Справа №592/9512/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/127/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

13 січня 2016 року м. Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Гагіна М. В.,

суддів - Ільченко О. Ю. , Рибалки В. Г. ,

з участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4

на рішення Ковпаківського районного суду м.Суми від 07 грудня 2015 року

у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, -

в с т а н о в и л а:

Рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 07 грудня 2015 року позов ОСОБА_5 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 аліменти у розмірі 1/4 від усіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання малолітньої дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення нею повноліття, починаючи стягнення від дня предявлення позову 02 жовтня 2015 року та аліменти сплачувати її батькові ОСОБА_5

В іншій частині позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 487 грн. 20 коп.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4, посилаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати зазначене рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову у позові.

При цьому доводить, що рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 08 квітня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 28 липня 2015 року, визначено місце проживання ОСОБА_6 з матірю ОСОБА_7 Проте, відповідач умисно не виконує рішення суду, свідомо чинить перешкоди та заважає відповідачу забрати дочку на виховання та спільне проживання. Вважає, що відсутні законі підстави для стягнення аліментів на утримання дитини на користь позивача.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_8 та її адвоката ОСОБА_4, які підтримали доводи апеляційної скарги, ОСОБА_9 та його адвоката ОСОБА_10, які заперечували проти доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач, зобовязана утримувати свою малолітню дочку ОСОБА_6, яка проживає з батьком, до досягнення нею повноліття та сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів її заробітку.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки суд дійшов цих висновків повно і всебічно зясував обставини справи, вірно визначив юридичну природу спірних правовідносин і застосував відповідні їм норми матеріального права.

Частиною 2 статті 27 Конвенції про права дитини передбачено, що батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття.

Сімя, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

Згідно зі ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 04 грудня 2014 року шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 розірвано.

Від шлюбу сторони мають дочку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Малолітня дочка ОСОБА_6 зареєстрована за місцем реєстрації відповідача за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 08 квітня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 28 липня 2015 року, визначено місце проживання ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, з її матірю, ОСОБА_3, за адресою: АДРЕСА_1.

Також судом встановлено і не оспорюється сторонами, що малолітня дочка сторін з грудня 2014 року проживає разом з ОСОБА_5 та знаходиться на його утриманні, мати кошти на утримання дитини не надає, мотивуючи це тим, що позивач протиправно не виконує рішення суду про визначення місця проживання дитини разом з нею.

На даний час у провадженні Ковпаківського районного суду м.Суми знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_3 про відібрання дитини у ОСОБА_5 та стягнення аліментів.

ОСОБА_3 працює інспектором з кадрів ДП «Завод обважених бурильних та ведучих труб», має постійний заробіток.

При визначенні розміру аліментів суд першої інстанції врахував матеріальне становище та стан здоровя як позивача, так і відповідача.

Отже, вірно встановивши зазначені фактичні обставини справи, давши належну правову оцінку зібраним у справі доказам, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про спроможність відповідача надавати матеріальну допомогу на утримання малолітньої дочки, яка потребує такої допомоги, та правильно визначив аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини від усіх видів її заробітку.

Доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості вимог позивача про стягнення аліментів у звязку з наявністю рішення суду про визначення місця проживання дитини разом з відповідачем є безпідставними та не ґрунтуються на законі, оскільки на даний час малолітня дочка ОСОБА_11 проживає разом з батьком ОСОБА_5, а тому мати зобовязана сплачувати на утримання дочки аліменти, як це і передбачено положеннями ч. 2 ст. 141 та ч.ч. 2, 3 ст. 181 СК України.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на законі, висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення, ухваленого з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст.307, ст.308, ст.313, п.1 ч.1 ст.314, ст.ст.315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Ковпаківського районного суду м.Суми від 07 грудня 2015 року у даній справі залишити без змін.

Ухвала набрала законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -