УХВАЛА

іменем україни

01 серпня 2016 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Кицюк В.С., розглянувши позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Укравтотонаж» до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу недійсним та застосування реституції в частині визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, в якому просить суд визнати договір купівлі-продажу № 461356 від 05 листопада 2015 року недійсним; застосувати реституцію права в частині визнання права власності на автомобіль DAF XF 95, номер шасі НОМЕР_1, червоного кольору 2005 року випуску за Товариством з обмеженою відповідальністю «Укравтотонаж», ; судові витрати покласти на відповідача.

Вирішуючи питання про можливість відкриття провадження у справі, суд приходить до наступного висновку.

В позовній заяві позивач зазначає, що відповідач своїми діями ввів позивача в оману, повідомивши про сплату вартості транспортного засобу в супереч вимогам п. 4 договору укладеного між сторонами.

Відповідно до п. 4 Договору № 461356 на надання послуг при купівлі-продажу транспортних засобів та номерних агрегатів з видачею довідки-рахунку від 05.11.2015 року, гроші вручені «Продавцю» (ТОВ «Укравтотонаж») в момент передачі «Покупцю» (ОСОБА_2) документів на предмет продажу вказаного в п. 1 даного договору.

За твердженням позивач на момент звернення з позовом до суду відповідач так і не виконав умови договору по оплаті вартості транспортного засобу.

Враховуючи вищевикладене, суду є незрозумілим, на якій правовій підставі позивач стверджує про введення його в оману відповідачем адже умовами того самого договору на якій позивач посилається, і який є підписаний трьома сторонами, включаючи безпосередньо уповноважену особу самого позивача, зазначено, що грошові кошти відповідачем були передані позивачу в обмін на документи.

Крім того, на підтвердження відсутності оплати з боку відповідача, позивач надав копії платіжних доручень. Договір між сторонами укладено 05.11.2015 року, з позовом до суду позивач звернувся 10.06.2016 року, згідно поштового штемпеля на конверті, платіжні доручення надані позивачем за 01.10.2015 року, 04.10.2015 року, 05.10.2015 року, 12.10.2015 року, 26.10.2016 року, 06.11.2015 року, 22.12.2015 року, 29.02.2016 року, 07.04.2016 року.

Однак, є незрозумілим що саме дані виборочні платіжні доручення можуть підтвердити, адже перші датовані майже за місяць до укладення договору, а останні майже за два до звернення до суду. Будь-яких виписок по рахунку з банку в якому обслуговується позивач із зазначенням надходження чи ненадходження коштів з банку відповідача чи особистого внесення в касу банку, останнім не надано, що не дає суду змоги стверджувати про підтвердження невиконання відповідачем покладених на нього договором обов?язків.

Відповідно до Закону України "Про судовий збір" із відповідними змінами, за подачу до суду позовних заяв із вимогами немайнового характеру слід сплатити судовий збір за ставками 1 мінімальної заробітної плати. Відтак позивачу належить сплатити судовий збір на наступні реквізити

- за сплату судового збору: УДКСУ у Солом'янському районі

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38050812

Банк отримувача ГУ ДКУ у м. Києві

Код банку отримувача (МФО) 82 00 19

Рахунок отримувача 312 122 067 000 10

Код класифікації доходів бюджету 220 301 01

Призначення платежу Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Солом'янський районний суд міста Києва (назва суду, де розглядається справа), (суду, де розглядається справа) та згідно ч.5 ст.119 ЦПК України надати суду оригінал відповідної квитанції.

Окрім того, відповідно до п.10 ППВССУ "Про застосування судами законодавства про судові витрати", в разі заявлення декількох вимог, позивачу слід сплатити судовий збір за кожну вимогу.

Зважаючи на те, що позивачем заявлено дві вимоги немайнового характеру, то за сплату кожної вимоги слід представити суду оригінал відповідної квитанції.

Дотримання вимог ст.119 ЦПК України при пред`явленні позову в суд є імперативним правилом в тому числі і для суду на предмет перевірки позову і долучених до нього матеріалів і недопущення відкриття провадження і призначення непідготовленої справи (позову) до розгляду. Позовна заява не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без дотримання вимог, викладених у ст. ст. 119, 120 ЦПК України постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача та надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Якщо ж позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виконає всі вимоги, позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачеві.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Де Жуффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року. Відтак в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.119-121 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Укравтотонаж» до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу недійсним та застосування реституції в частині визнання права власності - залишити без руху.

Роз'яснити позивачеві, що зазначені в ухвалі недоліки ним можуть бути усунені протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали шляхом подачі позовної заяви в новій редакції з урахуванням виправлення зазначеним судом недоліків.

Якщо у встановлений строк виявлені недоліки не будуть усунуті, заява буде вважатись неподаною та буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: В.С. Кицюк