Cправа № 127/5927/16-ц
Провадження № 2/127/2918/16
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(заочне)

05 травня 2016 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді: Гриневича В.С.,

при секретарі: Малику О.В.,

за участю:

представника позивача: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Вінниці цивільну справу №127/5927/16-ц за позовом Комунального підприємства Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за спожиті послуги з централізованого теплопостачання, -

В С Т А Н О В И В:

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулось КП Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за спожиті послуги з централізованого теплопостачання 13437,92 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є організацією, що надає населенню послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, відповідно до умов визначених «Правилами надання послуг населенню з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року за №630 та Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року за №1875.

Відповідачі, які проживають за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, регулярно отримують послуги з централізованого теплопостачання, вироблені КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго», однак порушують п. 18 Правил надання послуг населенню з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, а також п. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», у звязку з чим станом на 26.02.2016р. боржники заборгували позивачу 13437,92 грн., з яких борг за отримані послуги з теплопостачання 7463,37 грн., сума втрат від інфляції 5264,92 грн., 3% річних 709,63 грн.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 10.11.2014 року позивачу відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 за спожиті послуги з централізованого теплопостачання, що і слугувало підставою для звернення до суду у позовному провадженні.

Представник позивача в судовому засідання позовні вимоги підтримала повністю та просила суд їх задовільнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідачі в судове засідання, призначене на 18.04.2016р. не зявилися, хоча про час, дату, місце розгляду справи повідомлялися належним чином, конверти з повістками про виклик повернулися до суду з відміткою відділення поштового звязку «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 24-29). В судове засідання, призначене 05.05.2016р. відповідачі не зявилися повторно, хоча про час, дату, місце розгляду справи були повідомлені належним чином, оскільки 23.04.2016р. ОСОБА_3 особисто отримав повістки про виклик до суду, що підтверджується його підписом у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення.

Відповідно до частини 1 статті 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Частиною 2 статті 224 ЦПК України передбачено, що у разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів.

Разом з тим, відповідно до частини 4 статті 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Таким чином, з урахуванням приписів статей 169, 224 ЦПК України суд прийшов до висновку про розгляд справи у відсутність відповідачів в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін і представник позивача не заперечував проти такого порядку розгляду справи.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи та надавши їм юридичну оцінку суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на таке.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 10.11.2014 року у справі №127/23134/14-ц відмовлено у прийнятті заяви КП Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 за спожиті послуги з централізованого теплопостачання, у звязку з неможливістю встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) боржника ОСОБА_4

Однак, як встановлено судом, згідно судового наказу Замостянського районного суду м. Вінниці від 07.10.2010 року №2-н-693/2010, з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь КП Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» стягнуто солідарно заборгованість за спожиті послуги з централізованого теплопостачання в розмірі 2605,23 гривень за період з жовтня 2008 року по серпень 2010 року включно.

Як зазначає позивач в позовній заяві та представник позивача в судовому засіданні, на даний час заборгованість зафіксована у судовому наказі Замостянського районного суду м. Вінниці від 07.10.2010 року в частині оплати за спожиті послуги відповідачами не погашена.

Разом з тим, як вбачається з витягу з реєстру особових рахунків житлового фонду КП ОЦ Житлового комунального господарства м. Вінниці, ОСОБА_2С.(квартиронаймач), ОСОБА_3 та ОСОБА_4, проживають за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, площа опалення складає 29 м2.(а.с. 4)

Помешкання забезпечуються послугами централізованого теплопостачання, які надаються КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго», що підтверджується оборотною відомістю по особовому рахунку №01142490.(а.с.5)

Згідно наданого розрахунку позовних вимог з урахуванням 3% річних та суми втрат від інфляційних процесів (а.с. 8), заборгованість відповідачів перед позивачем становить 13437,92 грн., з яких борг за отримані послуги за спожиті послуги централізованого теплопостачання 7463,37 грн., сума втрат від інфляції 5264,92 грн., 3% річних 709,63 грн.

Відповідно до частини 1 статті 64 ЖК України, члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору.

Статтею 67 ЖК України, передбачено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Відповідно до частини 1 статті 68 ЖК України, наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Згідно зі статтею 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Відповідно до підпункту 1 пункту 30 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року за №630, споживач зобов'язаний оплачувати послуги в установлені договором строки.

Разом з тим, пунктом 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року за №630 передбачено, що оплата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

Відповідно до частини 3 статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Пунктом 1 частини 1 статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Разом із тим відповідно до загальних умов виконання зобов'язання, установлених статтею 526 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов'язань.

Згідно із частиною першою статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Зобов'язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов'язанням.

Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов'язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов'язанням.

З огляду на викладене слід дійти висновку про те, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов'язанням, в якому, серед інших прав і обов'язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов'язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина перша статті 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги.

Отже, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов'язань на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов'язання.

Закріплена в пункті 10 частини третьої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у частині другій статті 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобовязання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобовязання.

За відсутності оформлених договірних відносин, але у разі існування прострочення виконання грошового зобов'язання зі сплати отриманих житлово-комунальних послуг покладається на боржника відповідальність, передбачена частиною другою статті 625 ЦК України.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 30.10.2013р. при розгляді справи №6-59цс13, яка в силу статті 360-7 ЦПК України має враховуватися судами при вирішенні аналогічних справ.

Згідно з положеннями статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 212 ЦПК України , суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на вказане, вимоги позивача про стягнення 13437,92 грн., з яких 7463,37 грн. заборгованість за спожиті послуги централізованого теплопостачання, 5264,92 грн. - сума втрат від інфляції, 709,63 грн.- 3% річних заявлені правомірно та підлягають задоволенню.

Згідно з частиною 1 статті 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтвердженні судові витрати.

Пленум Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.п. 35, 36 постанови від 17.10.2014 № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз'яснив судам, що солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено.

Таким чином, з відповідачів в рівних частках слід стягнути на користь позивача 1378,00 грн. витрат повязаних зі сплатою судового збору.

Враховуючи наведене та керуючись, ст.ст. 13, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст. 64, 67, 68 ЖК України, ст.ст. 11, 509, 525, 526, 611, 625 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 174, 208, 209, 212-215, 218, 224-226, 360-7 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії АВ № 424104, іпн. НОМЕР_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт серії АВ № 902377, іпн. НОМЕР_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, паспорт серії АВ № 807782, іпн. НОМЕР_3, які зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5 (Червоноармійська), 28/60, на користь комунального підприємства Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» (місцезнаходження: м. Вінниця, вул. 600-річчя, буд. 13, рахунок №5 в ОСОБА_5 «Аваль», МФО 380805, ) заборгованість у розмірі 13437,92 грн. (тринадцять тисяч чотириста тридцять сім гривень девяносто дві копійки), з яких: 7463,37 грн. - борг за спожиті послуги з централізованого теплопостачання, 709,63 грн. 3% річних, 5264,92 грн. інфляційні втрати.

Стягнути в рівних частках з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії АВ № 424104, іпн. НОМЕР_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт серії АВ № 902377, іпн. НОМЕР_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, паспорт серії АВ № 807782, іпн. НОМЕР_3, які зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5 (Червоноармійська), 28/60, на користь комунального підприємства Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» (місцезнаходження: м. Вінниця, вул. 600-річчя, буд. 13, рахунок №5 в ОСОБА_5 «Аваль», МФО 380805, ) 1378,00 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім гривень) витрат, повязаних зі сплатою судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено 06.05.2016р.

Суддя: