ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 636/3121/16-ц
Провадження № 6/636/83/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2016 року Чугуївський міський суд Харківської області

у складі : головуючого судді Гуменного З.І.

при секретарі судового засідання Карауловій О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чугуєві подання державного виконавця Чугуївського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження права у виїзду ОСОБА_2 за межі України,

в с т а н о в и в :

До Чугуївського міського суду Харківської області надійшло подання державного виконавця Чугуївського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Харківській області ОСОБА_1, погоджене начальником Чугуївського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Харківській області ОСОБА_3, в якому державний виконавець просить тимчасово обмежити ОСОБА_2, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, у праві виїзду за межі України - до виконання зобов'язань, покладених рішенням суду.

В поданні державний виконавець вказує, що на виконанні знаходиться виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 820/6559/15-а, виданого 27.10.2015р. Харківським окружним адміністративним судом, про стягнення з ОСОБА_2 на користь Управління Пенсійного фонду України в Чугуївському районі заборгованості у сумі 80,30 грн. Боржником у добровільному порядку рішення не виконується, у звязку з чим державний виконавець просить тимчасово обмежити боржника у праві виїзду за межі України до повного виконання зобовязань.

В судове засідання державний виконавець не зявився, причини неявки суду не повідомив.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні докази, вважає подання таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з доданих до подання матеріалів, на примусовому виконанні перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 820/6559/15-а, виданого 27.10.2015р. Харківським окружним адміністративним судом, про стягнення з ОСОБА_2 на користь Управління Пенсійного фонду України в Чугуївському районі заборгованості у сумі 80,30 грн. 12.12.2015р. державним виконавцем, відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по примусовому виконанню вказаного виконавчого листа, копія якого направлена боржнику, однак боржник ухиляється від добровільного виконання рішення, жодного разу до відділу не зявився. З метою перевірки майнового стану боржника державним виконавцем накладений арешт на все рухоме та нерухоме майно, арешти на кошти боржника. До відділу надійшло клопотання стягувача про вжиття заходів щодо обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

При розгляді вказаної категорії справ, крім положень ст. 6 Закону України від 21 січня 1994р. № 3857-ХІІ «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», ст. 20 Закону від 03 квітня 2003р. № 661-IV «Про Державну прикордонну службу», слід дотримуватись роз'яснень, що містяться в листі Міністерства юстиції України, адміністрації Державної прикордонної служби України № 25-32/463 від 27 травня 2008р. та листі Міністерства юстиції України № 25-32/507 від 06 червня 2008р. Положеннями статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзд в Україну громадян України» встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання, - до виконання зобов'язань або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, або він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Пунктом 8 статті 19 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» встановлено, що на Державну прикордонну службу відповідно до визначених законом завдань покладається, зокрема, запобігання та недопущення перетинання державного кордону України особами, яким згідно із законодавством не дозволяється в'їзд в Україну або яких тимчасово обмежено у праві виїзду з України, у тому числі згідно за дорученнями правоохоронних органів; розшук у пунктах пропуску через державний кордон та у контрольних пунктах вїзду - виїзду осіб, які переховуються від органів досудового розслідування та суду, ухиляються від відбуття кримінальних покарань; виконання в установленому порядку інших доручень правоохоронних органів.

Крім інших покладених на органи Державної прикордонної служби України завдань вони також мають право, зокрема, шляхом опитування осіб зясовувати підстави перетинання державного кордону України, вїзду на тимчасово окуповану територію або виїзду з неї, не пропускати через державний кордон України, на тимчасово окуповану територію або з неї осіб без дійсних документів на право перетинання кордону або для вїзду на тимчасово окуповану територію та виїзду з неї, осіб, які надали завідомо неправдиві відомості під час одержання зазначених документів, осіб, яким Державною прикордонною службою України за порушення законодавства з прикордонних питань та про правовий статус іноземців чи за мотивованим письмовим рішенням суду та правоохоронних органів не дозволяється вїзд в Україну або тимчасово обмежено право виїзду з України; робити в документах зазначених осіб відповідні відмітки (пункт 4 статті 20 Закону).

Згідно п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатись до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України до виконання зобовязань за рішенням.

Натомість ані в поданні, ані в доданих до нього матеріалах будь-яких доказів ухилення боржника від виконання зобовязань не міститься. В ході примусового виконання вказаного рішення державним виконавцем не перевірений майновий стан боржника за місцем мешкання, не встановлено місце його роботи або отримання пенсії.

Закон України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» (ст. 6) допускає такі випадки обмеження свободи пересування як «особа ухиляється від виконання зобовязань, покладених на неї судовим рішенням».

Таким чином, Закон, який безпосередньо регулює порядок вїзду в Україну і виїзду за кордон, такої підстави для тимчасової заборони, як, наприклад, «особа є боржником, у виконавчому проваджені» чи «невиконання судового рішення» чи «до виконання зобовязань» чи «не зявляється до державного виконавця» не містить. Закон чітко вказує на те, що для можливості встановлення заборони повинен мати місце факт «ухилення» від виконання, а не неможливість виконати рішення з інших причин.

Наявність в особи невиконаних зобов'язань, покладених на неї рішенням, не є підставою для обмеження її у праві виїзду за межі України.

Отже, задоволення такого подання про обмеження особи у праві виїзду за межі України можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобовязання, тобто, будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обовязку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обовязок у нього є всі реальні можливості (наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього обєктивні обставини, оскільки, саме не виконання боржником самостійно зобовязань протягом зазначеного строку не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього обовязків.

Однак, в поданні не зазначено, які саме дії з боку виконавчої служби здійснювались з примусового виконання рішення після відкриття виконавчого провадження, тобто з дати відкриття провадження.

Взагалі не надано жодних доказів щодо ухилення боржника від виконання рішення, і тому суд не може зясувати, чи дійсно боржник свідомо не виконує належні до виконання зобовязання.

Саме невиконання боржником самостійно зобовязань протягом строку, про що вказує державний виконавець у поданні, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обовязків. На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути обєктивно наявним та підтвердженим матеріалами виконавчого провадження.

Крім того, суду не надані підтвердження щодо отримання боржником постанови про відкриття провадження та повідомлення боржника про направлення до суду подання про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон.

З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку про те, що надані матеріали не містять доказів того, що державним виконавцем вжиті всі заходи примусового виконання рішення, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», і не доведено свідоме невиконання боржником належних до виконання зобовязань в повному обсязі або частково.

Враховуючи викладене, є підставі для відмови у задоволені подання, в якому відсутні обґрунтування ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань.

Керуючись ст. ст. 217, 377-1 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні подання державного виконавця Чугуївського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження права ОСОБА_2 у виїзді за межі України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області через Чугуївський міський суд Харківської області шляхом подачі протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали апеляційної скарги.

Суддя