АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5974/16 Справа № 176/2044/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Демченко Е.Л.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів Волошина М.П., Куценко Т.Р.

при секретарі Синенко Є.А.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м.Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Жовтоводського міський суду Дніпропетровської області від 08 квітня 2016 року по справі за позовом комунального підприємства «Жовтоводський водоканал» Дніпропетровської обласної ради до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за водопостачання та водовідведення,-

в с т а н о в и л а:

В серпні 2015 року комунальне підприємство «Жовтоводський водоканал» Дніпропетровської обласної ради (далі КП «Жовтоводський водоканал») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за водопостачання та водовідведення, мотивуючи тим, що ОСОБА_2 є споживачем послуг з центрального водопостачання та водовідведення, які, згідно договору від 06 червня 2006 року №8, вони надають.

Вказували, що у будинку №45 по вул.Шкільній у м.Жовті Води, власником якого є ОСОБА_2, згідно п.4.4. договору було встановлено засіб обліку споживання води - лічильник КВ-2,5.

10 травня 2012 року працівниками підприємства було виявлене безоблікове споживання відповідачем води, про що було складено відповідний акт, із яким ОСОБА_2 була ознайомлена, що підтверджується її власноручним підписом.

Зазначали, що у звязку з порушенням умов споживання послуг підприємством було проведено нарахування плати за спожиту холодну воду та водовідведення з останнього контрольного зняття показників приладу обліку по нормі споживання та кількості зареєстрованих в будинку осіб, а ОСОБА_2 цю заборгованість визнала та уклала з підприємством додаткову угоду №351, якою зобовязалася погасити допущену нею заборгованість.

Посилаючись на те, що виникла заборгованість погашена так і на була, у звязку з чим 23 липня 2012 року КП «Жовтоводський водоканал» був вимушений звернутися до суду з заявою про видачу судового наказу, 24 липня 2012 року Жовтоводським міським судом Дніпропетровської області було видано судовий наказ, який ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 18 жовтня 2012 року був скасований за заявою боржника, а тому просили суд ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за надані послуги по водопостачанню та водовідведенню за період з 01 жовтня 2011 року по 01 липня 2012 року у розмірі 1.893 грн.52 коп.

Рішенням Жовтоводського міський суду Дніпропетровської області від 08 квітня 2016 року позовні вимоги КП «Жовтоводський водоканал» задоволені. Вирішено питання стосовно судових витрат.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2 ставить питання про скасування рішення та ухвалення нового рішення, яким відмовити у задоволенні позову КП «Жовтоводський водоканал» в повному обсязі, зазначаючи, що рішення постановлене з порушенням норм матеріального й процесуального права.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів находить, що апеляційна скарга підлягає задоволенню із наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які буди досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5)чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6)як розподілити між сторонами судові витрати; 7)чи є негайні підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8)чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Однак зазначеним вимогам закону ухвалене у справі рішення суду не відповідає.

За ч.1 ст.3, ч.1 ст.11 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів; суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості (ст.10 ЦПК України).

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір (ст.60 ЦПК України).

Згідно з п.1 ч.3 ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», передбачений обов'язок споживача укласти договір про надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

Відповідно до п.10 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з центрального опалення, постачання холодної води та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року N630 (далі - Правила), справляння плати за нормативами (нормами) споживання за наявності квартирних засобів обліку без урахування їх показань не допускається, за винятком випадків, передбачених абзацом п'ятим пункту 16 цих Правил. Виконавець і споживач не мають права відмовлятися від врахування показань засобів обліку.

Судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_2 є власником домоволодіння №45 по вул.Шкільній у м.Жовті Води Дніпропетровської області.

ОСОБА_2 відповідно до договору №8 від 06 червня 2006 року є споживачем послуг з центрального водопостачання та водовідведення, які надає КП «Жовтоводський водоканал».

Пунктом 4.4. зазначеного договору передбачено, що у будинку відповідача встановлено засіб обліку споживання води - лічильник КВ-2,5.

З копії акту від 10 травня 2012 року вбачається, що у домоволодінні відповідача контролерами підприємства було виявлено безобліковий ввід холодної води.

Акт було складено в присутності ОСОБА_2 та підписаний останньою (а.с.52).

Через виявлене порушення КП "Жовтоводський водоканал" провело нарахування плати за спожиту холодну воду та водовідведення з останнього контрольного зняття показників приладу обліку по нормі споживання та кількості зареєстрованих в будинку осіб, яка склала 1.376 грн.14 коп.

18 травня 2012 року сторонами було укладено додаткову угоду №351, з якої вбачається, що ОСОБА_2 заборгованість у розмірі 1.376 грн.14 коп. визнала та зобовязалася погасити до 18 листопада 2012 року.

13 серпня 2012 року ОСОБА_3 звернувся із письмовою заявою до позивача, в якій повідомив останнього про демонтаж такого вводу та просив опломбувати лічильник холодної води (а.с.53).

Як вбачається із копії акту від 13 серпня 2012 року лічильник в будинку №45 по вул.Шкільній у м.Жовті Води був опломбований (а.с.51).

23 липня 2012 року КП "Жовтоводський водоканал" подало до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області заяву про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості у розмірі 1.893 грн.52 коп. за надані послуги по водопостачанню та водовідведенню за період часу з 01 жовтня 2011 року по 01 липня 2012 року.

24 липня 2012 року Жовтоводським міським судом Дніпропетровської області було видано судовий наказ, яким стягнуто з боржника борг за послуги по водопостачанню та водовідведенню.

Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 18 жовтня 2012 року виданий наказ був скасований за заявою боржника, а стягувачу було роз'яснено, що заявлені ним вимоги можуть бути розглянуті у позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо пред'явлення позову (а.с.19).

Задовольняючи позовні вимоги КП "Жовтоводський водоканал", міський суд виходив з того, що відповідач за період з 01 жовтня 2011 року по 01 липня 2012 року допустила заборгованості за надані їй послуги з водопостачання та водовідведення, а тому вона підлягає до стягнення у розмірі 1.893 грн.52 коп.

Однак колегія суддів вважає, що з такими висновками суду першої інстанції погодитися не можна, оскільки вони не відповідають вимогам матеріального права.

Згідно з ч.4 ст.319 ЦК України власність зобовязує.

Власник зобовязаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.322 ЦК України).

Відповідно до ст.ст.525,526,527,530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Статтями 20,21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов'язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов'язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення зі споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотриманням умов його виконання згідно з типовим договором.

Плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами (ст.67 ЖК України)

Згідно до ч.1 ст.256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно з ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідно до ч.2 ст.264 ЦК України позовна давність переривається у разі предявлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, на яку має право позивач.

У ч.1 ст.95 ЦПК України зазначено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення про стягнення з боржника грошових коштів чи витребування майна за заявою особи, якій належить право такої вимоги.

Згідно із ч.ч.1,3 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною.

Відповідно до ч.3 ст.15 ЦПК України суди розглядають справи, визначені у частині першій цієї статті, в порядку позовного, наказного та окремого провадження.

За змістом ч.ч.1,3 ст.118 ЦПК України позов предявляється шляхом подання позовної заяви до суду першої інстанції. Позовна заява щодо вимог, визначених у частині першій статті 96 цього Кодексу, може бути подана тільки в разі відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу або скасування його судом.

За своєю сутністю судовий наказ є актом реалізації судової влади, яким вирішується цивільна справа по суті заявлених вимог.

Як і в наказному, так і в позовному провадженні реалізуються завдання цивільного судочинства (ст.1 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст.14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Підставою для відкриття наказного провадження у справі є прийняття судом заяви про видачу судового наказу, а для відкриття позовного провадження позовної заяви.

Результат вирішення цивільної справи по суті у позовному провадженні закріплюються у рішенні суду. За результатами вирішення справи у наказному провадженні видається судовий наказ.

Ураховуючи, що судовий захист права кредитора (виконавця послуг) на стягнення грошових коштів можна реалізувати у позовному провадженні та шляхом видачі судового наказу як особливої форми судового рішення, подання кредитором (виконавцем послуг) заяви про видачу судового наказу в порядку, передбаченому розділом ІІ ЦПК України, перериває перебіг позовної давності.

Відповідна правова позиція викладена Верховним Судом України в постанові від 13 січня 2016 року по справі №6-931цс15,

Оскільки викладена правова позиція прийнята за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах то вона підлягає застосування у вищевикладеній ситуації (ст.360-7 ЦПК України).

З матеріалів справи вбачається, що відповідач допустила порушення, а саме безоблікове споживання води, про що було складено відповідний акт та у звязку з яким було здійснено перерахунок за надані відповідачу послуги, на підставі чого 23 липня 2012 року підприємство звернулося до суду з заявою про видачу судового наказу (а.с.49).

24 липня 2012 року Жовтоводським міським судом Дніпропетровської області було видано судовий наказ, яким стягнуто з боржника борг за послуги по водопостачанню та водовідведенню.

Ухвалою Жовтоводського міського суду від 18 жовтня 2012 року виданий наказ був скасований за заявою боржника, а стягувачу було роз'яснено, що заявлені ним вимоги можуть бути розглянуті у позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо пред'явлення позову (а.с.19).

Ураховуючи те, що судовий захист позивача на стягнення заборгованості за надані послуги може бути реалізовано як у позовному провадженні, так і шляхом видачі судового наказу як особливої форми судового рішення, подання кредитором заяви про видачу судового наказу в порядку, передбаченому розділом ІІ ЦПК України, перериває перебіг строку позовної давності.

Таким чином перебіг строку позовної давності було перервано, а тому КП "Жовтоводський водоканал" мало право звернутися до суду з позовом з 23 липня 2012 року протягом трьох років, тобто до 23 липня 2015 року.

Втім, з позовом до суду КП "Жовтоводський водоканал" звернулося 31 серпня 2015 року (а.с.3-4).

До ухвалення рішення, а саме 12 січня 2016 року, відповідач ОСОБА_2 заявляла клопотання про застосування наслідків спливу строку позовної давності до заявлених позивачем вимог (а.с.35), втім вказана заява судом першої інстанції була залишена без уваги.

Перш ніж застосовувати позовну давність, суд повинен зясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду, і якщо ж таке право чи інтерес не були порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості, і лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у звязку зі спливом строку позовної давності за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Статтею 257 ЦК України визначено загальний строк позовної давності, який складає три роки.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові, при цьому суд за власною ініціативою не має права застосувати позовну давність, так як без заяви сторони у спорі ні загальна, ні спеціальна позовна давність застосовуватися не може за жодних обставин, оскільки можливість застосування позовної давності пов'язана лише з наявністю про це заяви сторони. Разом з цим, заява про застосування позовної давності може бути подана лише під час розгляду справи у суді першої інстанції і повинна містить вичерпні обґрунтування щодо заявлених вимог (ст.267 ЦК України).

Законом не встановлено вимог щодо форми заяви сторони про сплив позовної давності, а відтак її може бути викладено у запереченні/відзиві на позов або у вигляді окремого клопотання, письмового чи усного, і в останньому випадку воно обов'язково має бути зазначене в протоколі судового засідання (ст. 198 ЦПК України), при цьому суд може запропонувати відповідачеві викласти таку заяву у письмовій формі та долучити її до матеріалів справи.

На підставі встановленого колегія суддів приходить до висновку про можливість застосування строків позовної давності та у звязку з цим відмовити позивачу у задоволенні його позовних вимог.

Зясувавши обставини справи та давши належну правову оцінку зібраним доказам, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції, як таке що постановлене з порушенням норм матеріального права, підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з КП "Жовтоводський водоканал" необхідно стягнути на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 267 грн.96 коп.

Керуючись ст.ст.304,307,309,313,314,316,317 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 08 квітня 2016 року скасувати.

В задоволенні позовних вимог комунального підприємства «Жовтоводський водоканал» Дніпропетровської обласної ради до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за водопостачання та водовідведення відмовити.

Стягнути з комунального підприємства «Жовтоводський водоканал» Дніпропетровської обласної ради на користь ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 267 грн. 96 коп.

Рішення апеляційного суду чинне з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Волошин М.П.

ОСОБА_4