печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" травня 2016 р. Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Литвинової І. В.,

при секретарі - Бажан О. А.,

вирішуючи у судовому засіданні заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про виділення у натурі частки з майна, що перебуває у спільній частковій власності, -

В С Т А Н О В И В:

18.04.2016 у вказаній цивільній справі було відкрито провадження.

Представник позивача ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку, з належними до будинку надвірними будівлями та заборони будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо вказаної нерухомості, у відповідності до технічного паспорту будинку по АДРЕСА_1 від 18.11.2015, що виконаний Київським міським бюро технічної інвентаризації права власності на об'єкти нерухомого майна, інвентаризаційна справа № 20069, паспорт НОМЕР_2 та земельної ділянки відповідно до Державного Акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 01.11.2005.

У судовому засіданні позивач підтримала подану представником заяву про забезпечення позову та просила задовольнити.

Відповідачі не з'явилися у судове засідання, повідомлялися належним чином про розгляд справи, про причини неявки суд не повідомили, заяви або клопотання не подавалися.

Вивчивши заяву про забезпечення позову, письмові докази, заслухавши обґрунтування представника позивача та думку позивача, суддя приходить до наступного висновку.

Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову, представник позивача вказав, що за час сусідства Позивача із власниками другої частки спільного майна, відповідачами неодноразово порушувалися норми добросусідства, в розумінні ст. 103 Земельного кодексу України; встановлений раніше («історично», попередніми власниками майна, родичами Позивача) порядок користування майном; норми закону та моралі, що призвели до унеможливлення вирішення спору між сторонами в добровільному порядку. Так, погрозами життю та здоров'ю позивача, ОСОБА_5 намагався змусити позивача відчужити належне їй майно на його користь, після відмови зробити це добровільно на його умовах. Також погрожував вжити всіх необхідних заходів для унеможливлення користування ОСОБА_1 її майном. Зокрема, як неодноразово зазначалось Позивачем в її численних звернення до правоохоронних органів, за вказівками та організацією ОСОБА_5 спільно із третіми особами, ОСОБА_1 було позбавлено газо- та водопостачання, шляхом знищення комунікаційних магістралей та створення аварійної ситуації. За час спільного володіння, як наслідок довготривалих суперечок між власниками, за ініціативою відповідача ОСОБА_3, без згоди позивача, було проведено реконструкцію зазначеного будинку, шляхом знесення деяких прибудов, а саме: прибудова літ «а», прибудова літ. «б», що вбачається з Технічного паспорту будинку по АДРЕСА_1 від 03.06.2011 та технічного паспорту будинку по АДРЕСА_1 від 18.11.2015.

На переконання позивача та її представника, невжиття заходів забезпечення позову може утруднити та зробити неможливим виконання рішення суду у цій справі, тому необхідно накласти арешт на спірне нерухоме майно.

Відповідно до ч. 2 ст. 151 ЦПК України, в заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з ч. 3 ст. 152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Крім того, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом присудження реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого.

Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника про те, що незастосування заходів по забезпеченню позову, може утруднити або взагалі унеможливити виконання рішення суду.

Позов забезпечується накладенням арешту на майно, що є предметом спору із забороною вчиняти певні дії.

Згідно з ч. 3 ст. 152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У поданій заяві представник позивача навів достатньо обґрунтовані підстави щодо необхідності забезпечення позову у спосіб накладення арешту на майно, з приводу якого виникає спір, зокрема, суд приходить до висновку, що існує реальна загроза порушення майнових прав позивача та уникнення від обов'язку виконання рішення суду у випадку задоволення вимог позову.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що слід застосувати такий вид забезпечення позову як накладення арешту на майно, яке є оспорюваним у суді.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 151, 152, 153 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву про забезпечення позову у цивільній справі - задовольнити.

Накласти арешт на об'єкт нерухомого майна - житловий будинок та земельну ділянку, з належними до будинку АДРЕСА_1 надвірними будівлями та заборонити будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо житлового будинку з належними до будинку надвірними будівлями, у відповідності до технічного паспорту будинку по АДРЕСА_1 від 18.11.2015, що виконаний Київським міським бюро технічної інвентаризації права власності на об'єкти нерухомого майна, інвентаризаційна справа № 20069, паспорт НОМЕР_2 та земельної ділянки відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 01.11.2005.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала про забезпечення позову може бути пред'явлена до виконання протягом одного року.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Копію ухвали суду для виконання направити до відповідних компетентних органів.

Копію ухвали суду після її виконання направити відповідачу для відома.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя І. В. Литвинова