АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2016 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Кулянди М. І.

суддів: Одинака О.О., Половінкіної Н.Ю.

секретар: Герман Я.І.

за участю позивачки ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, прокурора Козлової Ю.Г.

розглянувши апеляційну скаргу Чернівецької міської прокуратури, поданої в інтересах держави в особі Державної архітектурно-будівельної інспекції на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 21 березня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Чернівецької міської ради про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Чернівецької міської ради про визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування позову посилалась на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер її чоловік ОСОБА_3, а вона, як дружина померлого, є спадкоємцем після смерті спадкодавця.

Вказувала, що за життя спадкодавця, а саме, після відведення земельної ділянки, на праві безстрокового користування для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності, що знаходиться по АДРЕСА_1, згідно договору від 21 лютого 1974 року, їх подружжя розпочало будівництво житлового будинку АДРЕСА_1, яке було завершено в 1991 році, що підтверджується технічним паспортом. Вона постійно проживала зі спадкодавцем в зазначеному будинку та вели спільне господарство до дня смерті, що підтверджується довідкою та актом КЖРЕП № 5.

У зв'язку з наведеним, просила суд визнати за нею право власності на спадкове майно, а саме житловий будинок АДРЕСА_1 по вул. Литовській в м.Чернівці.

№22-ц/794/1119/16. Головуючий у І інстанції Волошин С.О.

Категорія 2 Доповідач Кулянда М.І.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 21 березня 2016 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано за ОСОБА_1 у порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, право власності на спадкове майно, а саме житловий будинок АДРЕСА_1 (житловий будинок літ. А, літня кухня літ. Б, колодязь літ. К, вигрібна яма літ. П, огорожа №1-5), загальною площею 137 кв. м., в тому числі 55 кв. м. житловою площею по АДРЕСА_1.

На вказане рішення суду Чернівецька місцева прокуратура подала в інтересах держави в особі Державної архітектурно-будівельної інспекції апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвали нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, осіб, які беруть участь у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи в межах заявлених в суді першої інстанції вимог, вважає, що апеляційне провадження підлягає закриттю, виходячи з наступних підстав.

Статтею 23 Закону України "Про прокуратуру" та частиною другою статті 45 ЦПК України передбачено право прокурора з метою представництва інтересів громадянина або держави в суді в межах повноважень, визначених законом, звертатися до суду з позовною заявою, брати участь у розгляді справ за його позовом тощо.

Процесуальні права прокурора як особи, якій надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, визначені у статті 46 ЦПК України.

Згідно із частиною першою статті 46 ЦПК України органи та інші особи, які відповідно до статті 45 цього Кодексу звернулися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах, мають процесуальні права й обов'язки особи, в інтересах якої вони діють, за винятком права укладати мирову угоду.

Відповідно до ст. 292 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

З матеріалів справи вбачається, що Державна архітектурно-будівельного інспекція України не брала участі у справі.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Чернівці від 21 березня 2016 року не було вирішено питання про права та обов'язки інспекції.

За таких обставин, Державна архітектурно-будівельна інспекція України, відповідно до правил статті 292 ЦПК України не має права на апеляційне оскарження рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці від 21 березня 2016 року, а тому прокурор безпідставно подав апеляційну скаргу в інтересах держави в особі Державної архітектурно-будівельного інспекції України.

Помилковими є доводи прокурора про те, що суд першої інстанції не залучив Державну архітектурно-будівельну інспекцію України до участі у справі в якості відповідача.

Згідно пункту 10 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» від 30 березня 2012 року, № 6 позов про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно на чужій земельній ділянці може бути пред'явлено до органу державної влади або органу місцевого самоврядування та власника (користувача) земельної ділянки у випадку забудови на земельній ділянці, яка належить до державної чи комунальної власності або фізичній чи юридичній особі.

У разі пред'явлення позову про визнання права власності на самочинно збудований об'єкт нерухомості до неналежного відповідача (наприклад, до бюро технічної інвентаризації чи лише до певної фізичної особи) суд залежно від предмета позову та обставин справи у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК, має вирішити питання про його заміну на належного відповідача або із власної ініціативи у порядку, передбаченому частиною другою статті 35 ЦПК, залучає відповідний державний орган чи орган місцевого самоврядування як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову, також відповідно до частини третьої статті 45 ЦПК залучає до участі у справі відповідну інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю для надання висновків на виконання її повноважень.

Отже, суд першої інстанції мав право залучити вказаний орган державної влади тільки для надання висновків на виконання його повноважень.

Таким чином, Державна архітектурно-будівельна інспекція України не має права на апеляційне оскарження рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці від 21 березня 2016 року, оскільки вказаним рішенням не було вирішено питання про права та обов'язки інспекції, а тому, відповідно до ст. 292 ЦПК України, прокурор не вправі подавати апеляційну скаргу в інтересах держави в особі Державної архітектурно-будівельної інспекції України.

В зв'язку вищенаведеним, апеляційне провадження за апеляційною скаргою Чернівецької місцевої прокуратури в особі Державної архітектурно-будівельної інспекції України на рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці від 21 березня 2016 року підлягає закриттю.

На підставі наведеного та керуючись ст. 292 ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою Чернівецької місцевої прокуратури в особі Державної архітектурно-будівельної інспекції України на рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці від 21 березня 2016 року закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: