Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/1725/16 Головуючий у суді І-ї інстанції Бугайченко Т. А.
Доповідач Фомічов С. Є.
УХВАЛА

Іменем України

02.08.2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - Фомічова С.Є.

суддів Єгорової С. М.

Карпенка О.Л.

при секретарі - Федоренко Т.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до відділу державної виконавчої служби Олександрійського міськрайонного управлення юстиції в Кіровоградській області, державного підприємства «Сетам», третя особа ОСОБА_4 про визнання торгів недійсними, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_5 на рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 01 червня 2016 року і

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ВДВС Олександрійського МУЮ в Кіровоградській області, ДП «Сетам», третя особа ОСОБА_4 в якому просить визнати недійсними електронні торги, які відбулись 13 січня 2016 року з продажу житлового будинку за адресою АДРЕСА_1, скасувати протокол № 139712 проведення електронних торгів, скасувати свідоцтво від 19 лютого 2016 року про належність ОСОБА_4 житлового будинку, скасувати реєстрацію на будинок в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що будинок АДРЕСА_1 належав його батькові - ОСОБА_6, якого було засуджено вироком та стягнуто з нього 38744 грн. Стягнення за вироком було звернено за спірний будинок. Зазначає, що в цьому будинку він проживає з народження та в ньому зареєстрований. 13 січня 2016 року відбулись електронні торги, які організувало ДП «Сетам» на замовлення державного виконавця Олександрійського ВДВС, на яких було здійснено реалізацію житлового будинку по АДРЕСА_1. Переможцем торгів стала ОСОБА_4 За результатами торгів було складено протокол № 139712, а на підставі цього протоколу 19 лютого 2016 року приватним нотаріусом було видано свідоцтво про право власності на майно. На думку позивача проведення торгів було здійснено з порушенням, що призвело до порушень його прав. Порушення проявились у тому, що ні державний виконавець ні організатор торгів не повідомили його, як користувача будинку про проведення торгів.

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 01 червня 2016 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції, з підстав порушення, на думку скаржника, норм матеріального права. Просив суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представники відповідачів: ВДВС Олександрійського МУЮ в Кіровоградській області, ДП «Сетам» та третя особа ОСОБА_4 у судове засідання не з'явились. Про час і місце розгляду справи сторони повідомлені у встановленому статтею 76 ЦПК України порядку. Від ВДВС Олександрійського МУЮ в Кіровоградській області надійшло заперечення на апеляційну скаргу та клопотання про розгляд зазначеної справи без їх участі.

Враховуючи положення ч.2 ст.305 ЦПК України, згідно з якою неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, колегія суддів вирішила розглядати справу у відсутності сторін.

Заслухавши доповідача, пояснення ОСОБА_3, його представників ОСОБА_7, ОСОБА_5, які підтримали доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та в межах позовних вимог, заявлених в суді першої інстанції, відповідно до ст. 303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що у відділі ДВС Олександрійського МРУЮ перебувало зведене виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_6 заборгованості на загальну суму 34292.79 грн. (а.с.54-56).

Під час перевірки майнового стану боржника було встановлено, що в його власності перебуває будинок АДРЕСА_1, який в порядку виконання рішення суду був описаний та арештований державним виконавцем (а.с. 59, 64-72).

20 березня 2015 року державним виконавцем була винесена постанова про призначення суб'єкта оціночної діяльності для оцінки вказаного будинку, на виконання якої було складено звіт про визначення вартості об'єкта оцінки (73-77). 29 вересня 2015 року державним виконавцем було сформовано та направлено заявку на реалізацію арештованого майна до Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області. Реалізація майна відбувалась у відповідності до Порядку реалізації арештованого майна, шляхом проведення електронних торгів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22 грудня 2015 року № 2710/5.

Перший раз будинок АДРЕСА_1 був виставлений на продаж 23 листопада 2015 року, про що було розміщено оголошення 23 жовтня 2015 року на офіційному сайті державного підприємства «Сетам», але торги не відбулись (а.с. 107-108).

Вдруге будинок АДРЕСА_1 був виставлений на продаж 13 січня 2016 року, про що було розміщено оголошення 14 грудня 2015 року на офіційному сайті державного підприємства «Сетам». За результатом електронних торгів переможцем стала ОСОБА_4 (а.с. 3), на ім'я якої було видано свідоцтво про право власності на майно (а.с.4).

У будинку АДРЕСА_1 з 17 грудня 1997 року зареєстрований та проживає ОСОБА_3, позивач по справі (а.с.5, зворотний бік).

Відповідно до ч.1, ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1, ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається із змісту апеляційної скарги позивач вказує, що під час проведення торгів було порушене його права на прийняття участі в його проведенні через те, що ні державний виконавець, ні організатор торгів не повідомили його, як користувача житла про їх проведення. Вказує, що державному виконавцю було відомо, що позивач, як син власника будинку був членом його сім'ї і на підставі ст. 405 ЦК України мав право проживати в його будинку, тобто є наймачем. Зазначає, що відповідно до ч.2, ст. 277 ЦК України він має переважне право на купівлю житла, відповідно до ст. 47 Конституції України держава має створювати умови, за яких кожний громадянин має змогу придбати у власність житло.

Статтями 1, 2, 6, 12 Закону України «Про виконавче провадження» визначені загальні правові основи організації та діяльності державної виконавчої служби, її завдання та компетенція, а також учасників виконавчого провадження, закріплені їх права та обов'язки, у тому числі право стягувачів і боржників та інших учасників виконавчого провадження на оскарження дій (бездіяльності) державного виконавця та порядок оскарження.

Питання щодо здійснення підготовки державним виконавцем та проведення торгів з реалізації нерухомого майна, а також реалізації арештованого майна, на час проведення електронних торгів, були визначені у пп.5.11, 5.12 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції від 15 грудня 1999 №74/5 і зареєстрованої у Міністерстві юстиції 15 грудня 1999 за №865/4158, яка була розроблена на виконання закону «Про виконавче провадження» і визначала умови та порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону, інших нормативно-правових актів підлягали примусовому виконанню в разі невиконання їх у добровільному порядку.

Правовий аналіз положень указаного закону та інструкції свідчить про те, що вони не встановлювали порядку та правил проведення торгів, а лише закріплювали, як і ст.650 ЦК України, такий спосіб реалізації майна, як його продаж на торгах, і відсилають до інших нормативно-правових актів Кабінету Міністрів та Міністерства юстиції, якими визначається порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна (ст.62 закону «Про виконавче провадження» та пп.5.11, 5.12 інструкції).

Правила проведення прилюдних торгів визначені тимчасовим положенням, за яким прилюдні торги є спеціальною процедурою продажу майна, за результатами якої власником майна стає покупець, який у ході торгів запропонував за нього найвищу ціну (п.2.2 тимчасового положення).

Тимчасовим положенням передбачені певні правила проведення прилюдних торгів, а саме: по-перше, правила, які визначають процедуру підготовки, проведення торгів (опублікування інформаційного повідомлення певного змісту про реалізацію нерухомого майна; направлення письмового повідомлення державному виконавцю, стягувачу та боржнику про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна) (розд.3); по-друге, правила, які регулюють сам порядок проведення торгів (розд.4); по-третє, ті правила, які стосуються оформлення кінцевих результатів торгів (розд.6).

Таким чином, виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця-учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта про проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на прилюдних торгах, а відтак є правочином.

Такий висновок узгоджується й з нормами ст.ст.650, 655 та ч.4 ст.656 ЦК, які відносять до договорів купівлі-продажу процедуру прилюдних торгів, результатом яких є видача нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів на підставі складеного та затвердженого в установленому порядку акта державного виконавця про проведені торги (розд.6 тимчасового положення, ст.34 закону «Про нотаріат»).

Отже, ураховуючи те, що відчуження майна з прилюдних торгів відноситься до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватись недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, які встановлені чч.1-3 та 6 ст.203 ЦК (ч.1 ст.215 цього кодексу).

При цьому підставою для визнання торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених тимчасовим положенням.

Відповідно до п.п. 3.11 Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року № 68/5, (в редакції станом на дату проведення торгів) Спеціалізована організація протягом трьох робочих днів з дня публікації інформаційного повідомлення про проведення прилюдних торгів письмово повідомляє державного виконавця, стягувача та боржника про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна.

Крім того, відповідно до Наказу Міністерства юстиції України від 22 грудня 2015 року № 2710/5 було уповноважено державне підприємство «СЕТАМ» на здійснення заходів із супроводження програмного забезпечення системи електронних торгів, технологічного забезпечення, збереження та захисту даних, що містяться у ній, на організацію та проведення електронних торгів та на виконання інших функцій, передбачених Порядком реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженим цим наказом.

Порядком реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів визначено процедуру проведення електронних торгів, але не передбачено обов'язку особистого повідомлення громадян, які не є стороною виконавчого провадження, про проведення електронних торгів. Такого обов'язку не передбачено як Тимчасовим положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, так і Законом України «Про виконавче провадження».

Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, про відмову у задоволенні позову, оскільки доводи позивача, що електронні торги були проведені з порушенням норм законодавства доказами підтверджені не були.

Під час перевірки матеріалів справи колегією суддів не встановлено порушень судом першої інстанції норм матеріального права, що призвели до неправильного вирішення справи.

Суд ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, відповідно до наданих доказів, по суті правильне, що згідно положень ст.308 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги і залишення рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 01 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: