Справа №551/513/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" червня 2016 р. Шишацький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Сиволапа Д.С.,

секретаря - Кулинченко О.А.,

за участю позивача -ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Шишаки Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

20 травня 2016 року позивач ОСОБА_1 звернулась до Шишацького районного суду Полтавської області із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі, але через погіршення взаємовідносин останній на протязі 7-ими місяців проживає окремо.

Від шлюбу вони мають спільного сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні.

В добровільному порядку кошти на утримання сина відповідач не надає, в зв'язку з чим позивач звернулась за захистом своїх прав та прав дитини до суду.

У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві. Надала пояснення аналогічні наведеним у позовній заяві, зокрема зазначила, що з січня 2016 року відповідач проживає окремо від сім'ї. Неповнолітній син проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Грошей на утримання дитини в достатній кількості та на систематичній основі відповідач не надає.

Відповідач ОСОБА_1 позов визнав в повному обсязі, зазначив, що зможе виплачувати аліменти у вказаному у позовній заяві розмірі, лише має сумнів у тому, що вказані кошти будуть використані на потреби дитини. Підтвердив, що з січня 2016 року проживає окремо від позивача та сина і не надає протягом цього часу на систематичній основі кошти на утримання останнього. Інших утриманців він не має, має постійну роботу та джерело доходу.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, є безумовним, а отже позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного.

24 квітня 2010 року виконавчим комітетом Яреськівської сільської ради Шишацького району Полтавської області зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3, виданим повторно 20 травня 2016 року Шишацьким районним відділом РАЦС РУЮ у Полтавській області (а.с.4).

Сторони мають спільного неповнолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про його народження серії НОМЕР_4, виданим Яреськівською сільською радою Шишацького району Полтавської області 20 жовтня 2010 року, актовий запис № 30 (а.с.5).

Згідно довідки Яреськівської сільської ради Шишацького району Полтавської області від 11.05.2016 № 1433 ОСОБА_1 проживає разом з сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, матір'ю та двома братами у АДРЕСА_1 (а.с.6).

Згідно довідки ФОП ОСОБА_4 від 18.05.2016 № 17 ОСОБА_1 працює продавцем непродовольчих товарів та отримує мінімальну заробітну плату - 1378 грн. (а.с.7). З пояснень позивача встановлено, що з 01 червня 2016 року вона припинила трудові відносини за попереднім місцем роботи та наданий час є непрацюючою.

Відповідно до довідки ВП «Шишацька» ТОВ «АФ ім. Довженка» від 06.06.2016 № 816 ОСОБА_2 працює електриком у вказаному товаристві та отримує заробітну плату, середній розмір якої складає 3265,40 грн.

З пояснень сторін встановлено, що відповідач з січня 2016 року проживає окремо від сім'ї, остаточної домовленості про характер та обсяг утримання спільної дитини сторонами не досягнуто в зв'язку з чим відповідач не надає у добровільному порядку в достатній кількості кошти на утримання сина, якого він потребує в силу своїх природних потреб, віку, розвитку та стану здоров'я. У відповідача відсутні інші діти та утриманці, скарг на стан здоров'я від нього не надходило.

Згідно з вимогами ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів.

При визначенні розміру аліментів суд враховує вимоги щодо мінімального розміру аліментів, який не може бути менший ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст.182 СК України).

З огляду на визнання позову відповідачем та враховуючи те, що неповнолітня дитина потребує належного утримання від обох батьків, зважаючи на відсутність домовленості між батьками про характер та обсяг утримання спільної дитини, нездійснення відповідачем, який проживає окремо від сина, участі в його постійному утриманні в добровільному порядку, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України та повністю покладає їх на відповідача оскільки позовні вимоги підлягають повному задоволенню.

Понесені позивачем судові витрати становлять 75 грн., що були сплачені нею за надання правової допомоги (а.с.8).

Враховуючи те, що відповідно до вимог п. 3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач при подачі до суду позову була звільнена від сплати судового збору, він в сумі 551,20 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 180-182 СК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 218, 367 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, мешканця АДРЕСА_2, ІПН НОМЕР_1, працюючого електриком у ВП «Шишацька» ТОВ «АФ ім. Довженка» на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, мешканки АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20 травня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 75 (сімдесят п'ять) грн. на відшкодування понесених нею судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) грн. 20 коп.

Рішення суду у частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Полтавської області через Шишацький районний суд в 10 денний строк з дня його проголошення, а особами, які не були присутні під час проголошення судового рішення - у той же строк з дня отримання його копії.

Головуючий суддя Д.С. Сиволап