Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.04.2016 року Юр»ївський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Маренич С.О., при секретарі Літвіченко В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Юр»ївка, в порядку заочного розгляду справи, цивільну справу за позовом Публічного Акціонерного Товариства ОСОБА_1 банк «ПриватБанк» м. Дніпропетровськ до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачів у солідарному порядку заборгованості за кредитним договором, в редакції уточненої позовної заяви від 31.03.2016 року (ас. 53-55, 86,87), в обгрунтування заявлених вимог посилаючись на те, що 04.06.2008 року між відповідачем по справі ОСОБА_2 та ПАТ КБ «ПриватБанк», було укладено кредитний договір за № DNQ0GK, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 48 870, 00 грв., строком до 04.06.2018 року та зобовязався повернути кредит і сплатити відсотки за користування кредитними коштами в терміни та порядку, що встановлені кредитним договором.

Відповідно до договору погашення заборгованості мало здійснюватися відповідачем в наступному порядку, а саме щомісяця в період сплати відповідач ОСОБА_2 повинен був надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інших витрат згідно кредитного договору.

Договором передбачено, що у випадку порушення зобов»язань за кредитним договором відповідач ОСОБА_2 сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом.

Позивач за вказаним договором свої обов»язки виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачеві кредит у розмірі, передбаченому умовами договору, а зокрема в сумі 48 870, 00 грв..

Натомість, відповідач ОСОБА_2, в порушення умов договору, взяті на себе зобов'язання щодо своєчасного повернення кредитних коштів, належним чином не виконував, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановленому договором порядку та строки, а відтак, станом на 29.03.2016 року має заборгованість перед позивачем за кредитним договором у сумі 29 666, 62 грв., яка складається з : 23 386, 31 грв. - заборгованість за кредитом; 4 487, 86 грв. заборгованість по процентам за користування кредитом; 95, 39 грв. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 46, 27 грв. - пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором; 250, 00 грв. - штраф (фіксована частина); 1 400, 79 грв. - процентна складова штрафу.

В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором DNQ0GK між ПАТ «ПриватБанк» та відповідачем ОСОБА_3 був укладений договір поруки.

Відповідно до п. 5 договору поруки, позивачем було направлено на адресу поручителя письмову вимогу-повідомлення із зазначенням невиконаних зобовязань за кредитним договором DNQ0GK.

Згідно п. 6 договору поруки, поручитель повинен виконати зобовязання, зазначені в письмовій вимозі кредитора, протягом пяти календарних днів з моменту її отримання, однак, дана вимога залишена без задоволення.

Позивач зазначав, що відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобовязань щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту, а відтак, посилаючись на ст. ст. 526, 527, 530, 1050, 1054 ЦК України просив стягнути солідарно з відповідачів по справі на його користь заборгованість за кредитним договором № DNQ0GK від 04.06.2008 року у розмірі 29 666, 62 грв. та судові витрати по справі.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_4 не з»явився, зазначивши в п.3 уточненої позовної заяви про те, що не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника банку та не заперечує проти заочного вирішення даної справи у разі неявки відповідачів в судове засідання (ас. 87, 92). Аналогічна зава також надійшла і від представник банку ОСОБА_5 (ас. 96, 97, 98).

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином (ас. 94), при цьому про причини не явки до суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з»явився, про причини неявки суд не сповістив, заяви про розгляд справи в його відсутності суду не подав, при цьому про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином , шляхом особистого одержання повістки (ас. 95).

Суд зауважує, що копії уточненої позовної заяви в редакції від 31.03.2016 року , оригінал якої міститься на аркушах справи 86, 87, а примірник , що надійшов на електрону пошту суду 31.03.2016 року на аркушах справи 53-55, відповідачами по справі отримані, а зокрема ОСОБА_2 01.04.2016 року (ас.65), ОСОБА_3 04.04.2016 року (ас.73).

Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

У разі участі у справі кількох відповідачів, заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів.

Виходячи з наведеного та приймаючи до уваги те, що представник позивача ОСОБА_4 не заперечував проти заочного розгляду справи , про що зазначив п. 3 уточненої позовної заяви (ас.87), а представник позивача ОСОБА_5 у наданій суду заяві (ас. 96), суд знаходить можливим розглянути дану справу та ухвалити заочне рішення у відсутності сторін по справі , на підставі наявних у ній письмових матеріалів про права та взаємовідносини останніх, при цьому відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України не здійснює фіксування судового засідання технічними засобами.

Дослідивши письмові матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд дійшов до наступного:

- так, в судовому засіданні встановлено, що 04.06.2008 року між Закритим акціонерним товариством комерційний банк « ПриватБанк», правонаступником якого в даний час є Приватне акціонерне товариство КБ » ПриватБанк » (ас. 23) та фізичною особою ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № DNQ0GK, згідно якого ОСОБА_1 надав Позичальнику кредитні кошти шляхом видачі готівки через касу на строк з 04.06.2008 року по 04.06.2018 року включно, у вигляді не поновлюваної лінії, у розмірі 48 870, 00 грв. на наступні цілі : 42 000, 00 грв. - на придбання нерухомості, 1 260, 00 грв. - на сплату винагороди за надання фінансового інструменту у момент надання кредиту, 300,00 грв. - на страхування майна, 210, 00 грв. - на особисте страхування, 5 100, 00 грв. - на сплату страхових платежів у випадках та в порядку, передбачених п. п. 2.1.3, 2.2.7 договору, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1, 67 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 3, 00 % від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, винагороди за резервування ресурсів у розмірі 5, 04 % річних від суми зарезервованих ресурсів, винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно п. 7.2 даного Договору.

Погашення заборгованості за вказаним договором мало здійснюватися відповідачем в наступному порядку: щомісяця в період сплати, за який приймається період з «20» по «25» число кожного місяця, позичальник повинен надавати ОСОБА_6 грошові кошти (щомісячний платіж) в сумі 1 008, 98 грв. , згідно графіку погашення кредиту, для погашення заборгованості за кредитним договором , яка складається із заборгованості за кредитом, відсотками, винагороди, комісії ( п. 8.1 договору, ас. 11-13, 14).

Відповідно до п. 8.1.1 Договору позичальник зобов»язався повертати кредит, згідно порядку та в строки, які вказані у п.8.1 договору.

Відповідно до п. 8.4 Договору при порушенні позичальником зобов»язань із погашення кредиту, позичальник зобов»язується сплатити ОСОБА_6 пеню в розмірі 0, 15 % від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочення платежу, але не менше 1 грв. (ас. 13 на звороті).

Згідно п. 5.1 кредитного Договору у випадку несвоєчасного погашення заборгованості по кредиту, позичальник сплачує банку пеню у розмірі, який зазначений у п. 8.4 Договору за кожен день прострочки. При цьому відсотки за користування кредитом на суму простроченої заборгованості додатково до вищезазначеної пені банком не нараховуються (ас. 12 на звороті).

Відповідно п. 5.3 та п. 6.4 кредитного Договору при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов»язань, передбачених кредитним договором, більш ніж на 30 днів, позичальник повинен сплатити ОСОБА_6 штраф в розмірі 250 грв. + 5% від суми позову (ас. 12 на звороті, ас.13).

Нарахування неустойки за кожен випадок порушення зобов»язань, передбаченої п. п. 5.1, 5.2, 5.3 здійснюється протягом трьох років з дня, коли відповідне зобовязання повинне бути виконане позичальником ( п.5.4 Договору).

Згідно п. 5.5 Договору терміни позовної давності по вимогах про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів за даним договором, встановлюються сторонами тривалістю пять років.

В забезпечення виконання зобов»язань за вищевказаним кредитним договором 04.06.2008 року між позивачем та відповідачкою по справі ОСОБА_3 було укладено договір поруки, предметом якого є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання позичальником ОСОБА_2 зобовязань за кредитним договором, укладеним між ОСОБА_6 та позичальником 04.06.2008 року за № DNQ0GK (п.1 , п.16 Договору поруки).

Згідно умов договору поруки поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобовязань за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, відсотків за користування кредитом, комісій, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків (ас. 17 п.2 Договору поруки).

У випадку невиконання боржником зобов»язань за кредитним договором, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники (п. 4 Договору поруки). У випадку невиконання боржником будь-якого зобов»язання, передбаченого п.1 цього Договору, кредитор направляє на адресу поручителя письмову вимогу із зазначенням невиконаних зобов»язань, при цьому поручитель повинен виконати зобов»язання, зазначене в письмовій вимозі кредитора на протязі пяти календарних днів з моменту отримання вимоги (п. 5, 6 Договору поруки).

У випадку невиконання поручителем зобовязань боржника за кредитним договором на протязі пяти календарних днів з моменту отримання письмової вимоги кредитора, поручитель сплачує на користь кредитора пеню в розмірі 0, 15 % за день, але не більше подвійної облікової НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, за кожний календарний день прострочення ( п.9 Договору поруки).

Порука за цим договором припиняється після закінчення пяти років з дня настання терміну повернення кредиту за кредитним договором ( п. 12 Договору поруки).

Відповідач ОСОБА_2, зобов»язання за вказаним договором належним чином не виконував, у зв»язку з чим станом на 29.03.2016 року має заборгованість перед позивачем за кредитним договором у сумі 29 666, 62 грв., яка складається з : 23 386, 31 грв. - заборгованість за кредитом; 4 487, 86 грв. заборгованість по процентам за користування кредитом; 95, 39 грв. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 46, 27 грв. - пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором; 250, 00 грв. - штраф (фіксована частина); 1 400, 79 грв. - процентна складова штрафу , що підтверджено в судовому засіданні розрахунком заборговані за договором станом на 29.03.2016 року (ас. 88-91).

Дана заборгованість ні боржником, ні поручителем, яким 21.12.2015 року направлялись повідомлення , із зазначенням невиконаних боржником зобов»язань за кредитним договором та проханням сплатити заборгованість протягом пяти календарних днів з дня отримання повідомлення (ас. 7, 8, 9, 10), до теперішнього часу не погашена. Окрім того, в даних повідомленнях відповідачам ОСОБА_6 зазначив, що в разі несплати простроченої заборгованості у вищевказаний строк (п»ять календарних днів з дати одержання повідомлення ), на підставі ст.1050 ЦК України вимагає повернути суму кредиту в повному обсязі, а також нараховані проценти та штрафні санкції.

За умови предявлення банком боржнику й поручителю вимог про дострокове виконання зобовязання з повернення кредиту змінюється в односторонньому порядку строк виконання основного зобовязання й порука припиняється, якщо кредитор не пред»явить вимоги до поручителя протягом шести місяців від зміненої дати виконання основного зобовязання.

Умовами договору поруки, укладеного між позивачем та відповідачкою ОСОБА_3, встановлено строк його дії - до повного виконання зобов»язань за кредитним договором, при цьому також передбачено, що порука припиняється після закінчення 5 років з дня настання терміну повернення кредиту за кредитним договором (п. 11, 12 Договору поруки, ас.17).

Унаслідок порушення боржником виконання зобов»язань за кредитним договором ПАТ КБ »Приватбанк» 21.12.2015 року пред»явило вимогу повідомлення до боржника і поручителя про дострокове повернення всієї суми кредиту й повязаних з ним платежів, в разі несплати простроченої заборгованості протягом п»яти днів з дня отримання вимоги повідомлення про це, що відповідає вимогам частини другої ст. 1050 ЦК України та умовам кредитного договору й договору поруки (ас. 8-10).

Пред»явивши вимогу-повідомлення про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплати відсотків за його користування та пені, кредитор , відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК , змінив строк виконання основного зобов»язання.

У разі зміни кредитором на підставі ч.2 ст.1050 ЦК України строку виконання основного зобовязання , передбачений ч.4 ст. 559 цього кодексу шестимісячний строк підлягає обрахуванню від цієї дати (постанова ВСУ № 6-1301 цс 15 від 16.03.2016 року).

Позов до боржника та поручителя пред»явлено позивачем 28.01.2016 року, тобто у шестимісячний строк, передбачений ч.4 ст. 559 ЦК України, тому цей строк банком не пропущено, а поруку не припинено.

Згідно до ст. 11, 16 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав і обов'язків є договори.

Згідно до ст. 1054 ЦК України, по кредитному договору банк надає грошові кошти позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити відсотки за його користування.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

У відповідності до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу.

Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України, зобов»язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно до частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов»язання настають правові наслідки, встановлені договором.

Згідно статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання.

Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

За викладених вище обставин, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитом в розмірі 23 386,31 грв. , заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 4 487, 86 грв., заборгованості по комісії за користування кредитом в розмірі 95,39 грв. та пені в розмірі 46,27 грв. (за період згідно розрахунку з 26.03.2016 по 29.03.2016 року) підлягають до повного задоволення.

Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою ( штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Умовами кредитного договору, а саме п. п. 5.1, 8.4 передбачено застосування пені, як виду цивільно-правової відповідальності, за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення.

У той самий час, згідно з п.п. 5.3, 6.4 кредитного договору сторонами передбачена сплата штрафу, як виду цивільно-правової відповідальності, за порушення позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов»язань, передбачених договором більше чим на 30 днів.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення (постанова ВСУ від 21 жовтня 2015 року № 6-2003 цс 15).

Відтак, в частині стягнення штрафу в розмірі 250 грв. та його процентної складової в розмірі 1400,79 грв., суд знаходить позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню.

Таким чином, проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково та стягнути з відповідачів на користь позивача у солідарному порядку кредитну заборгованість в сумі 28 015, 83 грв., яка складається з : 23 386,31 грв. - заборгованість за кредитом; 4 487,86 грв. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 95, 39 грв.- заборгованість за комісією за користування кредитом; 46, 27 грв. - пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача також підлягають стягненню судові витрати, понесені при зверненні до суду із цим позовом , а саме судовий збір в сумі 1 378, 00 грв..

Керуючись ст. ст. 10, 11, 88, 209, 212-215, 222, 224 - 228, 294 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 "ПриватБанк" м. Дніпропетровськ до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, гр. України, зареєстрованої за адресою - с.м.т. Юр»ївка, вул. Щорса, 39 Юр»ївського району Дніпропетровської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_4, гр. України, зареєстрованої за адресою ІНФОРМАЦІЯ_5 Юр»ївського району Дніпропетровської області , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 "ПриватБанк" м. Дніпропетровськ, у солідарному порядку, заборгованість за кредитним договором № DNQ0GK від 04 червня 2008 року, що утворилася станом на 29 березня 2016 року, в розмірі 28 015, 83 грв. ( двадцять вісім тисяч пятнадцять грв., 83 коп.), яка складається з : 23 386, 31 грв. - заборгованість за кредитом; 4 487, 86 грв. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 95,39 грв.- заборгованість по комісії за користування кредитом; 46,27 грв. - пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором.

В іншій частині позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 "ПриватБанк" м. Дніпропетровськ на відшкодування судових витрат по справі 689 грв. ( шістсот вісімдесят девять грв. , 00 копійок).

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 "ПриватБанк" м. Дніпропетровськ на відшкодування судових витрат по справі 689 грв. ( шістсот вісімдесят девять грв. , 00 копійок).

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивачем рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя : С.О.Маренич