Ширяївський районний суд Одеської області
15.01.2016 Справа №: 518/1046/15-ц Провадження № 4-с/518/6/2016
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.01.2016 року Ширяївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судці: Палія С.А.,

при секретарі: Яворській Г.С.,

за участю скаржника: ОСОБА_1,

державного виконавця: Павловського С.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Ширяєве цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Ширяївського районного управління юстиції Одеської області ОСОБА_2, про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження та зобовязання вчинити певні дії, суд,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі скаржник) звернувся до суду зі скаргою на дії старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Ширяївського районного управління юстиції Одеської області ОСОБА_2 (далі державний виконавець), про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження та зобовязання вчинити певні дії.

Скаржник в судовому засіданні вимоги заявлені в скарзі підтримав частково та просив суд скасувати постанову старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Ширяївського районного управління юстиції Одеської області ОСОБА_2, від 15.05.2015 року про закінчення виконавчого провадження № 45925883 та зобовязати старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Ширяївського районного управління юстиції Одеської області ОСОБА_2, провести виконавчі дії по виконанню ухвали Ширяївського районного суду Одеської області від 19.12.2014 року (провадження 2/518/533/2014; справа № 518/619/14-ц) в порядку встановленого ЗУ «Про виконавче провадження».

Державний виконавець в судовому засіданні заперечив щодо задоволення скарги та пояснив, що він не розуміє, які саме ним не були вчиненні виконавчі дії, оскільки він відповідно ЗУ «Про виконавче провадження» вчинив заходи примусового виконання ухвали суду, встановлених цим Законом.

В судовому засіданні, судом встановлено, що скаржник просить суд скасувати постанову державного виконавця про закриття виконавчого провадження оскільки державним виконавцем не було вжито усіх дій по виконанню ухвали Ширяївського районного суду Одеської області від 19.12.2014 року щодо забезпечення позову, а саме:

- в постанові від 24.12.2014 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, крім накладення арешту на майно та заборони відчуження не було вказано «заборонити ОСОБА_3 та будь-яким іншим особам користуватись транспортним засобом марки ВАЗ 2106, 1989 року випуску, номер шасі - ХТА 21063ОL2279533, реєстраційний номер НОМЕР_1, колір бежевий та причепом ПФ ОІ Фермер, 2000 року випуску, номер шасі Y9BPF1000Y0000482, реєстраційний номер НОМЕР_2».

- в акті державного виконавця від 08.01.2015 року про забезпечення позову щодо накладення арешту на майно та заборону користуватися арештованим майном гр. ОСОБА_3 не було сповіщено про заборону користування арештованим майном не тільки їй а і будь-яким іншим особам та при складані акта державним виконавцем не були вказані понятті.

Перевіривши матеріали справи та беручи до уваги пояснення скаржника, державного виконавця - суд дійшов до висновку про таке.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно із ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» (надалі - Закон), виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження, та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що, відповідно до цього Закону, підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень державною виконавчою службою здійснюється на підставі виконавчих документів, якими згідно з ст. 17 цього Закону є виконавчі листи, видані судом.

Згідно з ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом та цим Законом.

Скаржник скаржиться на те, що «державним виконавцем в постанові від 24.12.2014 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, крім накладення арешту на майно та заборони відчуження не було вказано «заборонити ОСОБА_3 та будь-яким іншим особам користуватись транспортним засобом марки ВАЗ 2106, 1989 року випуску, номер шасі - ХТА 21063ОL2279533, реєстраційний номер НОМЕР_1, колір бежевий та причепом ПФ ОІ Фермер, 2000 року випуску, номер шасі Y9BPF1000Y0000482, реєстраційний номер НОМЕР_2»».

Відповідно до ст. 56 Закону, арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Державним виконавцем була винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП № 45925883 від 24.12.2014 року, а саме: накладено арешт на транспортний засіб - легковий седан ВАЗ 2106, 1989 року випуску, номер шасі - ХТА 210630Ь2279533, реєстраційний номер - ВН8467АІ, колір - бежевий, та легковий причеп ПФ ОІ Фермер, 2000 року випуску, номер шасі У9ВРР1000У0000482, реєстраційний номер НОМЕР_2, яка направлена на виконання до Управління державної автомобільної інспекції.

Скаржник скаржиться на те, що «державним виконавцем в акті державного виконавця від 08.01.2015 року про забезпечення позову щодо накладення арешту на майно та заборону користуватися арештованим майном гр. ОСОБА_3 не було сповіщено про «заборону користування арештованим майном не тільки їй, а і будь-яким іншим особам та при складані акта державним виконавцем не було вказані понятті»».

Відповідно до ст. 75 Закону, державний виконавець під час виконання рішення про заборону вчиняти певні дії або про утримання від вчинення певних дій доводить до відома боржника резолютивну частину такого рішення, про що складає відповідний акт. Після складення акта виноситься постанова про закінчення виконавчого провадження.

Стаття 15 Закону гласить присутність понятих обов'язкова під час вчинення виконавчих дій, пов'язаних з примусовим входженням до нежитлових приміщень і сховищ, де зберігається майно боржника, на яке звернено стягнення, або майно стягувача, яке має бути повернене йому в натурі; до житлових будинків і квартир для забезпечення примусового виселення з них та вселення в них; до будинків, квартир та інших приміщень, в яких перебуває дитина, яка має бути передана іншим особам відповідно до рішення суду; під час проведення огляду, вилучення і передачі майна.

Державним виконавцем було складено акт державного виконавця від 08.01.2015 року, яким гр. ОСОБА_3 було доведено до відома про резолютивну частину ухвали Ширяївського районного суду Одеської області від 19.12.2014 року щодо забезпечення позову, після чого державним виконавцем було винесена постанова про закінчення виконавчого провадження.

Таким чином суд вважає, що скарга на дії державного виконавця є необґрунтованою та такою, що не підлягають задоволенню, оскільки державним виконавцем були вчиненні усі дії передбачені та в рамках ЗУ «Про виконавче провадження».

Керуючись ст. 383, 384, 386, 387 ЦПК України, ст.ст. 15, 25, 31, 56, 57, 75 ЗУ «Про виконавче провадження», суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Ширяївського районного управління юстиції Одеської області про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження та зобовязання вчинити певні дії відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Одеської області шляхом подання її до Ширяївського районного суду Одеської області протягом пяти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя: