Ухвала

іменем україни

13 липня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є.,

суддів: Закропивного О.В., Коротуна В.М.,

Мазур Л.М., ПисаноїТ.О.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, відшкодування майнової та моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на ухвали судді апеляційного суду Вінницької області від 20 квітня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2014 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, відшкодування майнової та моральної шкоди.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 03 лютого 2015 року провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 в частині позовних вимог про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 03 лютого 2015 року в позові ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди відмовлено.

Ухвалою судді апеляційного суду Вінницької області від 20 квітня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 03 лютого 2015 року про закриття провадження в частині позовних вимог про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину визнано неподаною та повернуто заявнику відповідно до вимог ст. 297 ЦПК України.

Ухвалою судді апеляційного суду Вінницької області від 20 квітня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 03 лютого 2015 року визнано неподаною та повернуто заявнику відповідно до вимог ст. 297 ЦПК України.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати оскаржувані ухвали суду апеляційної інстанції, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судом норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Повертаючи апеляційну скаргу ОСОБА_3, апеляційний суд виходив із того, що відповідач у встановлений судом строк не усунув недоліків апеляційної скарги.

Проте погодитись з такими висновками апеляційного суду не можна.

Апеляційна скарга за формою і змістом повинна відповідати вимогам ст. 295 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 297 ЦПК України до апеляційної скарги, яка не оформлена згідно з вимогами, встановленими ст. 295 цього Кодексу, а також у разі несплати суми судового збору застосовуються положення ст. 121 цього Кодексу.

Апеляційним судом установлено, що подана апеляційна скарга не відповідала вимогам ст. 295 ЦПК України, оскільки заявником не в повному обсязі сплачено судовий збір.

З матеріалів справи вбачається, що, усуваючи недоліки апеляційної скарги, ОСОБА_3 у встановлений в ухвалі апеляційного суду Вінницької області від 06 квітня 2015 року строк здійснила доплату судового збору в розмірі 121 грн 80 коп. на належні реквізити та надіслала квитанцію на адресу суду.

Суд апеляційної інстанції, визнаючи апеляційні скарги ОСОБА_3 неподаними та повертаючи їх, виходив з того, що на виконання вимог, зазначених в ухвалах суду, ОСОБА_3 надіслала заяву із квитанцією про сплату судового збору в сумі 121 грн 80 коп., не зазначивши на виконання якої саме ухвали апеляційного суду, оскільки останньою було подано дві апеляційні скарги.

Гарантуючи судовий захист з боку держави, Конституція України одночасно визнає право кожного будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань (ч. 5 ст. 55 Конституції України). І це конституційне право не може бути скасоване або обмежене (ч. 2 ст. 22, ст. 64 Конституції України).

Положення пункту 8 частини третьої статті 129 Конституції України визначає одну з основних засад судочинства - забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом, і таким чином закріплює гарантії перевірки в апеляційному порядку судових рішень.

Згідно з положеннями ст. 8 Конституції України визначено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, а норми Конституції України є нормами прямої дії.

Виходячи з принципу верховенства права, положень статей 21, 22 Конституції України щодо непорушності конституційних прав особи, положень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує права особи на доступ до суду і справедливий розгляд його справи судом, та положень ст. ст. 3, 15 ЦК України, ст. ст. 1, 3, 4 ЦПК України щодо права особи на судовий захист цивільного права та інтересу слід дійти висновку про пріоритетність права особи на судовий захист цивільних прав і інтересів, у тому числі шляхом оскарження дій і рішень.

Повертаючи дві апеляційні скарги, суддя не врахував, що за однією скаргою позивачем був сплачений судовий збір, а відтак повинен був обговорити питання про залишення скарги без руху. За наявності сплати судового збору по одній апеляційній скарзі висновок про визнання скарги неподаною неможливо вважати правильним.

Суддя апеляційного суду зазначене не врахував та, повернувши без належних правових підстав апеляційні скарги заявнику, порушив його право на судовий захист.

За таких обставин ухвали апеляційного суду підлягають скасуванню з передачею справи до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Відповідно до ст. 342 ЦПК України суд касаційної інстанції скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої або апеляційної інстанції, якщо було порушено порядок, встановлений для його вирішення.

Керуючись ст. ст. 333, 342, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвали судді апеляційного суду Вінницької області від 20 квітня 2015 року скасувати, справу направити до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська

Судді: О.В. Закропивний

В.М. Коротун

Л.М. Мазур

Т.О. Писана