Провадження № 2/760/227/16
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

12 січня 2016 року м. Київ

Суддя Солом'янського районного суду м. Києва Шевченко Л. В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Експрес-банк» про визнання кредитного договору недійсним,

в с т а н о в и в:

23.11.2015 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Акціонерний банк «Експрес-банк» про визнання кредитного договору недійсним.

Ухвалою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 26.11.2015 зазначена позовна заява залишена без руху з підстав її невідповідності вимогам, встановленим статтею 119 ЦПК.

У пункті 7 постанови № 2 від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» Пленум Верховного Суду України роз'яснив, що «позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам статті 119 ЦПК. У зв'язку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладенні обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину».

Зокрема, позивач не виклав обставини, якими обгрунтовує позовні вимоги щодо визнання договору недійсним, та не зазначив докази на підтвердження цих обставин.

У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» наголошується на тому, що при розгляді справ про визнання правочинів недійсними суди залежно від предмета і підстав позову повинні застосовувати норми матеріального права, якими регулюються відповідні відносини, та на підставі цих норм вирішувати справи.

У позовній заяві відповідач не визначив з яких підстав спірний договір належить визнати недійсним, а лише послався на частину першу статті 215 ЦК. Однак, зазначена правова норма є відсильною і відсилає до статті 203 ЦК, якою визначені загальні вимоги, додержання яких є необхідними для чинності правочину.

Таким чином, позивач не обґрунтував позовні вимоги в частині визначення підстави, з якої, на його думку, належить визнати кредитний договір недійсним, що ускладнює визначення фактів, які мають юридичне значення, та норм права, що потенційно можуть бути застосовані у справі.

Враховуючи принцип диспозитивності, суд обмежений у можливості виявляти свою ініціативу. Суд зобов'язаний вирішувати спори лише в межах заявлених фізичними чи юридичними особами вимог і на підставі поданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказів. Таким чином, суд позбавлений можливості визначити норми матеріального права, якими регулюються відповідні відносини, та на підставі цих норм вирішити справу.

Частина п'ята статті 119 ЦПК передбачає, що до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Позивач зазначив, що є інвалідом ІІ групи, а тому звільнений від сплати судового збору.

Однак до позовної заяви позивач не додав доказ того, що є інвалідом ІІ групи, а тому йому належить підтвердити наявність групи інвалідності або сплатити судовий збір.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою складає 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.

Таким чином, ставка судового збору складає 487,20 грн. Реквізитами для сплати судового збору є: розрахунковий рахунок № 0010, утримувач коштів ГУДКСУ у Солом'янському районі м. Києва, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38050812, банк отримувача: ГУ ДК у м. Києві, код банку отримувача (МФО) 820019, код класифікації доходів бюджету 22030001, призначення платежу 22030001; 050, «судовий збір».

Ухвалою від 26.11.2015 про залишення позовної заяви без руху позивачу було запропоновано усунути недоліки шляхом подання нової, належним чином оформленої, позовної заяви, її копій та копій документів, що додаються до неї, відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі, а також належного доказу сплати судового збору чи доказу наявності пільг для звільнення від сплати судового збору.

Строк для усунення недоліків був встановлений - три дні з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення позивач отримав вищезазначену ухвалу 21.12.2015. Отже строк для усунення недоліків закінчився 24.12.2015. Станом на день постановлення цієї ухвали позивач недоліки позовної заяви не усунув.

Частина друга статті 121 ЦПК передбачає «якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві».

Таким чином, позовну заяву належить визнати неподаною та повернути позивачеві.

Керуючись статтями 119, 121 ЦПК, суддя

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Експрес-банк» про визнання кредитного договору недійсним вважати неподаною та повернути позивачеві.

Роз'яснити, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва через Солом'янський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Л. В. Шевченко