Справа пр. №2/756/1884/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2016 року Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Луценко О.М.,

при секретарі - Бублієві Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ПАТ « Українська охоронно- страхова компанія» до ОСОБА_1 про стягнення коштів в порядку регресу, -

в с т а н о в и в:

У грудні 2015 року позивач приватне акціонерне товариство "Українська охоронно-страхова компанія" (далі - ПрАТ "Українська охоронно-страхова компанія") звернулося до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 25.10.2013 року по Русанівській набережній 10 в м. Києві трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки Honda, д.р.н. НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля марки Toyota, д.р.н. НОМЕР_2, під керування ОСОБА_2

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 28.11.2013 року ОСОБА_1 був визнаний винним у вчиненні вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди та притягнутий до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.124 КУпАП.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась 25.10.2013 року, автомобіль Toyota, д.р.н. НОМЕР_2, отримав механічні пошкодження. Розмір матеріальних збитків, заподіяних власнику автомобіля складає 7 870,03 грн.

На підставі заяви на виплату страхового відшкодування, довіки ВДАІ, рахунку- фактури № С-00050164 від 29.10.2013р., калькуляції, акту виконаних робіт та рішення Господарського суду м. Києва від 01.12.2014р. по справі № 910/23473/14 страхового акту № 16352 від 25.02.2015р., страховик сплатив страхове відшкодування у сумі 7 870,03 грн.

З огляду на те, що ОСОБА_1 у строк, визначений чинним законодавством, не повідомив страховика ПрАТ "Українська охоронно-страхова компанія" про настання страхового випадку, позивач на підставі п.п.38.1.1 п.38.1 ст.38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" просив стягнути з відповідача в порядку регресу страхове відшкодування у сумі 7870,03 грн.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, позивач про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, представник позивача подав заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності, проти проведення заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідач в судовому засіданні проти наданого позову заперечив.

Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 25.10.2013 року по Русанівській набережній 10 в м. Києві трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля участю автомобіля марки Honda, д.р.н. НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля марки Toyota, д.р.н. НОМЕР_2, під керування ОСОБА_2 (а.с.10-11).

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 28.11.2013 року ОСОБА_1 був визнаний винним у вчиненні вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди та притягнутий до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.124 КУпАП (а.с.12).

Згідно з ч.4 ст.61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення що набрала законної сили є обов'язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Внаслідок згаданої дорожньо-транспортної пригоди автомобіль Toyota, д.р.н. НОМЕР_2, отримав механічні пошкодження. Розмір матеріальних збитків, заподіяних власнику автомобіля складає 7 870,03 грн., що підтверджується рахунком- фактури № С-00050164 від 29.10.2013р., калькуляції, акту виконаних робіт та рішення Господарського суду м. Києва від 01.12.2014р. по справі № 910/23473/14 страхового акту № 16352 від 25.02.2015р.

П.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана однієї особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

11.01.2013року між ПрАТ "Українська охоронно-страхова компанія" та ОСОБА_3 було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС/0089476, відповідно до якого в період з 11.01.2013року по 10.01.2014року забезпечувалася цивільно- правова відповідальність водія, який керував автомобілем НОМЕР_1 (а.с.7).

У відповідності до п.22.1., п.22.2 ст.22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до цього Закону потерпілим, які є юридичними особами, страховиком відшкодовується виключно шкода, заподіяна майну.

На виконання умов договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 11.01.2013 року №АС/0089476 ПрАТ "Українська охоронно-страхова компанія" сплатило страхове відшкодування у сумі 7870,03 грн. (а.с.35).

П.п.33.1.4 п.33.1 ст.33 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) на страхувальника покладено обов'язок вжити заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика, з яким було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або, у випадках, передбачених цим Законом, МТСБУ про настання дорожньо-транспортної пригоди.

Однак страхувальник не виконав обов'язку щодо своєчасного повідомлення страховика про дорожньо-транспортну пригоду. Жодних доказів на спростування цих обставин відповідач суду не надав.

За приписами п.п.38.1.1 п.38.1 ст.38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, зокрема, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у п.п.33.1.2 п.33.1 ст.33 цього Закону.

Оскільки ОСОБА_1, який був водієм забезпеченого транспортного засобу, протягом трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди не повідомив страховика ПрАТ "Українська охоронно-страхова компанія" про дорожньо-транспортну пригоду, суд приходить до висновку про необхідність стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача в порядку регресу страхове відшкодування у сумі 7870,03 грн.

У відповідності до ст.88 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 1218,00 грн.

З огляду на вищевикладене, відповідно до ст.ст.15, 16, 979-983, 988, 989 Цивільного кодексу України, ст.ст.6, 12, 22, 33, 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", керуючись ст.ст.4, 10, 11, 60, 61, 88, 209, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер невідомий) на користь приватного акціонерного товариства "Українська охоронно-страхова компанія" 7 870 (сім тисяч вісімсот сімдесят) гривень 03 копійок на відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер невідомий) на користь приватного акціонерного товариства "Українська охоронно-страхова компанія" судовий збір у сумі 1218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) гривень.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду міста Києва через Оболонський районний суд міста Києва шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.М. Луценко