АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/792/157/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2016 року м. Хмельницький

Колегія суддів

судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

у складі:

Пастощука М.М. (головуючий)

Корніюк А.П., Заїки В.М.

секретар судового засідання Кошельник В.М.

з участю: ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Хмельницького міськрайонного суду від 06 листопада 2015 року цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до публічного акціонерного товариства «Фідобанк» про визнання недійсним кредитного договору.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника позивача, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

Звертаючись в суд з позовом ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_5 вказував, що 16 жовтня 2006 року між останнім та ВАТ «АКБ «Престиж», правонаступником якого є ПУАТ «Фідобанк», укладено кредитний договір № 014-71/451, а 21.03.2007 року укладено додаткову угоду до нього. Відповідно до умов вказаного договору банк надав позичальнику кредит у розмірі 15000 доларів США, а додатковою угодою сума кредиту збільшена до 4000 доларів США. Проте банком було допущено істотне порушення прав позивача як споживача фінансових послуг, а тому він просив визнати вказаний договір недійсним.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 06 листопада 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове, яким позовну заяву задоволити в повному обсязі.

На підтвердження незаконності рішення зазначається, що судом першої інстанції не було враховано, що у ч. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», п. 2.1 Постанови Правління НБУ передбачено, що перед укладенням договору про надання споживчого кредиту банк зобов'язаний повідомити у письмовій формі позичальника, зокрема, про орієнтовну сукупну вартість кредиту з урахуванням відсоткової ставки за кредитом та вартості всіх послуг, пов'язаних з одержанням кредиту та укладенням договору про надання споживчого кредиту. Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», п. 3.1 Постанови Правління НБУ банк повинен не просто надавати інформацію про орієнтовну сукупну вартість кредиту, а така інформація має міститися в кредитному договорі або додатку до нього і бути наданою у письмовій формі. Також, суд не в повній мірі дослідив всі докази по справі, а саме позивач неодноразово і в судовому засіданні заявляв клопотання про витребування в банку роздруківку про рух коштів по кредитному рахунку позивача, але суд відмовив у задоволенні вказаного клопотання.

В засіданні апеляційного суду представник позивача ОСОБА_4 заперечує проти задоволення апеляційної скарги, рішення суду вважає законним і обґрунтованим.

Позивач ОСОБА_5 в засідання апеляційного суду не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений у встановленому законом порядку.

Колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що 16.10.2006 року ОСОБА_5 та ВАТ «АКБ «Престиж» (правонаступником якого є ПАТ «Фідобанк») уклали кредитний договір № 014-71/451, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит в розмірі 15000 доларів США терміном погашення до 15 жовтня 2011 року, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 14 % річних. 21.03.2007 року сторони уклали додаткову угоду № 1 до кредитного договору № 014-71/451 від 16.10.2006 року, у відповідності до якої сума кредиту збільшена до 40000 доларів США, в подальшому сторони уклали додаткові угоди до кредитного договору, в яких змінювали строк погашення кредиту, уточнювали та змінювали окремі положення договору.

Відповідно до статуту, затвердженого рішенням загальних зборів акціонерів від 26.05.2012 року (протокол № 74) ПАТ «Фідобанк» є правонаступником АКБ «Престиж».

Умови укладеного між банком та позивачем кредитного договору і додаткових угод про внесення змін до нього були погоджені сторонами у встановленому законом порядку і позичальник проти них не заперечував, тобто договір зі змінами до нього є результатом домовленості сторін і відповідає загальним засадам цивільного законодавства, встановленим ст. 3 ЦК України.

Як у кредитному договорі від 16.10.2006 року, так і в додаткових угодах до нього передбачені всі істотні умови такого виду договорів відповідно до вимог законодавства. У кредитному договорі вказана сума кредиту, дата видачі кредиту, річна відсоткова ставка та її вид, умови повернення кредиту, нарахування та сплати відсотків, право дострокового виконання зобов'язань за договором та його умови. Позичальник був ознайомлений з умовами кредитування, сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності і волевиявлення учасників договору було вільним.

Виконання банком зазначених умов підтверджено позивачем, який особисто підписав кредитний договір, чим засвідчив свою згоду з його умовами, в тому числі щодо валюти кредитування. На момент укладення договорів ОСОБА_5 не навів жодних зауважень щодо змісту цих правочинів, не звертався до банку з пропозиціями щодо викладення у певній редакції чи зміни умов договору.

Крім того, в день підписання кредитного договору ОСОБА_5 отримав примірник договору, що надавало йому додаткову можливість детально вивчити їх умови і в разі необхідності звернутися за правовою допомогою до спеціалістів, та у випадку незгоди з умовами кредитного договору - відмовитися від надання йому фінансових послуг.

Позивач не тільки не відмовився від кредиту, але й протягом певного часу виконував свої зобов'язання за кредитним договором, що є підтвердженням його повного усвідомлення наслідків укладеного ним договору.

Враховуючи встановлені обставини, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що підстави для визнання недійсним кредитного договору відповідно до положень ст. ст. 11, 19 Закону України «Про захист прав споживачів» (несправедливість умов договору; нечесна підприємницька практика (введення в оману)) відсутні, а тому обґрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог.

Норми матеріального права застосовані судом правильно, порушень процесуального закону, які б були підставою для скасування рішення, судом не допущено. Тому наявні підстави для відхилення апеляційної скарги на підставі ст. 308 ЦПК України.

Посилання в апеляційній скарзі позивача на те, що банком порушені вимоги ч. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки не була надана банком повна інформація про сукупну вартість кредиту, безпідставні. Кредитний договір містить графік погашення кредиту із зазначенням розміру щомісячного платежу в доларах США на весь час дії договору. Цей документ підписаний сторонами, є невід'ємною частиною договору та виконувався позивачем. Отже, немає підстав вважати, що банк не надав споживачу повної інформації про сукупну вартість кредиту.

Крім того, рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 30.07.2015 р., яке набрало законної сили, за позовом ПАТ «Фідобанк» вже вирішене питання про стягнення заборгованості за спірним кредитним договором. З огляду на це, з урахуванням предмету та підстав позову, доводи апеляційної скарги про відмову суду першої інстанції в задоволенні клопотання про витребування з банку роздруківки про рух коштів по кредитному рахунку на законність рішення суду не впливають.

Інші підстави в межах доводів апеляційної скарги для скасування рішення суду відсутні.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313, 314, 317 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду від 06 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: підпис Судді: підписи

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду М.М. Пастощук

===============================================================

Головуючий у І інстанції - Заворотна О.Л.

Доповідач - Пастощук М.М. Категорія № 27