Справа №: 398/267/14-ц
У Х В А Л А

Іменем України

"01" червня 2016 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі: головуючого - судді Бугайченко Т.А. при секретарі Величко Т.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Олександрія подання старшого державного виконавця відділу ДВС Олександрійського МРУЮ про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України відносно ОСОБА_1, -

В С Т А Н О В И В :

Старший державний виконавець відділу ДВС Олександрійського МРУЮ ОСОБА_2 звернулася до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України відносно ОСОБА_1.

Подання мотивує тим, що на виконанні у відділі Державної виконавчої служби Олександрійського міськрайонного управління юстиції знаходиться виконавче провадження № 30377349 відкрите на підставі виконавчого листа №2-897 виданого 21.07.2005 року за рішенням Олександрійського міськрайонного суду від 27.05.2005 року про стягнення з ОСОБА_1 та користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 . Однак боржник з 23.07.2007 року злісно ухиляється від сплати аліментів. Станом на 20.12.2013 року заборгованість складає 30209 грн.

Державним виконавцем вжито усіх, передбачених чинним законодавством заходів примусового виконання рішень, однак боржник ухиляється від виконання зобовязань покладених на нього рішенням. Наявність у особи невиконаних зобов'язань, покладених на неї судовими рішеннями, відповідно до ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України та в'їзд в Україну громадян України", від виконання яких вона ухиляється, є підставою для обмеження її у праві виїзду за кордон. Просить застосувати саме цей захід примусового виконання судового рішення.

Відповідно до повторного автоматичного розподілу 31.05.2016 року вказане подання передано судді Бугайченко Т.А.

Державний виконавець в судове засідання не зявився, проте подав заяву про розгляд подання за його відсутності на заявлених вимогах наполягає.

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд вважає можливим розглянути подання на підставі наявних доказів.

Дослідивши матеріали подання, суд вважає, що воно не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на виконанні у відділі Державної виконавчої служби Олександрійського міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області знаходиться виконавче провадження № 30377349 відкрите на підставі виконавчого листа №2-897 виданого 21.07.2005 року за рішенням Олександрійського міськрайонного суду від 27.05.2005 року про стягнення з ОСОБА_1 та користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Постановою від 15.12.2011 року по ньому відкрито виконавче провадження. Станом на 20.12.2013 року боржник заборгував стягувачеві 30 209 грн.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Законодавством України зазначені правовідносини регулюються ст. 313 Цивільного кодексу України, відповідно до якої фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Це право віднесено у ЦК України до особистих немайнових прав фізичної особи (кн. друга ЦК), а саме - до особистих немайнових прав, що забезпечують природне існування фізичної особи (гл. 21 кн. другої ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 269 ЦК України особисті немайнові права тісно пов'язані з фізичною особою. Фізична особа не може відмовитись від особистих немайнових прав, а також не може бути позбавлена цих прав.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюється Законом від 21 січня 1994 р. № 3857-XII "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України".

Положеннями ст. 6 цього Закону встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у таких випадках:

- якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання до виконання зобов'язань або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України (п. 2);

- якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням - до виконання зобов'язань (п. 5).

Згідно з п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язання за рішенням.

Відповідно до статті 377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Зміст і форма подання державного виконавця (начальника ВДВС) нормативно врегульовані в Інструкції з організації примусового виконання рішень, що набрала чинності з 17 квітня 2012 р. та затверджена наказом Міністерства юстиції України від 2 квітня 2012 р. № 512/5. Зокрема, в розділі XI "Обмеження у праві виїзду за межі України та заборона в'їзду в Україну", передбачено, що подання повинно містити підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань.

В поданні старшого державного виконавця ВДВС Олександрійського МРУЮ зазначено, що боржник має невиконані зобовязання на суму 30 209 грн. Проте, не надано достатніх доказів на підтвердження навмисного ухилення особи (боржника) від виконання судового рішення. До подання не додано жодного доказу того, що державним виконавцем взагалі застосовувались будь-які заходи щодо виконання рішення суду.

Крім того, державним виконавцем не надано суду доказів того, чи застосовувались заходи для реального виконання судового рішення, чи отримував ОСОБА_1 копію постанови про відкриття виконавчого провадження та виклик державного виконавця .

Враховуючи вищевикладене суд прийшовши до висновку, що державний виконавець не мотивував та належними доказами не підтвердив і не обґрунтував ухилення боржника від виконання зобов'язань.

Таким чином, підстав для задоволення подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись п. 5 ч.1 ст. 6, ст. 8 Закону України "Про порядок виїзду з України та в'їзд в Україну громадян України" від 21 січня 1994 р., керуючись ст. 377-1 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні подання старшого державного виконавця відділу ДВС Олександрійського МРУЮ ОСОБА_2 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 - відмовити.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано до апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд протягом п'яти днів з дня отримання цієї ухвали.

Суддя: Т.А. Бугайченко