АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_________________________
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2016 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Саліхова В.В.

суддів - Прокопчук Н.О., Семенюк Т.А.

при секретарі: П'ятничук В.Г.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 01 березня 2016 року в справі за скаргою ОСОБА_2 на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції м. Києва та на постанову про відкриття провадження,

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця, в якій просив визнати незаконними дії державного виконавця ДВС Деснянського РУЮ у м. Києві Варави Р.С. стосовно винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 15.09.2015 №48736781, просив скасувати дану постанову по виконанню виконавчого листа Деснянського районного суду м. Києва № 2-4211/2014 від 23.09.2014.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 01.03.2016 зазначену скаргу залишено без розгляду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи і порушення норм матеріального та процесуального права. В обґрунтування своїх доводів вказує, що в скарзі було зазначено, що про постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 15.09.2015 заявник дізнався 19.02.2016 після ознайомлення представником з матеріалами справи №754/9207/14-ц та зазначено, що докази містяться в даній справі.

Сторони в судове засідання не прибули , хоча належним чином були повідомлені про час та місце слухання справи. На підставі викладеного та з урахуванням вимог ч. 2 ст. 305 ЦПК України колегія суддів ухвалила розглянути справу у їх відсутності.

Справа № 754/2819/16-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/6432/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Петріщева І.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Саліхов В.В.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши наведені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, враховуючи наступне.

Залишаючи без розгляду скаргу, суд першої інстанції виходив з того, що останню було подано з пропущенням строку, азаявником не надано доказів на підтвердження того, що про порушення своїх прав чи свобод діями державного виконавця дізнався саме 19.02.2016.

З таким висновком суду першої інстанції не може погодитись колегія суддів, враховуючи наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 29.02.2016 ОСОБА_2 звернувся до суду із скаргою, в якій просив визнати незаконними дії державного виконавця ДВС Деснянського РУЮ у м. Києві ВаравиР.С. стосовно винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 15.09.2015 №48736781, просив скасувати дану постанову по виконанню виконавчого листа Деснянського районного суду м. Києва № 2-4211/2014 від 23.09.2014 (а. с. 2-7).

Згідно з ст. 385 ЦПК Українискаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07.02.2014 №6 зазначено, що такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з'ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи.

Відповідно до п. 13 зазначеної Постанови скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК, та містити відомості, зазначені в пунктах 3 - 5 частини сьомої статті 82 Закону про виконавче провадження, зокрема зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби та норму закону, яку порушено, а також обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги. Якщо скарга за формою і змістом не відповідає таким вимогам, то застосовуються положеннястатті 121 ЦПК.

Аналіз зазначеної норми права дає можливість дійти до висновку про те, що при прийнятті скарги до розгляду суд першої інстанції повинен перевіряти чи відповідає скарга вимогам ст. 119 ЦПК України щодо форми та змісту позовної заяви, а якщо остання не відповідає таким вимогам - застосовуються положення статті 121 ЦПК України.

Зі змісту скарги вбачається, що заочним рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 07.08.2014 у справі № 754/9207/14-ц задоволено позовні вимоги ТОВ «ФК «Народна позика» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості у сумі 508451,63 грн. 15.09.2015 Державним виконавцем Варавою P.C. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №48736781 на підставі виконавчого листа Деснянського районного суду м. Києва № 2-4211/2014 від 15.08.2014 на виконання зазначеного рішення, яка ОСОБА_2 отримана не була. ОСОБА_2 зазначено, що він дізнався про існування постанови від 15.09.2015 тільки 19.02.2016 після ознайомлення його представником ОСОБА_6 з матеріалами справи №754/9207/14-ц,6-42/16 за поданням ВДВС Деснянського РУЮ у м. Києві (Державний виконавець Перепелиця A.B.) про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи, ОСОБА_2, підтвердження чого міститься у даній справі, яка знаходиться в Деснянському районному суді м. Києва.

Таким чином, заявник відповідно до вимог чинного законодавства у скарзі виклав причини пропуску звернення до суду із відповідною заявою.

Суд першої інстанції на вищевикладене уваги не звернув, у зв'язку з чим дійшов передчасних висновків, зазначивши, що доказів поважності пропущення строків заявником не надано, не застосувавши положення статті 121 ЦПК України.

Враховуючи наведені обставини, колегія суддів прийшла до висновку, що вищезгадана ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права, а тому, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, підлягає скасуванню та направленню справи до суду першої інстанції для вирішення питання щодо відкриття провадження по справі.

Керуючись ст.ст.303, 307, 312, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 01 березня 2016 року скасувати, а питання передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: В.В. Саліхов

Судді: Н.О. Прокопчук

Т.А.Семенюк