Справа № 2-2180/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2015 року суддя Солом'янського районного суду м. Києва Калініченко О.Б., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Комунального підприємства «Київський метрополітен» про визнання порушення прав споживачів, відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачі звернулись до суду з позовною заявою, в якій посилаючись на не допуск їх для проїзду в метрополітені на підставі їх посвідчень пільгової категорії, як таких що не володіють карткою «киянина», просили визнати порушення КП «Київський метрополітен» прав споживачів транспортних послуг пільгової категорії ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 незаконними; зобов'язати КП «Київський метрополітен» надавати користуватися транспортними послугами метрополітеном пільговій категорії громадян ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 згідно законодавства; стягнути з КП «Київський метрополітен» на користь ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 12 гривень майнової шкоди, заподіяної вимушеним придбанням жетонів на проїзд у Київському метрополітені; стягнути з КП «Київський метрополітен» на користь ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 3000 гривень моральної шкоди, заподіяної порушенням їх прав споживачів транспортних послуг.

Відповідно до чинного законодавства України позовна заява є процесуальним документом, який повинен містити в собі, зокрема, зміст позовних вимог; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину або наявність підстав для звільнення від доказування.

Тобто в позовній заяві має містись посилання, зокрема, на те, до кого пред'явлений позов; що саме вимагає позивач (предмет позову); обставини, на яких ґрунтується вимога (матеріально-правова підстава позову); зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину.

При цьому позовна заява про вирішення спору, що виникає з певних правовідносин, за формою і змістом повинна відповідати загальним правилам встановленим ст.119 ЦПК України, а залежно від предмета та підстави позову - і вимогам, які містяться у спеціальному законодавстві.

Так, зокрема, у разі пред'явлення позову про захист прав споживачів відповідно до ЗУ «Про захист прав споживачів» у заяві має бути викладено, яке саме право споживача порушено, коли і в чому це виявилося, способи захисту, яких суд може вжити, тощо.

Таким чином, на цій стадії цивільного процесу позивач зобов'язаний виконувати вимоги щодо доведення певного кола фактів, що мають процесуальне значення, для підтвердження наявності права на пред'явлення позову та дотримання процесуального порядку його пред'явлення.

Вивченням матеріалів позовної заяви, встановлено, що даний позов не відповідає вимогам ст.119 ЦПК України, оскільки вимоги в позовній заяві носять загальний характер, не викладені обставини, якими позивачі обґрунтовують вимоги, тобто ті юридично значимі факти відповідно до норм матеріального права, що поширюються на спірні правовідносини, на основі яких вони звертаються з позовом, з викладенням обставин щодо якого порушеного права, гарантованого їм саме як споживачам в розумінні ЗУ «Про захист прав споживачів», коли і в чому це виявилось, способи захисту, яких суд може вжити відповідно до цього Закону, із зазначенням доказів в підтвердження обґрунтування заявлених вимог доказів або наявність підстав для звільнення від доказування, про розмір сум, щодо яких заявлено вимоги, з відповідними розрахунками, оскільки в змісті позовної заяви не зазначено, в чому полягає порушення їх прав саме як споживачів, і яких саме, всупереч яким нормативним актам, внаслідок яких саме дій та з якими правовими наслідками.

Так, позивачі, заявляючи вимоги до відповідача про визнання порушення КП «Київський метрополітен» прав споживачів транспортних послуг пільгової категорії, не зазначили, які саме права позивачів як споживачів транспортних послуг пільгової категорії були порушені відповідачем, не вказано, яким чином відповідач повинен усунути порушення таких прав.

Крім того, відповідно до роз'яснень, які містяться в п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Між тим, позивачі, посилаючись на ЗУ «Про захист прав споживачів», який містить загальні положення про відшкодування моральної шкоди споживачам внаслідок порушення їх прав, так і не зазначили, в чому саме полягає моральна шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачам, з яких міркувань вони виходили, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Таким чином, в поданій позовній заяві не конкретизовані позовні вимоги, не викладені обставини в їх обґрунтування відповідно до норм матеріального права, оскільки зміст заяви містить суперечливі посилання, а тому не визначено характер позову та не окреслено його предмет, який би характеризував те, на що спрямований позов, тобто, які саме права позивачів порушені, який характер мають правовідносини, що виникли між сторонами з приводу даного спору, якими правовими нормами вони регулюються та чим передбачений такий шлях поновлення, враховуючи, що ст.16 ЦК України визначений перелік способів захисту порушених прав та інтересів осіб, а право на звернення до суду відповідно до ст.4 ЦПК України притаманне лише особі, яка звертається за захистом своїх порушених прав або охоронюваних законом інтересів.

Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову, а за вказаних обставин для судового розгляду позивачами не визначені ні суть позовних вимог, ні їх правові підстави, що позбавляє можливості з'ясувати предмет спору та межі доказування.

Тому, оскільки відповідно до ст. 15 цього ж Кодексу суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають саме з правових відносин: цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових, а не з будь-яких суспільних зв'язків, то зазначення вказаних вище обставин за нормами ст. 119 ЦПК України є передумовою відкриття провадження у справі.

Також згідно з чинним законодавством зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину позову щодо порушення прав позивача є обов'язковими для особи, яка пред'являє позов, оскільки без зазначення доказів, що підтверджують вимоги, суд не може здійснити підготовку справи до розгляду та належним чином провести судове засідання.

Разом з тим, оскільки зі змісту позовної заяви не вбачається, що спір виник з приводу порушення прав споживачів, т. я. позивачами не викладені обставини щодо порушення їх права, гарантованого саме як споживачам в розумінні ЗУ «Про захист прав споживачів», тобто, в чому полягає порушення прав саме як споживача і яких саме, то позов не відповідає і вимогам ч.5 ст. 119 ЦПК України, оскільки позивачами не надано документ, що підтверджує сплату судового збору, який має бути сплачений відповідно до вимог ЗУ «Про судовий збір».

Виходячи з вищенаведеного, позивачам необхідно конкретизувати вимоги та викласти обставини в обґрунтування пред'явлених позовних вимог, виходячи з правовідносин, що склалися між сторонами, які права, свободи чи інтереси були порушені та ким, яким чином передбачені шляхи їх поновлення, чим визначений той засіб захисту права, який вони просять застосувати, з посиланням на обставини як правові підстави, а також на докази в підтвердження обставин на обґрунтування заявлених вимог.

За таких обставин в силу ч.1 ст. 121 ЦПК України вважаю за необхідне позовну заяву залишити без руху, надавши позивачам строк для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст.ст. 119-121 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Комунального підприємства «Київський метрополітен» про визнання порушення прав споживачів, відшкодування матеріальної та моральної шкоди залишити без руху, надавши строк для виправлення недоліків, який не може перевищувати 5 днів з дня отримання позивачами ухвали, шляхом подачі позовної заяви в новій редакції з урахуванням вимог, викладених в ухвалі.

Роз'яснити, що в разі невиконання вимог, зазначених в ухвалі, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачам.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: