Справа № 310/1664/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

22 липня 2016 року Бердянський міськрайонний суд

Запорізької області

в складі: головуючого - судді Крамаренка А.І.

при секретарі - Корнієнко Н.І.

за участі: позивача - ОСОБА_1, представника позивача - ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Бердянської міської ради про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, визнання права власності в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з початку 2008 року вона разом із своєю сім'єю почала проживати в АДРЕСА_2, де проживали її двоюрідний брат - ОСОБА_3, та рідний дядько - ОСОБА_4. Почала проживати, оскільки її дядькові потрібна була допомога у зв'язку з його хворобою. На теперішній час вона продовжує проживати в цьому будинку.

Зазначений будинок був власністю її тітки - ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Після її смерті спірний будинок перейшов до її двоюрідних братів в наступних частках: ОСОБА_6 7/9 часток на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 26.10.1990 року, ОСОБА_3 2/9 часток на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.10.1990 року.

Проте, ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_6 помер. Після його смерті спадщину прийняв батько померлого - ОСОБА_4. Інших спадкоємців першої черги у померлого не було. Оскільки ОСОБА_4 був єдиним спадкоємцем та разом проживав із спадкодавцем на момент його смерті, він не став одразу звертатися до нотаріуса за свідоцтвом про право на спадщину, оскільки вважав, що це зможе зробити у будь-який час.

За своє життя ОСОБА_4 хотів щоб усе успадковане майно дісталось останньому сину ОСОБА_3.

Однак, ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_4 помер. Після його смерті спадкоємцем за законом першої черги став ОСОБА_3, який на момент смерті батька проживав з ним в одному будинку.

ОСОБА_3 не заперечував, що разом з ним проживає вона із своєю родиною. Вона допомагала брату доглядати за будинком, здійснювали косметичний ремонт.

За весь цей час, як виявилось згодом, її брат не оформив свого права на спадщину, оскільки коли він звернувся до юридичної контори, йому пояснили, що оформлення спадщини після смерті батька потрібно здійснювати через суд. Через відсутність коштів її брат до суду не звертався.

ІНФОРМАЦІЯ_4 року помер ОСОБА_3.

Коли вона звернулась до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті брата як спадкоємець п'ятої черги, нотаріусом їй було відмовлено, через пропуск строку на прийняття спадщини, відсутність оригіналів правовстановлюючих документів та відсутність реєстрації за однією адресою із спадкодавцем.

Просила встановити факт постійного проживання ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, разом із своїм сином - ОСОБА_6, за адресою: АДРЕСА_2, на час відкриття спадщини; встановити факт постійного проживання ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року, разом із своїм батьком - ОСОБА_4, за адресою: АДРЕСА_2, на час відкриття спадщини; встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 разом із своїм братом - ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року, за адресою: АДРЕСА_2, на час відкриття спадщини; визнати за ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_1, виданий Бердянським МВ ГУМВС України в Запорізькій області 27.10.2010 року) право власності на житловий будинок АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_3.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник за довіреністю ОСОБА_2 підтримали позовні вимоги, просили позов задовольнити.

Представник Бердянської міської ради подав заяви від 05.04.2016 року №354 та від 13.05.2016 року №434 про розгляд справи у його відсутність.

Свідок ОСОБА_7 пояснила, що проживає за адресою: АДРЕСА_1, та є сусідкою позивача. В будинку АДРЕСА_2 проживав ОСОБА_4 з двома синами: ОСОБА_2 та ОСОБА_2. ОСОБА_8 помер в 2006 році, ОСОБА_4 - в 2008 році. ОСОБА_1 переїхала до будинку після смерті ОСОБА_8, а після смерті ОСОБА_9, проживала постійно у цьому будинку. З 2013 року постійно бачила дітей та чоловіка ОСОБА_1 на подвір'ї. Також бачила, що ОСОБА_1 робила косметичний ремонт будинку.

Свідок ОСОБА_10 пояснив, що проживає за адресою: АДРЕСА_3. В будинку АДРЕСА_2 проживала родина ОСОБА_3 - батько та два сина. Після смерті ОСОБА_4 в будинку почала проживати ОСОБА_1

Свідок ОСОБА_11 пояснила, що проживає АДРЕСА_4. В будинку АДРЕСА_2 проживала родина ОСОБА_4. Після смерті ОСОБА_6, ОСОБА_1 почала проживати в зазначеному будинку, разом з ОСОБА_3 робила поточний ремонт.

Свідок ОСОБА_12 пояснив, що за домовленістю з ОСОБА_1 восени 2015 року робив ремонт в будинку АДРЕСА_2 в м. Бердянську.

Свідок ОСОБА_13 пояснив, що познайомився з ОСОБА_1 в минулому році та на замовлення останньої займався питаннями встановлення котла опалення та облаштуванням санвузла в будинку АДРЕСА_2 в м. Бердянську.

Заслухавши учасників судового засідання, допитав свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини громадянина захищаються судом та відповідно до вимог чинного цивільного процесуального законодавства України кожній особі гарантується право звернення безпосередньо до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

Відповідно до ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно положень ст. 4 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Виходячи із змісту ч. 1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до матеріалів справи, право власності на житловий будинок АДРЕСА_2 в м. Бердянську Запорізької області зареєстровано за: ОСОБА_6 7/9 часток на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 26.10.1990 року; ОСОБА_3 2/9 часток на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.10.1990 року.

ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2.

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4.

Родинні відносини ОСОБА_6, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 підтверджуються Витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження ОСОБА_6 та ОСОБА_3 №6, №2 від 22.01.2016 року, відповідно.

Прийняття спадщини ОСОБА_14 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_6 та прийняття спадщини ОСОБА_3 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_4 в порядку ч. 3 ст. 1268, ст. ст. 1261, 1270 ЦК України підтверджується домовою книгою на житловий будинок АДРЕСА_2 в м. Бердянську, довідками вуличного комітету №26 м. Бердянська від 25.02.2016 року.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У відповідності до ст. 1265 ЦК України у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно. Ступень споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа.

ОСОБА_1 є двоюрідною сестрою померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_3, що підтверджується: Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження ОСОБА_4 №9 від 22.01.2016 року; свідоцтвом про народження ОСОБА_18; свідоцтвом про народження ОСОБА_19, а отже ОСОБА_1 є спадкоємцем п'ятої черги після смерті ОСОБА_3.

За змістом ч.1, ч.2 ст. 1269, ч.1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з часу її відкриття.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

З матеріалів справи вбачається, що постановою приватного нотаріуса Бердянського міського нотаріального округу ОСОБА_17 від 25.02.2016 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через пропущення заявником строку для прийняття спадщини та відсутність реєстрації заявника за однією адресою із спадкодавцем.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України, позивач повинен довести за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст. ст. 57-59 ЦПК України, зазначені ним обставини.

Аналізуючи надані докази, суд приймає до уваги наявні письмові докази, пояснення свідків і приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині встановлення факту її постійного проживання разом із ОСОБА_3 в житловому будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_2, на час відкриття спадщини, та визнання за нею права власності на зазначений будинок в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_3 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Не підлягають задоволенню позовні вимоги ОСОБА_1 в частині встановлення факту постійного проживання ОСОБА_4 разом із ОСОБА_6, померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 року, на час відкриття спадщини, та встановлення факту постійного проживання ОСОБА_3 разом із ОСОБА_4, померлим ІНФОРМАЦІЯ_3 року, на час відкриття спадщини, оскільки дані обставини підтверджуються домовою книгою на будинок АДРЕСА_2 в м. Бердянську.

Керуючись ст. ст. 11, 15, 57 - 61, 212 - 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 разом із своїм братом - ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року, за адресою: АДРЕСА_2, на час відкриття спадщини.

Визнати за ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_1, виданий Бердянським МВ ГУМВС України в Запорізькій області 27.10.2010 року) право власності на житловий будинок АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_3.

Рішення може бути оскаржено через суд першої інстанції до апеляційного суду Запорізької області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А.І. Крамаренко