Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 480/2104/15-ц
УХВАЛА

іменем України

14 січня 2016 року м. Миколаїв

Миколаївський районний суд Миколаївської області у складі: головуючого судді Шаронової Н.О., секретар Біда В.Д., за участю: заявника ОСОБА_1; в. о. начальника відділу Державної виконавчої служби Миколаївського районного управління юстиції ОСОБА_2, представника стягувача ОСОБА_3, розглянувшиу відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Миколаївського районного управління юстиції під час виконання рішення Миколаївського районного суду Миколаївської області у цивільній справі № 2-02-450/2010р. за позовом Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Миколаївгаз НАК Нафтогаз України до ОСОБА_1 про стягнення боргу за спожитий природний газ,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до Миколаївського районного суду Миколаївської області зі скаргою на дії державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Миколаївського районного управління юстиції під час виконання рішення Миколаївського районного суду Миколаївської області у цивільній справі № 2-02-450/2010р. за позовом Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Миколаївгаз НАК Нафтогаз України до ОСОБА_1 про стягнення боргу за спожитий природний газ, з такими вимогами:

- скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 22.09.2015, як незаконну (пропущений строк);

- переглянути рішення, яке заявник вважає неправосудним та накласти штраф на посадових осіб НАК Нафтогаз України;

- відшкодувати матеріальні та моральні збитки, які завдані діями посадових осіб НАК Нафтогаз України, суду, ВДВС Миколаївського РУЮ;

- підключити квартиру до газопостачання.

В обґрунтування скарги заявник посилається на те, що 05.10.2015 ним отримана постанова про відкриття виконавчого провадження (виконавчий лист № 2-02-450 виданий 29.10.2010). Вважає дії державного виконавця незаконними, тому що строк позовної давності для стягнення коштів та відкриття виконавчого провадження становить один рік з моменту винесення рішення. Також заявник посилається на те, що він не користується газом більше ніж десять років, рішення суду, яким з заявника стягнуто заборгованість за спожитий природний газ, вважає неправосудним, посилається на те, що йому відмовлено в укладенні договору на постачання газу.

У судовому засіданні заявник скаргу підтримав і просив її задовольнити.

Представник відділу Державної виконавчої служби Миколаївського районного управління юстиції проти задоволення скарги заперечував, посилаючись на те, що державний виконавець діяв у межах повноважень та у спосіб, встановлених Законом України Про виконавче провадження, вважає скаргу необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, також вважає, що частина вимог викладених заявником у скарзі не підлягає розгляду у порядку, передбаченому розділомVII Цивільного процесуального кодексу України.

Представник заінтересованої особи стягувача вважає скаргу необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, і також вважає, що частина вимог викладених заявником у скарзі не може розглядатися у порядку, передбаченому розділомVII Цивільного процесуального кодексу України.

Розглянувши скаргу, а також додані до неї документи, матеріали виконавчого провадження, заслухавши пояснення заявника, представників відділу Державної виконавчої служби Миколаївського районного управління юстиції та стягувача, суд дійшов такого:

На підставі рішення Миколаївського районного суду Миколаївської області від 13.10.2010, залишеним без змін ухвалю Апеляційного суду Миколаївської області від 15.02.2011, Миколаївським районним судом Миколаївської області 29.10.2010 видано виконавчий лист № 2-02-450 про стягнення з ОСОБА_4 на користь ВАТ по газопостачанню та газифікації Миколаївгаз НАК Нафтогаз України заборгованості за спожитий природний газ в сумі 162 грн. 80 коп., а також судового збору 51 грн., витрат на ІТЗ 30 грн., а всього 243 грн. 80 коп.

22.09.2015 за вхідним номером 4287/02-26/1 стягувач звернувся до відділу Державної виконавчої служби Миколаївського районного управління юстиції із заявою про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа № 2-02-450 виданого Миколаївським районним судом Миколаївської області 29.10.2010.

22.09.2015 старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Миколаївського районного управління юстиції винесена постанова про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 2-02-450 про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ Миколаївгаз заборгованості в сумі 162 грн. 80 коп. та судового збору 51 грн., витрат на ІТЗ 30 грн., а всього 243 грн. 80 коп., яка того ж дня за вих. № 12288 була направлена сторонам виконавчого провадження.

Згідно з даними Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, виконавчий лист по справі № 2-02-450 виданий 29.10.2010 Миколаївським районним судом Миколаївської області про стягнення з ОСОБА_4 боргу в розмірі 243 грн. 80 коп. вже знаходився на виконанні у відділі Державної виконавчої служби Миколаївського районного управління юстиції, а саме:

-12.03.2011 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 25172962 та 29.12.2012 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві згідно з п. 5 ч. 1 ст. 47 Закону України Про виконавче провадження;

-25.02.2013 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 36724686 та 28.04.2015 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві згідно з п. 5 ч. 1 ст. 47 Закону України Про виконавче провадження;

-22.09.2015 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 48807267 (згідно відмітки на виконавчому документі попереднє виконавче провадження завершено 28.04.2015, згідно з п. 5 ч. 1 ст. 47 Закону України Про виконавче провадження).

Відповідно до ст. 14 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Обов'язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням порушуються їхні права, свободи чи інтереси.

Згідно з ч. 1 ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про виконавче провадження (далі - Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Відповідно до ч. ч. 6, 7 ст. 12 Закону боржник зобов'язаний: утримуватися від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надавати у строк, установлений державним виконавцем, достовірні відомості про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасно з'являтися за викликом державного виконавця; письмово повідомляти державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов'язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 19 Закону державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону, за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 21 Закону України Про виконавче провадження (в редакції, що діяла на момент видачі виконавчого листа № 2-02-450) виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в такі строки: виконавчі листи та інші судові документи - протягом трьох років.

Статтею 256 Цивільного кодексу України визначено поняття позовної давності, так позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно з п. 1 ч. 1, ч. ч. 2, 3 ст. 23 Закону України Про виконавче провадження строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються: пред'явленням виконавчого документа до виконання.

Після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред'явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв'язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони.

Отже кожного разу коли стягувач предявляв виконавчий документ до виконання, строк пред'явлення виконавчого документа до виконання переривався і після переривання встановлювався з дня його повернення стягувачу.

За таких обставин станом на 22.09.2015 строк пред'явлення виконавчого листа № 2-02-450 виданого Миколаївським районним судом Миколаївської області 29.10.2010, для примусового виконання не закінчився, і стягувач не пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Отже суд вважає, що оскаржувані рішення та дії прийняті та вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця, і не вбачає порушень прав боржника під час виконання державним виконавцем відділу Державної виконавчої служби Миколаївського районного управління юстиції рішення Миколаївського районного суду Миколаївської області від 13.10.2010, на підставі якого Миколаївським районним судом Миколаївської області 29.10.2010 видано виконавчий лист № 2-02-450 про стягнення з ОСОБА_4 на користь ВАТ по газопостачанню та газифікації Миколаївгаз НАК Нафтогаз України заборгованості в сумі 162 грн. 80 коп. та судового збору 51 грн., витрат на ІТЗ 30 грн., а всього 243 грн. 80 коп.

За таких обставин вимоги скарги в частині скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 22.09.2015, як незаконної (пропущено строк), є необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

У пункті 20 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 6 Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах роз'яснено, що у справах за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи інших посадових осіб державної виконавчої служби предметом судового розгляду можуть бути лише рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Суди розглядають справи за такими скаргами в передбаченому розділом VII ЦПК порядку незалежно від наявності у сторін спору про право, який підлягає розгляду в позовному провадженні.

У разі заявлення у скарзі вимог про право (наприклад, про захист гідності, честі та ділової репутації, відшкодування шкоди, завданої рішеннями, діями або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби) в їх прийнятті має бути відмовлено на підставі пункту 1 частини другої статті 122 ЦПК, статті 383 ЦПК.

Отже, щодо решти викладених заявником у скарзі вимог, а саме: переглянути рішення, яке заявник вважає неправосудним та накласти штраф на посадових осіб НАК Нафтогаз України; відшкодувати матеріальні та моральні збитки, які завдані діями посадових осіб НАК Нафтогаз України, суду, ВДВС Миколаївського РУЮ; підключити квартиру до газопостачання, суд вважає, що наявний спір про право і такі вимоги не можуть предметом розгляду у даному провадженні, і підлягають розгляду в порядку позовного провадження. Крім цього судове рішення може бутипереглянуто в порядку провадження у звязку з нововиявленими обставинами, а також в апеляційному або касаційному порядку.

У пункті 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 6 Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах розяснено, що у разі відсутності спеціальної норми щодо вирішення певних питань, що виникають при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби, при розгляді таких скарг мають застосовуватися положення ЦПК, якими врегульовано аналогічні питання, а саме: стаття 122 ЦПК - про відкриття провадження у справі; статті 26, 27, 45 ЦПК - щодо кола осіб, які беруть участь у справі, їхніх прав та обов'язків; статті 74 - 77 ЦПК - про судові виклики та повідомлення; глави 4 розділу III ЦПК - про судовий розгляд; глав 1, 2 розділу V ЦПК - щодо апеляційного та касаційного оскарження судових рішень тощо.

Отже, в частині викладених заявником у скарзі вимог, а саме: переглянути рішення, яке заявник вважає неправосудним та накласти штраф на посадових осіб НАК Нафтогаз України; відшкодувати матеріальні та моральні збитки, які завдані діями посадових осіб НАК Нафтогаз України, суду, ВДВС Миколаївського РУЮ; підключити квартиру до газопостачання, провадження у справі слід закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, оскільки такі вимоги не підлягають розгляду в порядку передбаченому розділом VII ЦПК України.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 205, ч. 1 ст. 210, ст. ст. 213, 385-387 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 в частині вимог про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 22.09.2015, як незаконної (пропущено строк), - відмовити.

В частині вимог скарги ОСОБА_1: переглянути рішення, яке заявник вважає неправосудним та накласти штраф на посадових осіб НАК Нафтогаз України; відшкодувати матеріальні та моральні збитки, які завдані діями посадових осіб НАК Нафтогаз України, суду, ВДВС Миколаївського РУЮ; підключити квартиру до газопостачання, - закрити провадження у справі.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга апеляційному суду Миколаївської області через Миколаївський районний суд Миколаївської області протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_5

14.01.2016