Справа № 529/463/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2016 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Щабельської І. В.

при секретарі Іванченко В. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Диканька цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Андріївської сільської ради Диканського району Полтавської області , Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Андріївка" про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Вказуючи на те, що після смерті батька ОСОБА_2 вона, як спадкоємець за законом, прийняла спадщину що складається з домоволодіння, яке розташоване по пров. Вишневому, 7 в с. Андріївці Диканського району Полтавської області, однак через відсутність прововстановлюючого документа на нього на ім'я померлого позбавлена можливості нотаріально оформити право власності на цей будинок, позивач звернулась до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно.

Позивач подала суду заяву про підтримання позову та розгляд справи у її відсутність.

Відповідачі - Андріївська сільська рада Диканського району Полтавської області /далі - Андріївська сільська рада/ та Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Андріївка" /далі - СТОВ "Андріївка"/ - подали листи про визнання позову та розгляд справи у відсутність їхніх представників.

Третя особа Диканська дежавна нотаріальна контора Полтавської області /далі - Диканська держнотконтора/ - заперечень проти позову не подала, подала заяву про розгляд справи у відсутність її представника.

Третя особа ОСОБА_3 суду подала заяву про розгляд справи у її відсутність, заперечень проти позову не подала.

За вказаних обставин розгляд справи був проведений без участі позивача, представників відповідача та третіх осіб.

Відповідно до ч. 1 та ч. 4 ст. 174 ЦПК України відповідач має право визнати позов протягом усього часу судового розгляду справи, зробивши усну заяву. Якщо визнання позову відповідачем викладене в адресованій суду письмовій заяві, ця заява приєднується до справи. У разі визнання позову відповідачем суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню.

Як встановлено в судовому засіданні, 18 жовтня 2008 року в смт. Диканьці Диканського району Полтавської області помер ОСОБА_2, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії І-КЕ № 112299, виданим Андріївською сільською радою 20 жовтня 2008 року.

На підставі договору купівлі-продажу, укладеного у 1994 році, який померлим за життя був втрачений, колгосп ім. Енгельса Диканського району Полтавської області, правонаступником якого є СТОВ "Андріївка", продав, а нині померлий ОСОБА_2 купив домоволодіння, розташоване в с. Андріївка Диканського району Полтавської області, пров. Вишневий, 7, сплативши повну його вартість. Вказаний факт також підтверджено довідкою Андріївської сільської ради. Із довідки КСП ім. Енгельса від 09 жовтгя 1996 року також вбачається, що ОСОБА_2 була повінстю виплачена вартість придбаного ним житлового будинку.

З довідки Андріївської сільскої ради також вбачається, що з 1994 року і по даний час позивач постійно проживає та зареєстрована у вказаному будинку. Житловий будинок, згідно технічного пспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виданого 17 березня 2016 року Полтавським бюро технічної інвентаризації "Інвентаризатор", в цілому складається з житлового будинку - літ.А-1, сараїв - літ. Б, б, гаража - літ. В, огорожі № 1, хвіртки № 2, воріт огорожі № 3, 4. Однак реєстрація права власності на придбане майно позивачем у вказаному підприємтсві проведена не була.

Згідно до ст. 86 та ст. 100 ЦК Української РСР в редакції 1963 року, який діяв на момент виникнення права власності у померлого ОСОБА_2 на вказаний будинку, право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. Право власності в Україні охороняється законом. Держава забезпечує стабільність правовідносин власності. В особистій власності громадян можуть бути предмети вжитку, особистого споживання, комфорту і підсобного домашнього господарства, жилий будинок і трудові заощадження.

Відповідно до норм ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні за винятком визначених законом випадків.

Оскільки за життя ОСОБА_2 правомірно набув право власності на спірне домоволодіння шляхом його придбання, хоча за життя договір купівлі- продажу ним був втраченим, а право власності на придбане майно зареєстроване не було, суд приходить до висновку, що це майно належало йому на законних підставах, а тому є спадковим.

Відповідно до ст.ст. 1218, 1220 ч. 2, 1261, 1268, 1270 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися після його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину чи не прийняти її. Якщо спадкоємець не проживав разом із спадкодавцем на момент смерті останнього, то для прийняття спадщини встановлюється шестимісячний строк з моменту її відкриття.

Позивач ОСОБА_1 є донькою нині померлого ОСОБА_2, що підтверджено свідоцтвом про народження серії ІІІ-КЕ № 344788, виданим Диканським відділом реєстрації актів цивільного стану 13 грудня 1990 року.

З довідки Диканської держнотконтори вбачається, що після смерті ОСОБА_2 була заведена спадкова справа на підставі заяви позивача. Інші особи з заявами про прийняття спадщини до нотаріуса не звертались. Однак позивачам нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірне майно через відсутність правовстановлюючого документа на ім'я померлого на вказане домоволодіння.

Враховуючи, що вказане вище домоволодіння є спадковим майном, яке належало померлому ОСОБА_2 на законних підставах, позивач прийняла спадщину після смерті батька, інші особи з заявами про прийняття спадщини до нотаріуса не звертались, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та визнання за позивачем права власності на вказане спадкове майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 316, 317, 319, 321, 1216-1218, 1220-1223, 1261, 1268-1270 ЦК України, ст. 86 та ст. 100 ЦК Української РСР в редакції 1963 року ст.ст. 23, 125 ЗК України, ст. ст. 10, 11, 60, 208-209, 212 - 215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за закном право власності на житловий будинок, який розташований по пров. Вишневому, 7 в с. Андріївці Диканського району Полтавської області, в цілому складається з житлового будинку - літ. А-1, сараїв - літ. Б, б, гаража - літ. В, огорожі № 1, хвіртки № 2, воріт огорожі № 3, 4 та належав померлому 18 жовтня 2008 року ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі через Диканський районний суд апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: