Апеляційний суд Житомирської області
Справа №275/57/16-ц Головуючий у 1-й інст. Данилюк О. С.
Категорія 30 Доповідач Талько О. Б.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючої - судді Талько О.Б.,

суддів: Шевчук А.М., Зарицької Г.В.,

за участю секретаря Гарбузюк Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Брусилівської районної державної адміністрації про відшкодування збитків, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Брусилівського районного суду Житомирської області від 19 травня 2016 року, -

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача 1064061 грн. 30 коп. упущеної вигоди.

В обгрунтування позову зазначив, що 20 січня 2015 року подав до Брусилівської районної державної адміністрації заяву про надання йому в оренду для ведення фермерського господарства невитребуваних земельних часток (паїв) реформованого КСП «Зоря полісся», розташованих території Водотиївської сільської ради Брусилівського району Житомирської області, площею 181,3439 га.

Оскільки дана заява не була належним чином розглянута відповідачем, з метою захисту своїх прав він звернувся до суду.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2015 року визнано протиправним нерозгляд Брусилівською районною державною адміністрацією заяви від 20 січня 2015 року про надання в оренду земельних часток ( паїв) та зобов'язано відповідача розглянути вказану заяву.

Однак, зазначена постанова суду не була виконана Брусилівською райдержажміністрацією, що призвело до порушення гарантованого ст. 42 Конституції України права на підприємницьку діяльність, яка не заборонена законом.

З огляду на вищезазначене, ОСОБА_1, посилаючись на положення ст.ст.22,1166 ЦК України, просив задовольнити його позовні вимоги.

Рішенням Брусилівського районного суду Житомирської області від 19 травня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги.

Зокрема, зазначає, що на обгрунтування розміру упущеної вигоди він надав суду технологічні карти, які є належними доказами, однак суд безпідставно не врахував їх при вирішенні даного спору.

Суд не надав належної оцінки й тій обставині, що протиправність дій відповідача встановлена постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2015 року, яка має преюдиційний характер.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу, зазначивши, що визнання в судовому порядку неправомірними дій відповідача є безумовною підставою для відшкодування збитків, адже він мав намір протягом 2015 року вирощувати на отриманих в оренду земельних ділянках пшеницю з метою її подальшої реалізації. Загальний розмір коштів, які б він отримав від продажу зерна, становить 1064061 грн. 30 коп. Однак, протиправна бездіяльність відповідача позбавила його цієї можливості.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення позивача, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

При вирішенні даного спору суд першої інстанції виходив відсутності підстав для покладення на відповідача обов'язку відшкодувати ОСОБА_1 упущену вигоду.

Колегія суддів погоджується з таким висновком.

В судовому засіданні встановлено, що 20 січня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Брусилівської районної державної адміністрації із заявою про надання йому в оренду для ведення фермерського господарства (товарного сільськогосподарського виробництва) 28 невитребуваних земельних паїв, розташованих на території Водотиївської сільської ради Брусилівського району, площею 181,3439 га.

Дана заява була розглянута на засіданні комісії по розгляду звернень підприємств, організацій, установ і громадян щодо надання земельних ділянок 19 лютого 2015 року та прийнято рішення, оформлене протоколом №2, відповідно до якого райдержадміністрації рекомендовано відмовити ОСОБА_1 у наданні в оренду невитребуваних земельних паїв.

Листом від 23 лютого 2015 року за №45 голова Брусилівської райдержадміністрації повідомив позивача про те, що рішенням комісії про розгляд звернень підприємств, організацій, установ і громадян щодо надання земельних ділянок рекомендовано відмовити у задоволенні його заяви.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2015 року визнано протиправним нерозгляд відповідачем заяви ОСОБА_1 від 20 січня 2015 року щодо надання в оренду земельних часток ( паїв) та зобов'язано Брусилівську районну державну адміністрацію розглянути вказану заяву позивача.

При цьому, суд виходив з того, що райдержадміністрація порушила встановлений законодавством порядок розгляду звернення щодо надання земельних ділянок, оскільки лист від 23 лютого 2015 року та протокол комісії від 19 лютого 2015 року носять лише рекомендаційний порядок та не є рішенням суб'єкта владних повноважень в розумінні п.1 ч.2 ст.17 КАС України.

На виконання постанови Житомирського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2015 року заява ОСОБА_1 повторно розглянута відповідачем. Розпорядженням голови Брусилівської районної державної адміністрації від 16 листопада 2015 року за №334 позивачеві відмовлено у наданні дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі ( на місцевості), що розташовані на території Водотиївської сільської ради Брусилівського району Житомирської області, у зв'язку із відсутністю вільних земельних ділянок (невитребуваних земельних паїв).

Оскільки ОСОБА_1 не звертався до відповідача із заявою про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою та у зв'язку із відсутністю належних доказів того, що на момент звернення позивача із заявою про надання в оренду земельних часток ( паїв) від 20 січня 2015 року, так і на момент повторного її розгляду райдержадміністрацією, земельні ділянки на території Водотиївської сільської ради перебували в користуванні у іншого суб'єкта господарювання, постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 25 січня 2016 року розпорядження голови Брусилівської районної державної адміністрації від 16 листопада 2015 року за №334 визнано протиправним та скасовано.

Зобов'язано відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 20 січня 2015 року.

Дана заява втретє розглянута Брусилівською районною державною адміністрацією та розпорядженням голови райдержадміністрації від 26 лютого 2016 року за №53 ОСОБА_1 відмовлено в наданні в оренду невитребуваних земельних часток ( паїв), що розташовані за межами населеного пункту на території Водотиївської сільської ради Брусилівського району, у зв'язку з відсутністю вільних земельних ділянок (невитребуваних земельних часток).

Постановою окружного адміністративного суду Житомирської області від 7 квітня 2016 року ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні позовних вимог про скасування зазначеного розпорядження.

У ст.1166 ЦК України міститься законодавче визначення деліктної відповідальності за шкоду, завдану майну, та підстави її виникнення.

Так, за правилами ч.1 даної статті майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Цивільне законодавство України також містить спеціальну норму, у якій закріплене правило про відшкодування шкоди, завданої органами влади або місцевого самоврядування.

Зокрема, відповідно до положень ст. 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Отже, в даному випадку необхідними елементами деліктної відповідальності є: наявність шкоди, протиправна поведінка заподіювача шкоди, причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою. Відсутність хоча б одного із цих елементів виключає можливість застосування положень законодавства про цивільно-правову відповідальність.

Згідно з ч.1 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Частиною 2 даної статті також передбачено, що збитками, зокрема, є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Отже, в даному випадку позивач, звертаючись до суду з даним позовом, зобов'язаний довести, що кошти в сумі 1064061 грн. 30 коп. були б ним реально отримані і лише неправомірні дії відповідача стали єдиною підставою, яка позбавила його можливості одержати прибуток.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що внаслідок неправомірних дій відповідача ОСОБА_1 був позбавлений можливості отримати прибуток від обробітку земельних ділянок протягом 2015 року.

Та обставина, що постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2015 року визнано протиправним нерозгляд Брусилівською райдержадміністрацією заяви позивача від 20 січня 2015 року, свідчить лише про порушення відповідачем встановленого законом порядку розгляду звернення останнього щодо надання в оренду земельних часток ( паїв ), однак не є підставою для покладення на райдержадміністрацію обов'язку відшкодувати упущену вигоду.

Сам по собі факт звернення позивача до райдержадміністрації у січні 2015 року із заявою про надання в оренду земельних часток ( паїв) не є тотожним набуттю ним права користування земельними ділянками на умовах оренди. Отже, неправомірні дії відповідача не перебувають у причинно-наслідковому зв'язку із збитками ( упущеною вигодою).

За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Рішення постановлене з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, підстави для його скасування чи зміни відсутні.

Керуючись ст. ст. 209,303,307,308,313,314,315,319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Брусилівського районного суду Житомирської області від 19 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча Судді: