Ухвала

іменем україни

14 липня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Коротуна В.М., КарпенкоС.О., Писаної Т.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Острозької міської ради Рівненської області, третя особа - ОСОБА_5, про визнання недійсним рішень Острозької міської ради Рівненської області в частині надання дозволу на розроблення та затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, за касаційною скаргою ОСОБА_6, який діє в інтересах ОСОБА_4, на рішення апеляційного суду Рівненської області від 14 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Острозької міської ради Рівненської області, третя особа - ОСОБА_5, про визнання недійсним рішень Острозької міської ради Рівненської області в частині надання дозволу на розроблення та затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що він є суміжним землевласником ОСОБА_5, що підтверджується державними актами на право власності на земельні ділянки серії НОМЕР_1 та серії НОМЕР_2 від 05 вересня 2011 року. Зазначав, що п.п. 2.2.2, 2.2 рішення Острозької міської ради Рівненської області «Про розгляд заяв громадян, клопотань підприємств, установ, організацій про вилучення та надання земельних ділянок» від 25 квітня 2014 року № 619 ОСОБА_5 було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 50,0 кв. м, за рахунок земель, які знаходились у користуванні ОСОБА_7 за його згодою, для індивідуального садівництва у АДРЕСА_1. Крім того, п.п. 2.3.3, п. 2.3 рішення цієї ж ради «Про розгляд заяв громадян, клопотань підприємств, установ, організацій про вилучення та надання земельних ділянок» від 27 лютого 2015 року № 738 було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність ОСОБА_5 для індивідуального садівництва по АДРЕСА_1, що суперечило чинному законодавству.

Отже, вважав незаконним затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність ОСОБА_5 для індивідуального садівництва за адресою: Рівненська область, АДРЕСА_1, оскільки мало бути погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками, а саме з ОСОБА_4

Враховуючи викладене, ОСОБА_4 просив визнати недійсним рішення Острозької міської ради Рівненської області в частині надання дозволу на розроблення та затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_5

Рішенням Острозького районного суду Рівненської області від 31 грудня 2015 року позов ОСОБА_4 задоволено.

Визнано недійсним пункти 2.2.2., 2.2 рішення Острозької міської ради Рівненської області «Про розгляд заяв громадян, клопотань підприємств, установ, організацій про вилучення та надання земельних ділянок» від 25 квітня 2014 № 619, відповідно до яких ОСОБА_5 було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, орієнтовною площею 50,0 кв. м, за рахунок земель, які знаходяться у користуванні ОСОБА_7, за його згодою, для індивідуального садівництва по АДРЕСА_1.

Визнано недійсним пункти 2.3.3, 2.3 рішення Острозької міської ради Рівненської області «Про розгляд заяв громадян, клопотань підприємств, установ, організацій про вилучення та надання земельних ділянок» від 27 лютого 2015 року № 738, яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність ОСОБА_5 для індивідуального садівництва за адресою: АДРЕСА_1.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Рівненської області від 14 березня 2016 року рішення Острозького районного суду Рівненської області від 31 грудня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_6, який діє в інтересах ОСОБА_4, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Статтею 337 ЦПК України установлено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції й ухвалюючи нове рішення, суд апеляційної інстанції, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, дійшов обґрунтованого висновку про те, що права позивача при прийнятті рішення Острозької міської ради від 25 квітня 2014 року № 619 «Про розгляд заяв громадян, клопотань підприємств, установ, організацій про вилучення та надання земельних ділянок», а саме п. 2.3.3, 2.3 порушено не було, а тому підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують, зводяться до переоцінки доказів, що в силу вимог чинного ЦПК України на стадії касаційного розгляду справи неприпустимо.

Отже, рішення апеляційного суду є законним та обґрунтованим, ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права, підстави для його скасування відсутні, тому в силу вимог ч. 3 ст. 332 ЦПК України це рішення підлягає залишенню без змін, а касаційна скарга - відхиленню.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6, який діє в інтересах ОСОБА_4, відхилити.

Рішення апеляційного суду Рівненської області від 14 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.М. Коротун

С.О.Карпенко

Т.О.Писана