МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
16.06.2016 року Справа № 370/3303/15-ц
Макарівський районний суд Київської області у складі головуючого судді Косенко А.В., при секретарі Черковській Т.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Макарові Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Макарівська селищна рада Київської області, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та усунення перещкод у здійсненні права розпорядження майном, шляхом зняття фізичної особи з реєстрації місця проживання, -
ОСОБА_1 (далі Позивач, ОСОБА_1М.) звернувся до суду з позовом про визнання особи такою що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з місця реєстрації ОСОБА_2 (далі Відповідач, ОСОБА_2Ф.)
Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що йому, на праві власності належить квартира яка розташована в АДРЕСА_1.
Вищевказана квартира була придбана позивачем у ОСОБА_3 проте остання відповідно до п. 9 Договору купівлі продажу не виконала взятих на себе обовязків щодо зняття з реєстраційного обліку членів своєї сімї.
З початком опалювального сезону позивач звернувся до управління соціального захисту населення для надання та нарахування субсидії, щодо користування та оплати комунальних послуг щодо водо, електро та газопостачання. У звязку із чим позивачу потрібно отримати довідку (форми 3) про склад користувачів та зареєстрованих осіб у придбаній мною квартирі за вказаною адресою.
Вищевказана обставина утруднює позивачу процедуру отримання соціальної субсидії на оплату послуг електро та газопостачання та порушує права ОСОБА_1 щодо права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
У результаті чого останній був вимушений звернутися до суду за захистом порушених прав.
Позивач у судове засідання не з'явився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив позов задовільнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує.
У судове засідання відповідач не з'явився, причину своєї неявки суду не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином у зв'язку із чим, судом визнана неповажною причина неявки відповідача у судове засідання.
Макарівська селищна рада Київської області у судове засідання свого представника не направили, через канцелярію суду подали заяви, в якій просили слухати справу у їх відсутності.
Також відповідач не надавав суду будь - яких клопотань про відкладення розгляду цієї справи, заяв про визнання позову чи заперечень проти позову.
Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
При вищевикладених обставинах, на підставі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд даної цивільної справи за відсутністю позивача та відповідача на підставі наявних у справі матеріалів та доказів.
Всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 відповідно до договору купівлі продажу, що зареєстрований у реєстрі за № 4192 є власником квартири за адресою АДРЕСА_2.
З змісту договору вбачається, що ОСОБА_3 продала квартиру позивачу по справі.
Після укладення договору купівлі - продажу позивачем було подано документи на реєстрацію свого права власності до КП КОР «Макарівське БТЇ», про що йому було видано витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно у Реєстрі прав власності на нерухоме майно № 7753988 від 12.07.2005 року.
Таким чином Позивач, з 06 липня 2005 року є єдиним власником вищезгаданої квартири.
На сьогоднішній день, за адресою у квартирі зареєстрована теща позивача ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та колишній мешканець квартири ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2
За умовами п 9 Договору, продавець ОСОБА_3 зобовязувалася повністю звільнити продану квартиру, знятися із реєстраційного обліку щодо проживання у вказаній квартирі та вжити заходів щодо зняття з реєстраційного обліку членів сім'ї.
Проте продавець не виконала взятих на себе обовязків щодо зняття з реєстраційного обліку членів своєї сімї в результаті чого ОСОБА_2 залишився зареєстрованим у квартирі.
З початком опалювального сезону позивач звернувся до управління соціального захисту населення для надання та нарахування субсидії, щодо користування та оплати комунальних послуг щодо водо, електро та газопостачання.
12 листопада 2015 року Комунальним підприємством «Макарівське ВУЖКГ» Макарівської селищної ради була надана довідка № 1943 у якій зазначено, що станом на дату видачі довідки склад зареєстрований осіб у квартирі АДРЕСА_3 становить дві особи, ОСОБА_4 (теща позивача) та ОСОБА_2 (колишній мешканець).
Зі слів ОСОБА_3 позивач дізнався, що ОСОБА_2 це її колишній чоловік, з яким вона розірвала шлюб вже давно, ще до продажу житлової квартири і який виїхав з смт. Макарів і де він на даний час проживає їй невідомо. Чому він не подав документи про зняття з реєстраційного обліку за даною адресою, вона не знає, хоча неодноразово йому про це наголошувала ще у 2005 році.
Таким чином, позивач є єдиним власником квартири, ніякої угоди (договору) оренди (найму) житлової квартири щодо подальшого користування нею з відповідачем не укладали. Отже правових підстав бути зареєстрованим в квартирі позивача відповідач не має, відповідач не є членом його сім'ї. На даний час існування зареєстрованого відповідача перешкоджає оформленню права на відповідний розмір субсидії.
Статтею 41 Конституції України закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Згідно ст. 15 Цивільного Кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, визнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто ке може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до положень ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.
Виходячи з того, що Закон України від 11 грудня 2003 року "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.
Відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
Таким чином, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою чи оголошення фізичної особи померлою.
Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07.1997 року, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст.316, 317, 319, 321 ЦК України).
Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були поєднанні з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України.
Аналізуючи зазначене, враховуючи, що в судовому засіданні встановлено, що відповідач зареєстрований у будинку, позивач є власником вказаного будинку і має правовстановлюючі документи на підтвердження цього, суд вважає, що позовні вимоги доведені та підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 319, 321, 391 ЦК України, Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», Постановою Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1985 року №2 (з наступними змінами) «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», Постановою Пленуму Верхового суду України від 01.11.1996 року №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», ст. ст. 3,10, 11, 58-60, 88,208, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України,
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Макарівська селищна рада Київської області, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та усунення перещкод у здійсненні права розпорядження майном, шляхом зняття фізичної особи з реєстрації місця проживання - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт серії СМ № 468311, виданий Макарівським РВ ГУ МВС України в Київській області, як такими, що втратив своє право користування житловим приміщенням - житловою квартирою № 62 по вул. Проектна, 4 у смт. Макарів Київської області, при цьому припинити його право користування та зняти ОСОБА_2 з реєстраційного обліку місця проживання за вказаною адресою.
Заочне рішення суду за заявою осіб, за відсутності яких воно було ухвалено, може бути переглянуте Макарівським районним судом протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Макарівський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засідання під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на його перегляд після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий А.В.Косенко