О К Р Е М А Д У М К А
15 січня 2016 року м. Рівне
Суддя колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області Гордійчук С.О. при розгляді цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Корецького районного суду Рівненської області від 04 листопада 2015 року у справі за позовом Управління Пенсійного Фонду України в Корецькому районі до ОСОБА_2 про стягнення надміру виплаченої пенсії не погоджуюся із рішенням колегії суддів апеляційного суду Рівненської області щодо відхилення апеляційної скарги .
Вважаю рішення Корецького районного суду Рівненської області від 04 листопада 2015 року не законним та не обґрунтованим з таких підстав.
Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з доведеності зловживання з боку одержувача пенсії.
Проте погодитись з таким висновком суду не можна.
Як вбачається з матеріалів справи з 2004 року по 03 січня 2012 року ОСОБА_2 перебував на обліку у УПФ України в Корецькому районі як одержувач соціальної пенсії по інвалідності як непрацюючому інваліду 3 групи.
Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців відповідач був зареєстрований фізичною особою - підприємцем з 24 січня 2011 року та з цього часу сплачував внески до Пенсійного Фонду.
Відповідно до відомостей УПФ України в Корецькому районі за період з 24 січня 2011 року по 31.03.2012 року ОСОБА_2 проведено зайву виплату пенсії в сумі 11 111,55 грн.
Загальні підстави для виникнення зобов'язання у зв'язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 Цивільного кодексу України.
Статтею 1215 ЦК України встановлено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.
Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України у постанові від 02.07.2014 року у справі № 6-91цс14, до правовідносин щодо набуття грошових коштів без достатньої правової підстави, якщо ці кошти є пенсійною виплатою, яка проведена іншою особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, застосуванню підлягають положення статті 1215 ЦК України, за якою зазначені грошові кошти поверненню не підлягають.
При цьому правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у статті 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів.
Статтею 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.
Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, регулюється Порядком відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затвердженим Постановою Правління Пенсійного фонду України № 6-4 від 21.03.2003 року.
Згідно з п. 3 цього Порядку повернення коштів проводиться відповідно до ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у випадках виявлення подання громадянами недостовірних відомостей про заробітну плату чи інший дохід, стаж роботи, несвоєчасного подання відомостей про зміну у складі сім'ї тощо.
Однак, будь-яких належних допустимих та достатніх доказів в підтвердження рахункової помилки позивача і недобросовісності з боку відповідача, а саме на підтвердження факту вчинення відповідачем дій, спрямованих на навмисне приховування або ненадання відомостей про здійснення підприємницької діяльності, будь-яких інших діянь, що призвели до незаконного одержання ним випла тпредставник позивача суду не надав і судом їх не здобуто.
Навпаки із матеріалів справи вбачається, що під час проведення державної реєстрації підприємницької діяльності, відповідач повідомив контролюючі органи та Пенсійний фонд про здійснення такої діяльності. Крім того, відомості про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця від Державного реєстратора Корецької РДА передавалися до ДПІ Корецького району, управління Пенсійного фонду у Корецькому районі та відповідних фондів.
Про обізнанність позивача з відомостями щодо реєстрації ОСОБА_2 підприємницької діяльності, свідчить присвоєння останьому номера платника Єдиного внеску, а також внесення пенсіонером щомісячних сум єдиного внеску до ПФУ в Корецькому районі, що стверджується звітністю суми нарахованорго доходу за 2011 рік. (а.с. 53-54)
Таким чином, позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки визначені ст. 1215 ЦК України підстави для повернення зайво виплачених сум пенсії судом не встановлені, тому оскаржуване рішення суду першої інстанції підлягало скасуванню, з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
Головуючий- суддя : С.О.Гордійчук