Справа №2-51/12
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2016 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді Баренко С. Г.,

за участю секретаря судового засідання Лабенської Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» (далі Банк) до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором і судових витрат ,-

ВСТАНОВИВ:

Банк у позові просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за на загальну 318700 грн. 64 коп. Позов мотивовано тим, що відповідач не виконує взяті на себе договірні зобовязання щодо повернення отриманого кредиту і відсотків за його користуванням, внаслідок чого і виникла заборгованість.

Представник Банку позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Вказала, що відповідачу направлялись листи із вимогою погасити заборгованість по кредиту, які останній проігнорував. Просила стягнути з ОСОБА_1 заборгованість та понесені позивачем судові витрати.

Відповідач і його представник позов не визнали. Стверджували, що грошові кошти за спірним кредитним договором позивачу передані не були і він не мав можливості користуватись ними; вказували, що працівники Банку схилили ОСОБА_1 до укладання депозитного договору і в подальшому неправомірно перерахували кредитні кошти на депозитний рахунок останнього. В силу дії наказу Національного Банку України (далі НБУ) про введення мораторію на видачу депозитів, відповідач не мав можливості користуватись кредитними коштами.

Дослідженим матеріалам справи відповідають зобовязальні правовідносини. Суд розглядає справу у межах позову на засадах змагальності і диспозитивності.

10.10.2008 між Банком та відповідачем укладений договір кредитування комерційного автотранспорту №27/КА/2008-980, за яким Банк надав ОСОБА_1 кредит у сумі 249000 грн. з відсотковою ставкою у розмірі 20,7% для придбання автотранспортного засобу терміном до 10.10.2013. Для відповідача встановлений графік погашення заборгованості по кредитку і відсоткам (а.с. 17-20).

З метою забезпечення виконання зобовязань за вказаним кредитним договором відповідач передав у заставу Банку автомобіль тягач сідловий MAN TGA 01, державний номер НОМЕР_1, 2002 року випуску, шасі № WMAN 12ZZZ2M351378, вартість якого за актом обстеження від 10.10.2008 складає 312034 грн. (а.с. 21).

Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України у разі укладення кредитного договору банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідач не здійснював платежі щодо повернення кредиту, у звязку з чим станом на 25.11.2009 в нього виникла заборгованість на загальну суму 318700 грн. 64 коп., що доводиться розрахунком заборгованості (а.с. 8).

Банк надсилав відповідачу листи із вимогами погасити існуючу заборгованість і передати для огляду заставне майно: вищевказаний автомобіль (а.с. 9,11). Однак ОСОБА_1 такі вимоги виконані не були.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 16.10.2015, залишеним без зміни ухвалами Апеляційного суду Житомирської області від 21.12.2015, Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13.04.2016, ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні позову до Банку про визнання недійсним спірного кредитного договору, внаслідок укладання його шляхом обману (а.с. 48-49, 50-52, 92-93). Частиною 3 статті 61 Цивільно-процесуального кодексу України (далі ЦПК) передбачено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. А тому суд дійшов висновку про неґрунтовність заперечень ОСОБА_1 щодо недійсності кредитного договору, як укладеного внаслідок обману.

Згідно із частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України (далі ЦК) передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства. У пункті 2.2.1 спірного кредитного договору сторони домовились, що відповідач повинен повертати кредит і сплачувати відсотки за користування ним відповідно до графіку (а.с. 17-19)

У статтях 526, 629 ЦК встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами. Зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК).

Відповідно до частини 3 статті 101 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Однак відповідачем не були представлені ґрунтовні докази на підтвердження своїх заперечень стосовно позову.

Отже, ОСОБА_1 порушив взяті зобовязання перед Банком щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування ним, а тому позов підлягає задоволенню, з урахуванням відсутності з боку відповідача належних доказів на спростуванням позовних вимог Банку.

Згідно з частиною 1 статті 88 ЦПК стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, до яких, в контексті статті 79 ЦПК України, зокрема, належать судовий збір.

Керуючись: статтями 15, 16, 526, 610, 625, 629, 1050, 1054 ЦК статтями 57, 60, 61, 79, 88, 212, 213, 215, ЦПК суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» 318700 грн. 64 коп. заборгованості за кредитним договором №27/КА/2008-980.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» 1820 грн. судового збору.

Рішення суду вступає в законну силу після закінчення строку на апеляційне оскарження.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Житомирської області через Житомирський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: С. Г. Баренко