Справа № 727/7036/15-ц
Провадження № 2/727/150/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2016 року. Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

Судді: Семенка О.В.

за участю секретаря Гончарук Н.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Шевченківського районного суду м. Чернівці цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, -

В с т а н о в и в:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про поділ майна подружжя посилаючись на те, що 22 серпня 1976 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Виконавчим комітетом Подвірївської сільської ради Кельменецького району Чернівецької області, під актовим записом №28. Вказує, що під час перебування у шлюбі їхній сімї за рішенням Виконавчого комітету Чернівецької міської ради народних депутатів №107/4 від 19.04.1988 року був виданий ордер на заселення кооперативної квартири №13 житловою площею 28,12 кв.м. в будинку №111 по вул. Червоноармійській в м. Чернівці, який був збудований Житлово-будівельним кооперативом №54. З липня 1988 року по даний час вона з відповідачем зареєстровані у ІНФОРМАЦІЯ_1. Зазначає, що пайовий внесок в Житлово-будівельний кооператив №54 за квартиру АДРЕСА_1 18 181 грн., який був повністю сплачений за рахунок коштів подружжя у 1992 році, тому є спільною власністю подружжя. Просила визнати за відповідачем ОСОБА_2 та ОСОБА_1 право спільної сумісної власності на квартиру №13 (житловою площею 28,12 кв.м, загальною площею 49,5 кв.м) у будинку №111 по вулиці Героїв Майдану в м. Чернівці вартістю 18 181 (вісімнадцять тисяч сто вісімдесят одна) грн. Визнати за нею ОСОБА_1 право власності на 1/2 ідеальної частки квартири №13 (житлова площа 28,12 кв.м, загальна площа 49,5 кв.м) у будинку №111 по вулиці Героїв Майдану в м. Чернівці.

В судове засідання позивачка не зявилася, представник в інтересах позивача за довіреністю ОСОБА_3 подав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, просив позовні вимоги задовольнити.

В судове засідання відповідач не зявився, представник в інтересах відповідача за довіреністю ОСОБА_4 надала суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, просила відмовити в задоволенні позовних вимог, підтримавши свої заперечення на позовну заяву.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що 22 серпня 1976 року між позивачкою ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 був укладений шлюб, зареєстрований Виконавчим комітетом Подвірївської сільської ради Кельменецького району Чернівецької області, під актовим записом №28. (а.с.9).

Під час перебування у шлюбі позивача та відповідача, їхній сімї за рішенням Виконавчого комітету Чернівецької міської ради народних депутатів №107/4 від 19.04.1988 року був виданий ордер на заселення кооперативної квартири №13 житловою площею 28,12 кв.м. в будинку №111 по вул. Червоноармійській в м. Чернівці, який був збудований Житлово-будівельним кооперативом №54. (а.с. 10-12).

З липня 1988 року по даний час позивач з відповідачем зареєстровані у ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с.8,16).

Пайовий внесок в Житлово-будівельний кооператив №54 за квартиру АДРЕСА_1 18 181 грн., який був повністю сплачений за рахунок коштів подружжя у 1992 році. (а.с.14.20-21).

Пунктом 19 Примірного статуту Житлово-будівельного кооперативу затвердженого ОСОБА_5 міністрів Української РСР від 30 квітня 1985 року №186 передбачено, що жилий будинок (будинки) і надвірні будівлі належать житлово- будівельному кооперативу на праві кооперативної власності (крім квартир у цьому будинку, за які громадянами повністю внесено пайові внески) і не можуть бути у нього вилучені, продані або передані ним як у цілому, так і частинами (квартири, кімнати) ні організаціям, ні окремим особам, за винятком передачі, здійснюваної при ліквідації кооперативу.

Відповідно до ст. 15 ч. 1 Закону України від 07 лютого 1991 року № 697-ХІ1 «Про власність» (який діяв на момент проведення повної сплати нашим подружжям пайового внеску) член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно.

Згідно п.6-1 ОСОБА_5 Пленуму Верховного Суду України №9 «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи» від 18 вересня 1987 року, при внесенні паю в ЖБК за рахунок коштів, одержаних внаслідок сумісної праці члена кооперативу, паєнагромадження, а після повного внесення паю - квартира є спільною сумісною власністю членів сім'ї, якщо інше не було встановлено письмовою угодою між ними.

Відповідно до ст. 112 ЦК УРСР (діяв на час набуття прав на спірну квартиру) майно може належати на праві спільної власності двом або кільком громадянам.

Згідно ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної сумісної власності (спільне майно). Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом.

У відповідності до положень ст.368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Враховуючи, що пайовий внесок в ЖБК №54 за спірну квартиру був повністю сплачений за час подружнього життя сторін цього спору та за рахунок їх спільних коштів, квартира АДРЕСА_2 вартістю 18 181 грн. є спільною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

Ст.ст.22, 28, 29 Кодексу про шлюб та сім'ю України (діяв на час набуття прав на спірну квартиру) передбачено, що майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування та розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядав за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. В разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними.

Згідно ст.69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Згідно ч.2 ст.370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Частиною 1 ст.70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до п.23 ОСОБА_5 пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21.12.2007 N 11 „...спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК ч. З ст. 368 ЦК) відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом».

Придбана сторонами спірна квартира є неподільною річчю, так як її неможливо поділити без втрати її цільового призначення (ст.183 ЦК України).

З врахуванням викладеного вище вбачається, що при вирішенні питання про поділ майна подружжя, ОСОБА_1 повинно бути визнано право власності на 1/2 ідеальну частку квартири АДРЕСА_3.

Відповідно до ч.І ст.71 Сімейного кодексу України якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому, суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

За таких обставин суд приходить до висновку, за необхідне поділити майно набуте ОСОБА_1 та ОСОБА_2під час шлюбу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 60,68,69,70,71 Сімейного кодексу України, ст.ст. 355, 368, 370 ЦК України, ст.ст. 3,4,107,212,214,215,218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 право спільної сумісної власності на квартиру №13 (житловою площею 28,12 кв.м, загальною площею 49,5 кв.м) у будинку №111 по вулиці Героїв Майдану в м. Чернівці вартістю 18 181 (вісімнадцять тисяч сто вісімдесят одна) грн.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 ідеальної частки квартири №13 (житлова площа 28,12 кв.м, загальна площа 49,5 кв.м) у будинку №111 по вулиці Героїв Майдану в м. Чернівці.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський районний суд м. Чернівці шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особи, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Семенко О.В.