Справа № 523/3723/16-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" квітня 2016 р.

Суворовський районний суд м. Одеси, в складі:

головуючого судді Малиновського О.М.

при секретарі Шевчук М.Є.

розглянув у відкритому судовому засіданні, в залі суду №15, в м. Одеса, заяву головного державного виконавця Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_1 про зміну способу та порядку виконання рішення суду, -

ВСТАНОВИВ

Державний виконавець Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції (далі за текстом ДВС) звернувся до суду з заявою в якій просить змінити порядок виконання рішення суду, шляхом реалізації будинку №6, по вулиці 38 Лінія у м. Одесі з зареєстрованою неповнолітньою дитиною ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

В обґрунтування свого подання, державний виконавець посилався на те, що під час проведення виконавчих дій, повязаних з примусовою реалізацією вказаного вище житлового будинку, з метою виконання рішення Суворовського районного суду м. Одеси, щодо стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 боргу в розмірі 404 547 гривні 53 копійки, було виявлено, що на жилій площі зазначеного будинку з 14 червня 2006 року зареєстрована малолітня дитина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка доводиться боржнику онучкою. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 03.06.2014р.був встановлений порядок виконання рішення суду шляхом примусової реалізації житлового будинку з зареєстрованоюмалолітньою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Проте, згодом стало відомо що у житловому будинку зареєстрований малолітній ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 з 05.08.2014р. Орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради відмовив у надані дозволу на примусовий продаж будинку з посиланням на реєстрацію в ньому дітей.Дані обставини стали підставою для звернення до суду, що передбачено п.4.5.9 «Інструкції з організації примусового виконання рішень» .

Представник ДВС та ОСОБА_5 в судове засідання не зявились направив до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, з проханням задовольнити подання. ОСОБА_4 в судове засідання не зявилася. Про час та місце розгляду справи була сповіщена в порядку, встановленому законом. Її неявка не перешкоджає розгляду справи.

Суд, вивчивши матеріали справи прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що повторно на виконанні у Відділі ДВС перебуває виконавчий лист №1527/18466/12, виданий Суворовським районним судом м. Одеси від 23 травня 2013 року, за яким з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 був стягнутий борг в розмірі 404 547, 53 гривень.

З метою виконання вказаного рішення суду, державним виконавцем було звернуто стягнення на житловий будинок №6, по вулиці 38 Лінія у м. Одесі, який належить на праві власності ОСОБА_4

Під час проведення підготовчих дій по реалізації арештованого майна було зясовано, що в спірному житловому будинку з 03 листопада 2000 року зареєстрована ОСОБА_4, як власник будинку, з 14 червня 2006 року ОСОБА_6 як дочка власника, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 внучка та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 з 05.08.2014року.

Згідно листа №01-05-2/1776вх. від 20липня 2015 року орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради відмовив державному виконавцю у надані дозволу на реалізацію будинку №6 по вулиці 38 Лінії у м. Одесі, в якій зареєстрованими ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до п.4.5.9. Інструкції з організації примусового виконання рішень, у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають неповнолітні, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Якщо такий дозвіл не надано, державний виконавець звертається до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Пункт 8 статі 11 Закону України «Про виконавче провадження» визначає право державного виконавця звертатися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення суду.

Відповідно до ст.5 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобовязаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст.124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободу від 04 листопада 1950 року, яка є частиною національного законодавства України, гарантує кожному право на звернення до суду з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обовязків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Проте, як зауважує Європейський Суд з прав людини, це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обовязкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін (рішення від 20.07.2004р. у справі «Шматько проти України», заява 60750/00).

Згідно ст. 373 ЦПК України, за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення, за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Наявність встановлених судом обставин вказує на те, що реєстрація малолітніх дітей в житловому будинку, який належить на праві власності боржнику ОСОБА_7, не може перешкоджати подальшому проведенню виконавчих дій. Невиконання судового рішення може фактично порушити охоронювані законом інтереси стягувача у виконавчому провадженні. Малолітні ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не є власником чи співвласником житлового будинку на який звернуто стягнення і при здійснені виконавчих дій їх майнові права не будуть порушені. Суд вважає, що така обставина є винятковою, у звязку з чим внесене до суду подання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, що фактично буде направлено на повне та своєчасне виконання рішення суду.

Крім того, слід зазначити, що раніше ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 03.06.2014р. (справа №523/7640/14-ц) було задоволено аналогічне подання державного виконавця, якою був встановлений порядок виконання рішення суду шляхом примусової реалізації житлового будинку з зареєстрованою малолітньою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Знаючи про наявність вказаної ухвали суду, ОСОБА_4 05.08.2014р. зареєструвала місце проживання свого малолітнього онука ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 на житловій площі в будинку на який накладено стягнення. Суд вважає, що такі дії ОСОБА_7 і штучними умовами, які перешкоджають виконанню рішення суду, що є недопустимим.

Керуючись ст.373 ЦПК України, -

УХВАЛИВ

Заяву головного державного виконавця Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_1 про зміну способу та порядку виконання рішення суду задовольнити.

Встановити порядок виконання виконавчого листа №2-4493/11, виданого Суворовським районним судом м. Одеси 25.11.2011р. шляхом примусової реалізації будинку №6, по вулиці 38-а Лінія, в м. Одесі з зареєстрованою малолітньою дитиною,-ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, та малолітнім ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя