Справа № 754/9509/16-ц
У Х В А Л А

Іменем України

29 липня 2016 року м. Київ

Суддя Деснянського районного суду міста Києва Петріщева І.В., розглянувши скаргу ОСОБА_1, заінтересована особа: Відділ державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, на дії державного виконавця,

В С Т А Н О В И В:

Представник ОСОБА_1 звернувся до суду з скаргою на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, в якій просить зобов'язати Деснянський районний відділ Державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві зняти арешт з його майна, а саме: земельних ділянок, що знаходяться в с. Сеньківка, Бориспільського району, Київської області, площею 0,25 га, кадастровий номер НОМЕР_1; площею 0,2499 га, кадастровий номер НОМЕР_3; площею 0,2359 га, кадастровий номер НОМЕР_2.

Перевіривши скаргу й додані до неї матеріали, суд приходить до висновку про те, що вона підлягає залишенню без руху у зв'язку із тим, що не відповідає вимогам статей 119, 384, 385 ЦПК України, з таких підстав.

Відповідно п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003р. №14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" такі скарги мають відповідати вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, тобто відповідати ст.ст. 119-120 ЦПК України, та містити відомості, перелічені в Законі України "Про виконавче провадження".

Відповідно п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 р. №14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" у разі відсутності спеціальної норми щодо вирішення певних питань, які виникають при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби, до заяв (скарг, подань) учасників виконавчого провадження мають застосовуватися положення ЦПК, якими врегульовано аналогічні питання.

Відповідно до ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити: найменування суду до якого подається заява; ім'я (найменування) позивача і відповідача, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі; зміст позовних вимог; ціну позову щодо вимог майнового характеру; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; перелік документів, що додаються до заяви. Позовна заява має відповідати іншим вимогам, встановленим законом.

Як зазначає Пленум ВС України у постанові №2 від 12.06.2009р. "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" у позовній заяві повинні міститися не лише позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину".

Згідно статті 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно ч. 2 ст. 384 скарга на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби подається до суду, який видав виконавчий документ, незалежно від місця виконання судового рішення.

Згідно ч. 1 ст. 385 ЦПК України скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Відповідно ч. 2 ст. 385 ЦПК України пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом в порядку ст. 73 ЦПК України. Скарга, пропущений строк на подання якої не поновлено судом, залишається без розгляду.

Судом встановлено, що право на звернення із скаргою до суду скаржником не підтверджено, оскільки скарга не містить: будь-яких доказів на підтвердження того, що скарга подана до суду, який видав виконавчий документ; виклад обставин, якими заявник обґрунтовує свої вимоги та зазначення доказів в частині того, що саме під час виконання судового рішення, порушено права та свободи сторони виконавчого провадження; скаржник при подачі скарги не надав копію постанови №17552301 від 22.02.2010 року та копію постанови про закінчення виконавчого провадження на підтвердження викладених обставин.

Також, судом встановлено, що у порушення ст. 385 ЦПК України, заявник не надав суду підтвердження подання скарги у передбачений Законом десятиденний строк з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення прав чи свобод, а саме: у разі оскарження дії або бездіяльності державного виконавця щодо виконання виконавчого документа, початок строку буде спливати з дня вчинення дії або відмови в її вчиненні державним виконавцем. Якщо стягувач або боржник не були повідомлені про час і місце вчинення виконавчої дії, то строк для оскарження розпочинається для них з дня, коли їм стало про це відомо.

Як вбачається з матеріалів справи, за відсутності підтвердження повідомлення про час і місце вчинення виконавчої дії, або підтвердження коли їм стало про це відомо, копії супровідного листа про направлення постанови про закінчення виконавчого провадження, поштового конверта, доказів отримання поштового відправлення та будь-яких інших доказів на підтвердження строку, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод, суд позбавлений можливості вирішити питання чи було подано скаргу у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод, чи скаргу повинно бути залишено без розгляду, оскільки заявник не надав суду підтвердження, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод діями державного виконавця, що унеможливлює правильне визначення строків оскарження дій (бездіяльності) державного виконавця та моменту спливу початку строку на таке оскарження.

Відповідно ч. 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати свої процесуальні обов'язки.

Згідно ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно ч.ч. 1, 2 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

На підставі викладеного та керуючись ст. 121, 383, 384, 385 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1, заінтересована особа: Відділ державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, на дії державного виконавця, залишити без руху.

Надати заявнику строк для усунення недоліків один день з дня отримання копії даної ухвали, шляхом подання до канцелярії Деснянського районного суду міста Києва належним чином оформленої скарги, інакше скарга буде вважатися неподаною та повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Петріщева І.В.