АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа №2/638/4258/13 Головуючий І інстанції - Лосєва Д.А.
Провадження №22ц/790/245/16 Суддя-доповідач - Кіпенко І.С.
Категорія: право власності
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2016р. Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Кіпенка І.С.,

суддів - Пшенічної Л.В., Шаповал Н.М.,

за участі секретаря - Таран В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, - представника ОСОБА_3 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 05 грудня 2013 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа: Дзержинський районний відділ у місті Харкові Головного управління Державної міграційної служби України у Харківській області (раніше Відділ паспортної та міграційної служби Дзержинського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області) про поновлення порушеного права, усунення перешкод власнику в користуванні власністю та анулювання реєстрації та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про витребування майна з чужого незаконного володіння, визнання права власності, скасування державної реєстрації права власності, здійснення державної реєстрації права власності,

в с т а н о в и л а :

14 листопада 2007 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_7, третя особа - відділ паспортної та міграційної служби Дзержинського ЦВМ ГУМВС України в Харківській області (далі - ВГІРФО Дзержинського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області) про поновлення порушеного права, усунення перешкод власнику у користуванні власністю та анулювання реєстрації.

12 серпня 2008 року ОСОБА_5 звернувся до суду із зустрічними позовними вимогами до ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_4, треті особи: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Пікалова С.Ш., приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Коляда Т.Г. про визнання договорів купівлі-продажу недійсними (том 1 а.с. 60-61)

Рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 16 грудня 2009 року позов ОСОБА_4 задоволено. Суд поновив ОСОБА_4 порушене право власності та усунув перешкоди в користуванні квартирою АДРЕСА_1.

Зобов'язано ВГІРФО Дзержинського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області анулювати реєстрацію ОСОБА_5 в квартирі АДРЕСА_1.

В задоволені зустрічного позову ОСОБА_5 відмовлено ( том 1 а.с. 168-172).

Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 15 червня 2010 року, яке було залишено без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 11 травня 2012 року, вищевказане рішення суду першої інстанції, в частині відмови у задоволені позову ОСОБА_5, а також в частині задоволення позову ОСОБА_4 було скасовано:

- позовні вимоги ОСОБА_5 були задоволені частково. Суд визнав недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладеного між ОСОБА_11, ОСОБА_12 та ОСОБА_8 15 травня 2005 року за №804.

- справу в частині позовних вимог ОСОБА_4, до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про поновлення порушеного права, усунення перешкод в користуванні власністю, та анулювання реєстрації направлено на новий розгляд першої інстанції для вирішення питання про об'єднання з цивільною справою за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про витребування майна з чужого незаконного володіння. (том 1 а.с. 225-229).

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 12 серпня 2013 року було об'єднано в одне провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - відділ паспортної та міграційної служби Дзержинського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківський області про поновлення порушеного права, усунення перешкод в користуванні власністю, та анулювання реєстрації з цивільною справою за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про витребування майна з чужого незаконного володіння.

В своєму позові, який в подальшому було уточнено, ОСОБА_4 просила поновити її порушене право власності усунувши перешкоди у користуванні та розпорядженні квартирою АДРЕСА_1, власницею якої вона є на підставі договору купівлі-продажу від 17 червня 2005 року, та зобов'язати відділ паспортної та міграційної служби Дзержинського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області анулювати реєстрацію зазначеної квартири за ОСОБА_5 та стягнути на її користь судові витрати.

В своєму позові ОСОБА_5 просив визнати за ним право власності на квартиру НОМЕР_1, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, витребувати її з чужого незаконного володіння, скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_4 на зазначену квартиру, зобов'язати КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» здійснити державну реєстрацію права власності на спірну квартиру за ним та стягнути з відповідача на його користь судові витрати.

ОСОБА_4 та представник третьої особи в судове засідання суду першої інстанції не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Представник ОСОБА_4 в судовому засіданні суду позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, в задоволені позову ОСОБА_5 просив відмовити.

ОСОБА_5 в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 просив відмовити.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 05 грудня 2013 року в задоволенні позову ОСОБА_4 - відмовлено, позов ОСОБА_5 - задоволено частково.

Суд витребував з чужого незаконного володіння у ОСОБА_4 нерухоме майно: квартиру НОМЕР_1, що розташована у будинку АДРЕСА_1.

Суд скасував державну реєстрацію права власності ОСОБА_4 на квартиру НОМЕР_1 у будинку АДРЕСА_1, залишивши державну реєстрацію за ОСОБА_5 та ОСОБА_12 на підставі Свідоцтва про право власності на житло, реєстраційний НОМЕР_2 від 28.12.1995 року.

Вирішено питання про судові витрати.

12 жовтня 2015року ОСОБА_3, особа яка не приймала участі у розгляді справи, оскаржив рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 05 грудня 2013 року в апеляційному порядку. Посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити первісний позов ОСОБА_4 та відмовити в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_5

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що 25.08.84 року між ним ОСОБА_3 та ОСОБА_4, було зареєстровано шлюб. У період спільного життя, ОСОБА_4 була придбана спірна квартира, а при розподілі спільного майна Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова по справі № 638/19884/14-ц за ним визнано право власності на 1/2 частку цієї квартири АДРЕСА_1.

Рішенням № 23739173 від 18.08.2015 державним реєстратором прав на нерухоме майно відмовлено в реєстрації права власності за ОСОБА_3 на 1/2 частини квартири, у зв'язку з тим, що «у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно існує запис в актуальному стані, щодо зареєстрованого права власності на квартиру за ОСОБА_5, ОСОБА_12

Судова колегія, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог ст.303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши доповідь судді, пояснення сторін по справі, перевіривши матеріали справи та обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що однокімнатна ізольована квартира АДРЕСА_1, належала на праві власності ОСОБА_5 та ОСОБА_12 ( том 1 а.с. 210- 211).

Маючи намір на проведення обміну вказаної квартири, останні звернулись до ОСОБА_13, як до маклера по нерухомості, та в подальшому погодились на пропозицію щодо відчуження квартири, як однієї зі стадії обміну житла, при оформленні договору купівлі-продажу ОСОБА_5 та ОСОБА_12 ніяких коштів не отримували.

Вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 28 грудня 2007 року, що набрав законної сили, встановлено, що ОСОБА_13 шляхом омани та зловживання довірою, заволодів чужим майном, однокімнатною ізольованою квартирою АДРЕСА_1, яка належала ОСОБА_5 та ОСОБА_12 (том 1 а.с.130).

За таких обставин, судом дійшов обґрунтованого висновку, що договір купівлі-продажу між ОСОБА_5, ОСОБА_12 та ОСОБА_14 був укладений під впливом помилки відносно характеру та природи цієї угоди, викликаної шахрайськими діями ОСОБА_13

Надалі квартира була неодноразово перепродана.

17.06.2005 року ОСОБА_4 купила спірну квартиру № АДРЕСА_1 у ОСОБА_6 ( том 1 а.с. 5-6).

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 15.06.2010 року позовні вимоги ОСОБА_5 були задоволені частково: було визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладеного між ОСОБА_5, ОСОБА_12 та ОСОБА_8 15 травня 2005 року за №804.

Таким чином встановлено, що спірна квартира була незаконно продана, а тому права ОСОБА_5 та ОСОБА_12 як власників квартири порушені.

Статтею 330 ЦК України передбачено, що якщо майно відчужене особою, яка не чала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до ст. 388 ЦК України майно не може бути витребувано в нього.

Згідно з ч. 1 ст. 388 ЦК якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка нє мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Враховуючи, що спірне майно вибуло з володіння ОСОБА_5, ОСОБА_12 не з їх волі, за недійсним правочином, суд дійшов обґрунтованого висновкупро задоволення позову ОСОБА_5 та відмову в позові ОСОБА_4

Оскільки ОСОБА_4 відповідно до вимог ст.. ст.. 330, 388 ЦК України не набула права власності на спірну квартиру, то не заслуговують на увагу і доводи апелянта ОСОБА_3 про набуття ним права власності на спірну квартиру в порядку поділу майна подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_3

На час ухвалення заочного рішення від 19 березня 2015 року Дзержинського районного суду м. Харкова про поділ майна подружжя на яке посилається ОСОБА_3, ОСОБА_4 не була власником спірної квартири, - предмету поділу.

Апелянт не позбавлений можливості, в порядку ст.. 221 ЦПК України звернутися до суду щодо роз'яснення зазначеного заочного рішення від 19 березня 2015 року.

Правильно встановивши юридичну природу виниклих правовідносин, суд застосував закон, який їх регулює.

Суд дав належну оцінку всім наявним у справі доказам та навів у рішенні мотиви спростування кожного з доводів, які наводилися.

Оскільки судове рішення ухвалене з додержанням вимог матеріального і процесуального права, а наведені в апеляційній скарзі доводи не відносяться до тих підстав, з якими процесуальне законодавство пов'язує можливість прийняття рішення відносно скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення і висновків суду першої інстанції не спростовують, в її задоволенні належить відмовити на підставі ст.308 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319, 322, 324, 325 ЦПК України, судова колегія,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, - представника ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 05 грудня 2013 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий - І.С. Кіпенко

Судді - Л.В. Пшенічна

Н.М. Шаповал