РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Заочне

Справа № 643/19535/15-ц

Провадження № 2/643/1555/16

18.05.2016року Московський районний суд м. Харкова

в складі: головуючого судді -Ференчук О.В.,

при секретарі - Петровій О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ "Укрсоцбанк" в особі Новосалтівського відділення ПАТ "Укрсоцбанк", правонаступник UniCreditBank про визнання договору поруки припиненим,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 в особі свого представника звернулася до суду з позовом до ПАТ «Укрсоцбанк» в особі Новосалтівського відділення ПАТ «Укрсоцбанк» правонаступник UniCreditBank, третя особа ОСОБА_2 про визнання поруки припиненою.

В обґрунтування позову позивач зазначала, що 15 грудня 2006 року між ПАТ «Укрсоцбанк» (Кредитором) та ОСОБА_2 (Позичальником) укладено кредитний договір № 819/3-28/6-211, згідно умов якого Кредитор надає Позичальнику у тимчасове користування грошові кошти у розмірі 31800 дол. США зі сплатою 10,5 відсотків річних та сплатою щомісячно заборгованості за встановленим графіком до 10 числа кожного місяці з кінцевим терміном повернення основної заборгованості до 10.12.2012 року. Кредит надається Позичальнику для оплати придбаного автомобіля марки TOYOTA модель RAV 4, 2006 року випуску, чорного кольору. На виконання умов укладеного Кредитного договору № 819/3-28/6-211, 15 грудня 2006 року між ПАТ «Укрсоцбанк», ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладено Договір поруки № 819/6-28/6-367.

Відповідно до умов Договору Поруки, предметом цього Договору є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, укладеним між банком та позичальником.

Пунктом 4.2 Договору поруки визначено, що цей Договір набирає чинності з дати його укладення та діє до остаточного виконання сторонами прийнятих на себе зобов'язань.

Позичальником ОСОБА_2 останній платіж на виконання умов кредитного договору зроблено 15.01.2009р., відтак, з 10.03.2009 року у позичальника виникла заборгованість по сплаті кредитних коштів, які він, згідно п. 1.1. Кредитного договору зобов'язався сплачувати не пізніше кожного 10 числа щомісячно за встановленим графіком погашення кредиту. При цьому вимогу ПАТ «Укрсоцбанк» про повернення кредитних коштів позивач отримала 21 вересня 2009 року.

Враховуючи, що після виникнення у банківської установи права вимоги до поручителя щодо повернення кредитної заборгованості у продовж шести місяців відповідач не звернувся з позовними вимогами до позивача, останній просить в порядку ч. 4 ст. 559 ЦК України визнати припиненим правовідношення за договором поруки № 819/6-28/6-367 від 15 грудня 2006р., що був укладений між ПАТ «Укрсоцбанк», ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Представник позивача у судове засідання не прибула, надавши заяву про розгляд справи за її відсутністю.

Представник відповідач ПАТ «Укрсоцбанк» в особі Новосалтівського відділення ПАТ «Укрсоцбанк» правонаступник UniCreditBank до судового засідання не прибув, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином.

Третя особа ОСОБА_2 до судового засідання не прибув, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином.

Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як було встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, відповідно до укладеного 15 грудня 2006 року кредитного договору № 819/3-28/6-211 між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2, ОСОБА_2 отримав у тимчасове користування грошові кошти у розмірі 31800 дол. США зі сплатою 10,5 відсотків річних та сплатою щомісячно заборгованості за встановленим графіком до 10 числа кожного місяці з кінцевим терміном повернення основної заборгованості до 10.12.2012 року для оплати придбаного автомобіля марки TOYOTA модель RAV 4, 2006 року випуску, чорного кольору.

На виконання умов укладеного Кредитного договору № 819/3-28/6-211, 15 грудня 2006 року між ПАТ «Укрсоцбанк», ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладено Договір поруки № 819/6-28/6-367, за умовами якого поручитель узяла на себе зобов'язання солідарно з позичальником відповідати за виконання боржником умов кредитного договору.

Порука є одним із способів забезпечення зобов'язань при укладенні кредитних договорів та має зобов'язальний, договірний характер, тому на правовідносини поруки поширюють свою дію загальні положення про зобов'язання та про договори .

Відповідно до ст. 553 ЦК України під порукою розуміється договір, за яким поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Договір поруки є двостороннім правочином, що укладається з метою врегулювання відносин між кредитором і поручителем. Згода боржника на укладення договору поруки не вимагається.

Відповідно до вказаного договору поруки договір набуває чинності з моменту його підписання. Сторони, керуючись умовами частини четвертої ст. 559 ЦК України встановили, що строком припинення поруки, встановленої цим договором є повне виконання позичальником або поручителем своїх обов'язків.

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

З договору поруки вбачається, що в ньому не встановлено строк, після якого порука припиняється, а умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед Банком або повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань, не може розглядатися як установлений строк дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України.

Умови договору поруки про його дію до повного припинення всіх зобов'язань боржника, не свідчать про те, що договором встановлено строк припинення поруки в розумінні ст. 251, ч. 4 ст. 559 ЦК України, тому у цьому випадку підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Згідно ч. 4 ст. 559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимогу до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Відповідно до правових висновків Верховного Суду України, викладених в постанові від 21.05.2012 року у справі № 6-68цс11, умови договору поруки про припинення поруки після повного виконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором не може вважатися встановленим сторонами договору поруки строком припинення поруки. За таких обставин, порука на підставі ч. 4 статі 559 ЦК України припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Відповідно до правових висновків Верховного суду України, викладених в постанові від 21 січня 2015 року у справі № 6-190цс14 пред`явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплати відсотків за користування кредитом та пені, кредитор відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов'язання й був зобов'язаний пред'явити позов до поручителя протягом шести місяців, починаючи від цієї дати. Таким чином, у разі зміни кредитором на підставі частини другої статті 1050 ЦК України строку виконання основного зобов'язання передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України шестимісячний строк підлягає обрахуванню від цієї дати.

Відповідно до правових висновків Верховного суду України, викладених в постанові від 26.11.2014 року у справі № 6-75 цс14 - якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання в повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково.

Відповідно до правових висновків Верховного Суду України, викладених в постанові від 17 вересня 2014 року у справі № 6-53цс14, суд зробив правовий висновок про те, що, регулюючи правовідносини з припинення поруки у зв'язку із закінченням строку її чинності, частина четверта статті 559 ЦК України передбачає три випадки визначення строку дії поруки: протягом строку, установленого договором поруки (перше речення частини четвертої статті 559 ЦК України); протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання, якщо кредитор не пред'явить вимоги до поручителя (друге речення частини четвертої статті 559 ЦК України); протягом одного року від дня укладення договору поруки (якщо строк основного зобов'язання не встановлено або встановлено моментом пред'явлення вимоги), якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя (третє речення частини четвертої статті 559 ЦК України).

Аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку про те, що строк дії поруки (будь-який із зазначених у частині четвертій статті 559 ЦК України) не є строком захисту порушеного права, а є строком існування суб'єктивного права кредитора й суб'єктивного обов'язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються.

Це означає, що зі збігом цього строку (який є преклюзивним) жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, зокрема й застосування судових заходів захисту свого права (шляхом пред'явлення позову), кредитор вчиняти не може.

З огляду на преклюзивний характер строку поруки й обумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію даного виду забезпечення виконання зобов'язань застосоване в другому реченні частини четвертої статті 559 ЦК України словосполучення "пред'явлення вимоги" до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання як умови чинності поруки слід розуміти як пред'явлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя.

При цьому зазначене положення не виключає можливості пред'явлення кредитором до поручителя іншої письмової вимоги про погашення заборгованості за боржника, однак і в такому разі кредитор може звернутися з такою вимогою до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання.

Отже, виходячи з положень другого речення частини четвертої статті 559 ЦК України, слід дійти висновку про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов'язання за договором повинно бути пред'явлено у судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто упродовж шести місяців із моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами), або із дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або із дня настання строку виконання основного зобов'язання (у разі, якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем).

Таким чином, закінчення строку, установленого договором поруки, так само як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобов'язання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя.

Вимогу до поручителя ОСОБА_1 про виконання взятого нею зобов'язання мало бути пред'явлено відповідачем в межах строку дії поруки ( 6 місяців).

Строк виконання боржником ОСОБА_2 умов кредитного договору щодо остаточного повернення отриманих кредитних коштів та виконання інших зобов'язань настав 10.03.2009 року.

Вимогу ПАТ «Укрсоцбанк» про повернення кредитних коштів позивач отримала 21 вересня 2009 року.

Перебіг шестимісячного строку для пред'явлення відповідачем ПАТ «Укрсоцбанк» вимог до поручителя ОСОБА_1 розпочався 22.09.2009 року та закінчився 22.03.2010 року. В указаний проміжок часу ПАТ «Укрсоцбанк» позовних вимог до поручителя не пред'явив.

Крім того, згідно зі ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з відповідачів понесені і документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 487 грн. 20 коп

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 251, 252, 553, ст. 559 ЦК України, ст.ст. 10,60,82,88, 212, 215, 223, 224 Цивільного процесуального кодексу України

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ПАТ «Укрсоцбанк» в особі Новосалтівського відділення ПАТ «Укрсоцбанк» правонаступник UniCreditBank, третя особа ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати поруку за договором поруки № 819/6-28/6-367 від 15.12.2006 року, укладеним між між ПАТ «Укрсоцбанк», ОСОБА_2 та ОСОБА_3 припиненою.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на користь ОСОБА_1 487 грн. 20 коп. (чотириста гривень вісімдесят сім гривень двадцять копійок).

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м.Харкова, шляхом подання апеляційної скарги .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Московського районного

суду м. Харкова О.В. Ференчук