АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер справи 2121/2-1614/2011 Головуючий в І інстанції Ратушна В.О.
Номер провадження 22-ц/791/1803/16 Доповідач: Цуканова І.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«09» серпня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючогоЦуканової І.В.,
суддів:Вейтас І.В.,
Склярської І.В.,
секретарСікора О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу Дніпровського районного суду м.Херсона від «10» березня 2016 року у справі за заявою відділу культури Цюрупинської районної державної адміністрації Херсонської області, про роз'яснення рішення Дніпровського районного суду м.Херсона від 25 вересня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_7 до відділу культури Цюрупинської районної державної адміністрації, третя особа - ОСОБА_6, про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А:

08 лютого 2016 року відділ культури Цюрупинської районної державної адміністрації Херсонської області звернувся до суду з вищевказаною заявою про роз'яснення рішення, з уточненнями, посилаючись на необхідність отримання роз'яснень ухваленого 25.09.2015р. по справі рішення, яким суд визнав незаконним і скасував наказ відповідача №166-к від 18.10.2011р. про звільнення ОСОБА_7, поновив її на роботі на посаді директора центральної бібліотеки з 18.10.2011р. та стягнув на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 40000,80 грн. та 3000,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Зокрема, просив суд роз'яснити, у який спосіб має виконуватися зазначене рішення в частині зобов'язань відповідача - відділу культури Цюрупинської районної державної адміністрації утримати та перерахувати до місцевого бюджету податок на доходи фізичних осіб у розмірі 18% та військового збору в розмірі 1,5% від суми середнього заробітку ОСОБА_7 за час її вимушеного прогулу з 18 жовтня по 11 лютого 2013 року в сумі 40000,80 грн. (чи в сумі 39526,00 грн., визначеної представником позивачки), а також відповідно до заяви про роз'яснення рішення від 10.02.2016р. просив роз'яснити спосіб виконання вищевказаного рішення в частині поновлення на роботі з урахуванням того, що на час ухвалення рішення центральну бібліотеку і посаду директора центральної бібліотеки було ліквідовано.

Ухвалою Дніпровського районного суду м.Херсона від 10.03.2016 року відділу культури Цюрупинської районної державної адміністрації Херсонської області відмовлено в роз'ясненні рішення Дніпровського районного суду м.Херсона від 25.09.2015р. по справі №2121/2-1614/2011.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 просив ухвалу суду скасувати та ухвалити нове, якою роз'яснити рішення Дніпровського районного суду м.Херсона від 25.09.2015р. в частині зобов'язань відповідача - відділу культури Цюрупинської районної державної адміністрації Херсонської області утримати та перерахувати до місцевого бюджету податок на доходи фізичних осіб у розмірі 18% та військового збору в розмірі 1,5% від суми середнього заробітку ОСОБА_7 за час її вимушеного прогулу в сумі 40000,80 грн.

При цьому заявник посилався, що необхідність в роз'ясненні рішення суду виникла з причин розбіжностей у тлумаченні рішення суду між відділом культури Цюрупинської районної державної адміністрації Херсонської області та управлінням ДКС України у Цюрупинському районі Херсонської області.

В судове засідання апеляційного суду з'явився представник відповідача та третьої особи ОСОБА_5

Заслухавши доповідача, ОСОБА_5, перевіривши відповідність ухвали вимогам закону, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно ч.1 ст. 221 ЦПК України, якщо рішення суду є незрозумілим для осбі, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Відповідно до п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009р. №14 «Про судове рішення у цивільній справі» роз'яснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення нових даних, у тому числі й роз'яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз'ясненні рішення.

Відмовляючи заявнику в роз'ясненні рішення суду, суд виходив з того, що в рішенні суду повно і зрозуміло викладено, яку суму необхідно стягнути з відповідача на користь позивача, а надання роз'яснень з приводу оподаткування цих сум відноситься до компетенції податкових органів, а не суду.

Такий висновок суду відповідає змісту рішення суду, ґрунтується на нормах права.

При визначенні розміру середнього заробітку, що підлягає сплаті ОСОБА_7 за вимушений прогул суд керувався постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995р., якою затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати (далі Порядок).

В цьому Порядку не йдеться про відрахування зборів і обов'язкових платежів із сум, з яких обчислюється середньомісячна заробітна плата.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.6 постанови №13 від 24.12.1999р. «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні суми, що підлягають стягненню; оскільки справлення і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов'язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов'язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

Оскільки оскаржувана ухвала відповідає вимогам закону, підстав для її скасування не вбачається.

Доводи апеляційної скарги про наявність підстав для роз'яснення рішення суду до уваги не приймаються, оскільки за змістом заяви вбачається, що заявник правильно розуміє, що з присуджених позивачу сум необхідно стягнути суми податків і зборів. Посилання заявника на іншу точку зору з вказаного питання керівника управління ДКС України у Цюрупинському районі Херсонської області є неправомірними, оскільки вказаний орган не є стороною у справі і його тлумачення рішення суду не має юридичного значення в розумінні ч.1 ст. 221 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, п.1 ч.2 ст.307, п.1 ч.1 ст.312 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 відхилити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м.Херсона від 10 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий І.В.Цуканова

Судді: І.В.Вейтас

І.В.Склярська