АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження: № 22-ц/790/6013/16 Головуючий 1 інстанції - Мельник І.М.
Справа № 641/8128/15-ц Доповідач - Хорошевський О.М.
Категорія: договірні
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2016 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого, судді - Хорошевського О.М.,

суддів: Пшенічної Л.В.,

Шаповал Н.М.

за участю секретаря - Гончар А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11 серпня 2016 рокупо справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, Територіальної громади в особі Харківської міської ради; треті особи - П'ята державна нотаріальна контора м. Харкова, Приватний нотаріус ХМНО Карташова Світлана Іванівна про визнання недійсним договору дарування та визнання права власності на житлове приміщення в порядку спадкування за заповітом,-

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати недійсним договір дарування від 19.03.2014 року реєстровий № 802, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Карташовою С.І., поновити позивачу строк для прийняття спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року, визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за заповітом на житлове приміщення - квартири АДРЕСА_1, після смерті ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року..

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 25 травня 2013 року ОСОБА_6 було складено заповіт, згідно якого все своє майно, де б воно не знаходилося, та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що належатиме їй на день смерті і на що вона за законом матиме право, було заповідано ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1

У зв'язку з тим, що ОСОБА_6 не могла власноручно підписати заповіт через похилий вік - 90 років та тремтіння рук, згідно ст. 1253 ЦК України, на її бажання заповіт було посвідчено державним нотаріусом Сьомої Харківської державної нотаріальної контори м. Харкова у присутності запрошених нею свідків, а саме: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2., та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3.

ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_6 померла, про що було складено відповідний актовий запис № 10570 та видано свідоцтво про смерть (повторно) серія НОМЕР_1 від 15.05.2015 року.

Про факт її смерті позивач достеменно дізнався 15 травня 2015 року, саме під час отримання повторного свідоцтва про смерть.

Після отримання свідоцтва про смерть ОСОБА_6 позивач звернувся до П`ятої Харківської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після спадкодавця.

На підставі зазначеної заяви було заведено спадкову справу № 323/201, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 40485565 від 26 травня 2015 року.

03 червня 2015 року нотаріусом П'ятої харківської державної нотаріальної контори було отримано інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майно щодо суб'єкта: фізичної особи - ОСОБА_6, згідно якої відмітка про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_2 у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно була здійснена 19 березня 2014 року за № 5030303.

Також 03 червня 2015 року нотаріусом було отримано інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майно щодо об'єкта - квартири АДРЕСА_2, згідно якої: 19 березня 2014 року на підставі договору дарування реєстр. № 802, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Карташовою Світланою Іванівною, було зареєстровано перехід права власності на зазначену квартиру до ОСОБА_4.

Позивач вважає, що цей договір дарування має бути визнано недійсним з наступних підстав: 24 жовтня 2003 року на підставі висновку Комінтернівської медико-соціальної (експертної) комісії було встановлено, що ОСОБА_6 є інвалідом І групи на підставі загального захворювання, потребує постійного стороннього догляду та має спостерігатися у лікаря-невролога, про що було надано Довідку серія МСЕ № 000128 від 24 жовтня 2003 року.

На дату укладання договору дарування, а саме: 19 березня 2014 року, ОСОБА_6 було повних 91 рік. Стан її здоров`я в останній рік життя дуже погіршився, вона дуже часто не пам'ятала подій попередніх днів, її постійно турбували якісь вигадані підозри, безпідставні спалахи гніву. Фактично вона перебувала більшість часу в безпорадному стані. Окрім цього, вона вже декілька років через тремтіння рук взагалі не могла особисто підписувати будь-яких документів.

ОСОБА_4 є працівником Комінтернівського територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) міста Харкова, Відділення соціальної допомоги вдома яке створене для соціального обслуговування (надання соціальних послуг) громадян, які не здатні до самообслуговування у зв'язку з частковою втратою рухової активності і потребують допомоги в домашніх умовах згідно з медичним висновком.

Відповідач, познайомилася зі ОСОБА_6 при виконанні своїх службових обов'язків, оскільки остання, як вже зазначалося, була інвалідом І-ої групи та формально «одинокою особою похилого віку»; встановила з нею «довірливі» стосунки, та скориставшись відсутністю осіб, які могли б завадити, та безпорадним станом ОСОБА_6, схилила її до укладання правочину щодо відчуження права власності на нерухоме майно. І, таким чином, неправомірно заволоділа житловим приміщенням - квартирою № 18 в будинку № 2 по вулиці Державінській в м. Харкові.

Також у позивача є сумніви, щодо можливості ОСОБА_6 самостійно підписувати будь - які документи у березні 2014 року.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11 серпня 2016 рокув задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 просить скасувати рішення районного суду, як незаконне, винесене без з'ясування всіх обставин по справі, з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Як на обґрунтування посилався на ті ж самі доводи, що викладені у позовній заяві.

Вважає, що померла ОСОБА_6 помилялась щодо правової природи правочину, прав та обов'язків, які виникнуть після укладання договору дарування між нею та відповідачем, так як була особою пенсійного віку, тяжко хворіла, і потребувала сторонньої допомоги та піклування.

Стверджує, що під час підписання договору дарування ОСОБА_6 не знала, що підписувала, так як їй положення даного договору були прочитані нотаріусом, а всі подальші фактичні обставини справи свідчать про той факт, що ОСОБА_6 були прочитані або зазначені положення договору довічного утримання, а не договору дарування.

За таких обставин просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що докази, які були надані позивачем не підтверджують підстави, якими він обґрунтовує позовні вимоги.

Судова колегія з таким висновком погоджується, оскільки він відповідає обставинам справи та вимогам закону.

З позовної заяви ОСОБА_2 вбачається, що позов пред'явлено з двох підстав. По-перше, в обґрунтування вимог позивач посилався на те, що оспорюваний договір дарування підписаний від імені ОСОБА_6 іншою особою. А по-друге ОСОБА_6, якій на час укладання цього договору було 91 рік, більшість часу перебувала у безпорадному стані, а тому існували обставини, передбачені ст. 225 ЦК України.

Під час розгляду справи у суді першої інстанції було проведено комплексну судово-почеркознавчу та судово-технічну експертизу, згідно висновків якої підписи у оспорюваному правочині були виконані самою ОСОБА_6 (т. 2 а.с. 135-139). В суд апеляційної інстанції представник ОСОБА_2 ці підстави позову не підтримував, визнавши доведеність обставин встановлених експертом.

Що стосується доводів про те, що на час укладання оспорюваного правочину ОСОБА_6 не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, то доказів на їх підтвердження суду надано не було.

Будь-яких висновків фахівців у галузі відповідних знань у розпорядженні суду не було.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_6 помилялась щодо обставин, які мають істотне значення не можуть бути взяті до уваги.

Таких доводів позовна заява не містить.

Судом першої інстанції такі обставини не досліджувались, оцінки їм не надавалось.

Посилання в суді апеляційної інстанції представника позивача на те, що судом першої інстанції не усунуті суперечення у поясненнях осіб, які надавали пояснення стосовно того, чи могла ОСОБА_6 самостійно читати не мають значення для вирішення спору.

Під час посвідчення договору дарування від 19.03.2014 року нотаріусом було з'ясовано, що дарувальник не може особисто прочитати текст договору, про що було зроблено відмітку у абзаці 2 п. 18 цього договору (т. 1 а.с. 53 зворот).

Пояснення нотаріуса, надані суду першої інстанції свідчать про те, що ОСОБА_6 на час укладання оспорюваного договору усвідомлювала значення своїх дій та керувала ними. Ці пояснення нічим не спростовані, доводів, які б викликали сумніви щодо достовірності цих пояснень відсутні.

Погоджуючись з висновками суду першої інстанції судова колегія також бере до уваги, що за час життя ОСОБА_6 договір дарування від 19 березня 2014 року не оспорювали.

Оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують судова колегія не вбачає підстав для скасування оскаржуваного рішення з підстав передбачених ч. 1 ст. 308 ЦПК України.

Керуючись ст. ст.303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 308, 315, 317, 319 ЦПК України судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу відхилити.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11 серпня 2016 рокузалишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий - О.М. Хорошевський

Судді - Л.В. Пшенічна

Н.М. Шаповал