Провадження № 2/760/4253/16
В справі № 760/9430/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/ заочне /

03 серпня 2016 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря- Носачова А.К.

представника позивача- ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного проектно-вишукувального та науково-дослідного інституту «Укренергомережпроект» в особі Київської філії про стягнення заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,суд

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з позовом і просить стягнути з відповідача 12 616, 22 гр. заборгованої заробітної плати та 36 428, 40 гр.середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Посилається в позові на те, що з 22 липня 2013 року по 07 вересня 2015 року працювала в Київській філії Державного проектно-вишукувального та науково - дослідного інституту «Укренергомережпроект».

Наказом № 55-п від 07 вересня 2015 року звільнена з роботи за угодою сторін.

Після звільнення з роботи відповідач, у порушення вимог закону, не провів з нею розрахунку та не виплатив заборгвоану на момент звільнення заробітну плату.

Виходячи з цього, просить задовольнити позов.

Відповідач у судове засідання свого представника не направив, про час розгляду справи повідомлений належним чином, про причину неявки суд до відома не поставив.

Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Виходячи з цього, враховуючи думку представника позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.115 КЗпП Украни заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

В статті 116 КЗпП України зазначено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Судом встановлено, що 22 липня 2013 року позивачка була зарахована на посаду інженера-конструктора 3 категорії до Київської філії Державного проектно-вишукувального та науково-дослідного інституту «Укренергомережпроект».

На підставі наказу від 07 вересня 2015 року №55-п звільнена з роботи на підставі п.1 ст. 36 КЗпП України за угодою сторін.

/а.с.6 - 7/

Представник позивача суду пояснив, що в порушення вимог ст.116 КЗпП України відповідач при звільненні не виплатив позивачці заробітну плату в розмірі 12 616, 22 гр., а також не провів повний розрахунок у зв»язку із звільненням.

Зазначив також, що з метою з»ясування розміру заборгованості по заробітній платі позивачка неодноразово зверталася з письмовими запитами до відповідача, однак відповіді не отримала до цього часу.

Саме в зв»язку з цим судом було відмовлено в прийнятті її заяви про видачу судового наказу.

Сума заборгованості нею була зазначена виходячи з інформації, отриманої від ДПІ у Солом»янському р-ні ГУ ДФС у м.Києві.

Дані обставини підтверджуються ухвалою суду від 03.03.2016 року та копіями звернень позивачки з цього приводу до відповідача.

/ а.с.9 - 12; 18 /

Відповідно до ч. ч. 1 та 2 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів висновків експертів.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

З довідки Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 25 січня 2016 року №96/І/26-58-11-05-09 про нараховану та не виплачену заробітну плату вбачається, що за період з 01 липня 2013 року по 23 жовтня 2015 року позивачці нараховано та не виплачено заробітну плату за 3 квартал 2015 року у розмірі 12 616 грн. 22 коп..

/ а.с.5 /

Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За правилами ч. 1 ст. 20 ЦК України право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Таким чином, законодавством України кожній особі гарантовано та закріплено право на судовий захист своїх прав та вільний вибір способів такого захисту.

Представник відповаідасча, отримавши копію позховної заяви з додатками, володіючи інформацією про час розгляду справи судом, участі в судовому засіданні не прийняв і своїх заперечень проти вимог позивачки суду не подав.

За таких обставин суд приходить до висновку про належність наданих позивачкою доказів у частині заборгованості відповідача по заробітній платі, доведеність її вимог у цій частині та стягнення з відповідача на її користь 12 616,22 гр.заборгованої заробітної плати.

Відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

З точки зору закону заходи, встановлені ст. 117 КЗпП України, є відповідальністю роботодавця перед працівником в разі несвоєчасного розрахунку при звільненні.

Відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100 розрахунок розміру середньої заробітної плати проводиться виходячи з розміру заробітної плати за останніх два місяці роботи.

Згідно з пунктом 8 розділу IV Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні 2 місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства (абзац третій пункту 8 розділу IV Порядку).

Таким чином, виходячи з середньомісячного заробітку позивачки за останні 2 місяці перед звільненням, обрахованого за довідкою Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 25 січня 2016 року №96/І/26-58-11-05-09, середньоденний заробіток позивачки становив 195, 60 гр. / 12 616.22 : 3 + 4 205, 41гр.; 4 205.41 + 4 205, 41= 8 410.82; 8 410.82:43 = 195.60 /.

Кількість днів затримки станом на день звернення до суду 25.05.2016 року становить 180 днів.

Таким чином, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню 35 208, 00 гр. середнього заробітку за час затрмики розрахунку при звільненні / 195.60 х 180 = 35 208, 00./

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Виходячи з цього, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь держави 551 грн. 20 коп. судового збору.

Керуючись ст.ст. 115 - 117 КЗпП України, ст.ст. 3 - 4, 10-11, 57-60, 88, 209, 212-215, 218,224-226 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Державного проектно-вишукувального та науково-дослідного інституту «Укренергомережпроект» в особі Київської філії на користь ОСОБА_1 12 616, 22 гр. заробітної плати та 35 208,00гр. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

В решті позову відмовити.

Стягнути з Державного проектно-вишукувального та науково-дослідного інституту «Укренергомережпроект» в особі Київської філії 551, 20гр. судового збору на користь держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня його отримання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції.

Суддя