі:

-земельна ділянка, площею 0,15 га 1930000 грн.;

-земельна ділянка, площею 0,0,2185 га 2690600 грн.;

-земельна ділянка, площею 0,1740 га 2200700 грн.;

Невідповідність висновків суду обставинам справи, як і порушення чи неправильне застосування норм матеріального або процесуального права у відповідності до вимог ст. 309 ЦПК України є підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення.

За таких обставин, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги відносяться до тих підстав, з якими процесуальне законодавство повязує можливість прийняття рішення щодо скасування або зміни оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

Рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, позов Банку задоволенню.

Звернення стягнення на предмет іпотеки слід здійснити у відповідності до вимог Іпотечного договору.

Керуючись ст.. ст.. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319, 324 ЦПК України, судова колегія, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» задовольнити.

Рішення Харківського районного суду Харківської області від 10 червня 2015 року скасувати та ухвалити нове, яким позов ПАТ ««Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії АК «Укрсіббанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки задовольнити.

У рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №6807С104 від 17 жовтня 2007 року, укладеним між ОСОБА_2 в розмірі 559130,98 євро, звернути стягнення на предмет іпотеки за договором №6807Z22 від 17 жовтня 2007 року, укладеного між ОСОБА_1 до Публічним акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України», а саме:

-земельну ділянку площею 0,15 га, що знаходиться за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Циркуни, вул. Острівна, 1, кадастровий номер :00:014:0016 з цільовим призначенням - будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд;

-земельну ділянку площею 0,2185 га, за адресою: Харківська область, харківський район, с. Циркуни, вул.. Острівна, 1а, кадастровий номер :05:06:177 з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування жилого будинку;

-земельну ділянку площею 0,1740 га, що знаходиться за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Циркуни, вул.. Острівна, 3, кадастровий номер :00:014:0015 з цільовим призначенням - будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і спорудшляхом продажу предмету іпотеки на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною, визначеною субєктом оціночної діяльності на момент продажу, але не нижчою, за ціну визначену субєктом оціночної діяльності ТОВ «Центр незалежної оцінки власності «Еверест» - 6821900 грн..

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржене в касаційному порядку шляхом подачі скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді -