14 січня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
Євтушенко О.І., МартинюкаВ.І., Ситнік О.М.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «КредоБанк», ОСОБА_5 про стягнення грошових коштів за договором про надання комплексних банківських послуг фізичним особам та розірвання договору,
за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «КредоБанк», подану представником Кальмука Назарієм Богдановичем, на рішення Франківського районного суду м. Львова від 19 лютого 2015 року та рішення апеляційного суду Львівської області від 06 листопада 2015 року,
в с т а н о в и л а:
У лютому 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом до Публічного акціонерного товариства «КредоБанк» (далі - ПАТ «КредоБанк»), ОСОБА_5 про стягнення грошових коштів за договором про надання комплексних банківських послуг фізичним особам та розірвання договору.
На обґрунтування позовних вимог зазначав, що 07 липня 2011 року між ним та ПАТ «КредоБанк» в особі начальника відділення № 39 у м. Львові ОСОБА_5 укладено договір 2630/78/509620 про надання комплексних банківських послуг. Відповідно до умов договору від 07 липня 2011 року 2630/78/509620 банк відкрив позивачу вкладний рахунок № НОМЕР_1 та поточний рахунок № НОМЕР_2 у національній валюті строком до
07 липня 2012 року. У період з 07 липня 2011 року по 01 серпня 2011 року на вказані рахунки були внесені грошові кошти в розмірі 842 300 грн. 03 лютого 2012 року ОСОБА_4 звернувся до ПАТ «КредоБанк» із заявою про закриття усіх депозитних рахунків, які були відкриті у відділенні № 39 ПАТ «КредоБанк» на його ім'я та повернення грошових коштів. У відповідь на дану заяву йому було повідомлено, що поточні та депозитні рахунки
№ НОМЕР_1 та № НОМЕР_2, на які вносилися грошові кошти в розмірі 842 300 грн, були закриті 01 та 02 серпня 2011 року. Позивач зазначав, що він не писав заяв 01 та 02 серпня 2011 року про закриття своїх рахунків у банку та зняття коштів, гроші були зняті без його відома та згоди. Ураховуючи наведене, на підставі ст. ст. 16, 625, 1058-1060 ЦК України ОСОБА_4 просив стягнути з ПАТ «КредоБанк» збитки в розмірі
997 100 грн 51 коп., з яких: сума основного боргу в розмірі 842 300 грн, 6 % річних (процентів) у розмірі 96 533 грн 67 коп., 3 % річних у розмірі
48 266 грн 84 коп., моральну шкоду у розмірі 10 000 гривень, розірвати договір від 07 липня 2011 року № 2630/78/509620 про надання комплексних банківських послуг фізичним особам.
Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 19 лютого

2015 року позовні вимоги задоволено. Стягнуто з ПАТ «КредоБанк» на користь ОСОБА_4 збитки в розмірі 997 100 грн 51 коп., з яких: основний борг - 842 300 грн, 6 % річних (проценти - 96 533 грн 67 коп., 3 % річних - 48 266 грн 84 коп. та моральна шкода в розмірі 10 000 грн. Стягнуто з ПАТ «КредоБанк» в дохід держави 9 971 грн судових витрат.

Додатковим рішення Франківського районного суду м. Львова від

04 червня 2015 року розірвано договір про надання комплексних банківських послуг фізичним особам від 07 липня 2011 року № 2630/78/509/620, укладений між ОСОБА_4 та ПАТ «КредоБанк».

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 06 листопада

2015 року рішення Франківського районного суду м. Львова від 19 лютого 2015 року в частині стягнення з ПАТ «КредоБанк» на користь ОСОБА_4 моральну шкоду в розмірі 10 000 грн скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог про стягнення моральної шкоди, в частині розподілу судових витрат рішення Франківського районного суду м. Львова від 19 лютого 2015 року змінено та ухвалено в цій частині нове рішення, яким стягнуто з ПАТ «КредоБанк» в дохід держави 3 897 грн 60 коп. судових витрат. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі представник ПАТ «КредоБанк» - Кальмук Н.Б. просить скасувати оскаржувані судові рішення в частині стягнення коштів з ПАТ «КредоБанк» та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні цих позовних вимог, мотивуючи свої вимоги порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність судових рішень в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК Українипідставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК Українипід час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що 07 липня 2011 року між ОСОБА_4 та ПАТ «КредоБанк» в особі начальника відділення № 39 у м. Львові ОСОБА_5 укладено договір № 2630/78/509620 про надання комплексних банківських послуг (далі - Договір) відповідно до умов якого банк відкрив ОСОБА_4 вкладний рахунок № НОМЕР_1 та поточний рахунок № НОМЕР_2 у національній валюті на строк до 07 липня 2012 року.

Відповідно до п. 6 Договору розмір процентів, які нараховуються на суму вкладу, становить 6 % річних.

У період з 07 липня 2011 року по 01 серпня 2011 року на рахунки

№ НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 були внесені грошові кошти в розмірі 842 300 грн.

03 лютого 2012 року ОСОБА_4 звернувся до ПАТ «КредоБанк» із заявою про закриття усіх рахунків, які були відкриті у відділенні № 39 ПАТ «КредоБанк» на його ім'я та повернення грошових коштів.

У відповідь на його заяву керівництво Львівського відділення центральної філії ПАТ «КредоБанк» листом від 12 березня 2012 року повідомило, що поточні та депозитні рахунки № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2, на які вносилися грошові кошти в розмірі 842 300 грн були закриті 01 та 02 серпня 2011 року.

Прокуратурою Личаківського району м. Львова за заявою ОСОБА_4 порушено кримінальне провадження за ознаками злочину, передбаченого

ч. 2 ст. 367 КК України, за фактом службової недбалості службових осіб відділення № 39 у м. Львові Центральної філії ПАТ «КредоБанк», яка у подальшому для організації проведення досудового слідства була скерована у Личаківський РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області.

В межах розслідування зазначеної кримінальної справи було проведено ряд почеркознавчих експертиз.

Згідно висновку експерта від 18 липня 2012 року № 729 підписи від імені ОСОБА_4 у заявах на видачу готівки від 07, 12, 28, 29 липня

2011 року та 01 серпня 2011 року за договором № 2630/78/509620 від імені ОСОБА_4 виконані не ним, а ОСОБА_5, який на той час обіймав посаду виконуючого обов'язки начальника відділення № 39 у м. Львові центральної філії ПАТ «КредоБанк».

Також експертизою установлено, що у заявах від 01 серпня 2011 року на дострокове розірвання Договору банківського вкладу № 2630/78/509620 та закриття усіх поточних рахунків, підпис від імені ОСОБА_4 виконаний ОСОБА_5

Згідно висновку експерта від 25 грудня 2014 року № 6/768 підписи від імені ОСОБА_5 в графі «начальник відділення № 39 ПАТ «КредоБанк» ОСОБА_5 в договорі № 2630/78/510563 про надання комплексних банківських послуг від 11 липня 2011 року (в іноземній валюті) та договорі № 2630/78/509620 про надання комплексних банківських послуг від 07 липня 2011 року (в національній валюті) виконані ОСОБА_5

Підписи від імені ОСОБА_4 у полі «реквізити та підписи сторони» «клієнт» в договорі № 2630/78/510563 про надання комплексних банківських послуг від 11 липня 2011 року (в іноземній валюті) та договорі

№ 2630/78/509620 про надання комплексних банківських послуг від 07 липня 2011 року (в національній валюті) виконані не ОСОБА_4, а іншою особою. Встановити чи виконані дані підписи ОСОБА_5 чи іншою особою - не виявилось можливим по причинах, викладених в дослідницькій частині.

Згідно висновку експерта від 22 січня 2015 року № 035 підписи у платіжних дорученнях: № 17290248 від 07 липня 2011 року (внесення на рахунок ОСОБА_4 220 000 грн), № 17708655 від 12 липня 2011 року (внесення на рахунок ОСОБА_4 159 700 грн), № 17715305 від 12 липня

2011 року (внесення на рахунок ОСОБА_4 158 650 грн), а також у заявах на переказ готівки: № 19189946 від 28 липня 2011 року (внесення на рахунок ОСОБА_4 240 000 грн), № 19540052 від 29 липня 2011 року (внесення на рахунок ОСОБА_4 17 000 грн), № 19614533 від 01 серпня 2011 року (внесення на рахунок ОСОБА_4 47 000 грн) виконані не ОСОБА_4, а іншою особою.

Таким чином, висновками зазначених експертиз установлено, що договір банківського вкладу від 07 липня 2011 року № 2630/78/509620 від імені ОСОБА_4 підписано іншою особою, частина коштів на рахунки ОСОБА_4 у період з 07 липня 2011 року по 01 серпня 2011 року вносилися не ним особисто, а іншими особами, заяви на видачу готівки (у період з

07 липня 2011 року по 01 серпня 2011 року) та заяви на закриття рахунків ОСОБА_4 підписувалися працівником ПАТ «КредоБанк» - ОСОБА_5

Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Згідно із ч. 1 ст. 1059 ЦК України договір банківського вкладу укладається у письмовій формі.Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту.

Пунктом 1.4 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою Правління НБУ від 03 грудня 2003 року № 516, передбачено, що залучення банком вкладів (депозитів) юридичних і фізичних осіб підтверджується: договором банківського рахунку; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадної книжки; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадного (депозитного) сертифіката; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею іншого документа, що підтверджує внесення грошової суми або банківських металів і відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаям ділового обороту.

Виходячи із положень ст. 1059 ЦК Українита п. 1.4 Положення письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. При цьому квитанція (другий примірник прибуткового касового документа) або інший документ є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі.

Відповідно до п. 2.1. Положення грошові кошти в національній валюті або банківські метали, залучені від юридичних і фізичних осіб, обліковуються банками на відповідних рахунках, відкриття яких здійснюється банком на підставі укладеного в письмовій формі договору банківського вкладу (депозиту) або договору банківського рахунку та інших документів відповідно до законодавства України, у тому числі нормативно-правових актів Національного банку України з питань відкриття банками рахунків у національній та іноземній валюті.

Відповідно до ст. 1062 ЦК України на рахунок за банківським вкладом зараховуються грошові кошти, які надійшли до банку на ім'я вкладника від іншої особи, якщо договором банківського вкладу не передбачено інше. При цьому вважається, що вкладник погодився на одержання грошових коштів від іншої особи, надавши їй необхідні дані про рахунок за вкладом. Кошти, помилково зараховані на рахунок вкладника, підлягають поверненню відповідно до статті 388 цього Кодексу.

Банк зобов'язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунка або законом (ч. 2 ст. 1068 ЦК України).

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4 та стягуючи із ПАТ «КредоБанк» на користь позивача суму грошового вкладу за договором

№ 2630/78/509620 про надання комплексних банківських послуг фізичним особам від 07 липня 2011 року, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, виходячи із встановлених у справі обставин, вважав доведеним той факт, що підписи від імені ОСОБА_4 у заявах на отримання готівки в банку виконані не ним, а ОСОБА_5, який обіймав посаду в.о. начальника відділення № 39 у м. Львові Центральної філії ПАТ «КредоБанк», а відтак ОСОБА_4 має право на отримання розміру процентів, які нараховуються на суму банківського вкладу разом із основною сумою боргу та на підставі ст. 625 ЦК України 3 % річних від простроченої суми.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

Перевіривши доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін рішення Франківського районного суду м. Львова від 19 лютого 2015 року в незміненій його частині та рішення апеляційного суду Львівської області від 06 листопада 2015 року, тому що судові рішення законні та обґрунтовані.

В іншій частині судові рішення не оскаржуються, а тому судом касаційної інстанції не перевіряються.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «КредоБанк», подану представником Кальмука Назарієм Богдановичем, відхилити.

Рішення Франківського районного суду м. Львова від 19 лютого

2015 року в незміненій його частині та рішення апеляційного суду Львівської області від 06 листопада 2015 року в справі за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Кредобанк», ОСОБА_5 про стягнення грошових коштів за договором про надання комплексних банківських послуг фізичним особам та розірвання договору залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О.І. Євтушенко В.І. Мартинюк О.М. Ситнік