Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.07.2016 Справа №607/4983/16-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі:

головуючого судді Ромазана В.В.

з участю секретаря Буцик О.П.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визначення порядку користування квартирою, зобов'язання відкрити особові рахунки ,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_3, у якому просить: встановити порядок користування квартирою АДРЕСА_1 виділивши позивачу житлову кімнату площею 9,5 кв.м. разом з кладовою площею 0,7 м. кв., що мінімально відповідає її частці в праві власності на квартиру; у користуванні відповідача залишити житлову кімнату площею 15,3 кв.м. разом з балконом площею 0,4 кв.м.; в загальному користуванні залишити - кухню, площею 8,0 кв.м., ванну, площею 3,2 кв.м., коридор, площею - 3,2 кв.м. Зобов'язати обслуговуючі підприємства та організації розподілити особові рахунки на оплату житлово-комунальних послуг, що надаються в квартиру (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, вивезення побутових відходів та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій) відповідно до встановленого порядку користування квартирою.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує на те, що вона є власником 1/2 частини квартири АДРЕСА_1, інша 1/2 частина спірної квартири належить ОСОБА_3 Квартира є двохкімнатною, кімнати в квартирі не ізольовані. До недавнього часу між ОСОБА_1 та відповідачкою склався певний порядок користування квартирою, відповідно до якого в її користуванні перебувала кімната площею 9,5 кв.м, а в користуванні відповідачки - кімната площею 15,3 кв.м та балкон. Решта приміщень перебували в загальному користуванні. Однак, нещодавно, в зв'язку із скрутним фінансовим становищем, позивачка здала в найм свою кімнату третім особам. ОСОБА_3, вважаючи, що тим самим порушені її права, звернулася до суду про визнання недійсним договору найму. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 16 жовтня 2015 року у справі 607/15803/15-ц позов відповідачки було задоволено та визнано недійсним договір оренди 1-ої кімнати в двокімнатній квартирі АДРЕСА_1 укладений мною з третіми особами. В межах своєї частки у праві власності позивачка несе витрати на утримання квартири, сплачує вартість комунальних послуг. Сторони не можуть дійти згоди щодо користування квартирою, відповідачка чинить ОСОБА_1 перешкоди у користуванні квартирою, зокрема за час її відсутності, змінила замки в квартирі, з квартири зникло рухоме майно. Позивачка з даного приводу змушена була звернутися із заявою в правоохоронні органи.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та представник позивача - ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали повністю та просять суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася, і не повідомила суд про причину своєї неявки, хоча належним чином повідомлялася про дату, час та місце судового розгляду, що підтверджується документально.

Відповідно до ч.3 ст.169 ЦПК України якщо суд не має відомостей про причину неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів та постановляє заочне рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Таким чином, суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України.

Суд, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, встановив

Згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 30 квітня 2015 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 являються спадкоємцями майна, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року їх матері - ОСОБА_4. Спадщина складається з квартири АДРЕСА_1.

Згідно технічного паспорта, виданого 15.09.1999 року Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації, квартира за адресою АДРЕСА_2 складається з двох житлових кімнат: 1-а кімната - 9,5 кв.м., 2-а кімната - 15,3 кв.м., балкон площею 0,4 кв.м.; кухня, площею 8,0 кв.м., ванна площею 3,2 кв.м., коридор площею - 3,2 кв.м. Загальна площа квартири становить - 40,3 кв.м., житлова - 24,8 кв.м.

Між сторонами по справі виник спір щодо порядку користування квартирою, яка належить їм на праві спільної часткової власності.

Згідно з вимогами ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 1, 2 ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Згідно ч. 1 ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно ч.ч. 1, 3, 4 ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов'язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно.

Відповідно до п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 20 від 22.12.95 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 04.10.91 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» якщо виділ частки будинку в натурі неможливий, суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування відособленими приміщеннями (квартирами, кімнатами) такого будинку. У цьому разі окремі підсобні приміщення (кухня, коридор тощо) можуть бути залишені в загальному користуванні учасників спільної часткової власності.

1/2 частини квартири, що належить ОСОБА_1, складає 20,15 кв.м загальної площі та 12.4 кв.м. житлової площі квартири АДРЕСА_1.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визначення порядку користування квартирою підлягають до задоволення, а тому слід визначити порядок користування квартирою АДРЕСА_1, з урахуванням ідеальних часток сторін, та виділити позивачу житлову кімнату площею 9,5 кв.м. разом з кладовою площею 0,7 м. кв.; у користування ОСОБА_3 виділити житлову кімнату площею 15,3 кв.м. разом з балконом площею 0,4 кв.м.; в спільному користуванні залишити - кухню, площею 8,0 кв.м., ванну, площею 3,2 кв.м., коридор, площею - 3,2 кв.м. Крім цього, суд вважає, що вимоги позивача в частині зобов»язання обслуговуючих підприємств та організацій розподілити особові рахунки не підлягають до задоволення, оскільки доказів у відмові позивачу щодо вчинення зазначених дій суду не представлено.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 213, 215, 218, 223,294 ЦПК України, ст. 358 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визначення порядку користування квартирою, зобов'язання відкрити особові рахунки - задовольнити частково.

Встановити порядок користування квартирою АДРЕСА_1 наступним чином:

-у користування ОСОБА_1 виділити житлову кімнату площею 9,5 кв.м. а також кладову площею 0,7 кв.м.

-у користування ОСОБА_3 виділити житлову кімнату площею 15,3 кв.м. разом та балкон площею 0,4 кв.м.

-у спільному користуванні залишити кухню, площею 8,0 кв.м., ванну, площею 3,2 кв.м., коридор, площею - 3,2 кв.м.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути із ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одну) грн. 20 коп., пропорційно до задоволених позовних вимог.

Рішення може бути переглянуте Тернопільським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом .

Головуючий В.В.Ромазан