Справа № 585/2466/16-ц
Номер провадження 2/585/737/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2016 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі

головуючого судді Євтюшенкової В.І.,

з участю секретаря Зубко К.В.,

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: приватний нотаріус Роменського районного нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно та визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить: визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, яким посвідчено право на спадщину ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_4, визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_4 терміном на один місяць з дня набрання рішенням законної сили по даній справі та перерозподілити спадщину між нею та ОСОБА_2 по 1/2 частині кожному від спадкового майна, яке складається із земельної ділянки площею 2,5178 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Дібрівської сільської ради Роменського району.

Вважає, що вона пропустила строк для прийняття спадщини з поважної причини. 01 серпня 2013 року померла її мати ОСОБА_4, яка на момент смерті проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із вищеназваної земельної ділянки. Вона є спадкоємицею за законом після смерті матері. Крім неї, спадкоємцями першої черги за законом є її вітчим, другий чоловік її матері - ОСОБА_2, який прийняв спадщину і отримав свідоцтво про право на спадщину за законом. В грудні 2013 року вона звернулася до приватного нотаріуса Роменського районного нотаріального округу ОСОБА_3 з метою оформлення свого права на спадщину. Проте у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було в усній формі відмовлено з посиланням на довідку Сулимівської сільської ради № 39 від 11.02.2014 року про те, що єдиним спадкоємцем померлої ОСОБА_4 є її чоловік ОСОБА_2 Після того вона перебувала на лікуванні у Дібрівському фельдшерському пункті з 21.04.2014 року по 03.02.2014 року. Вважає поважною причину пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини, так як вона не була обізнаною з точки зору знання чинного законодавства щодо порядку оформлення спадщини після смерті матері. В 2016 році вона звернулася до фахівця в галузі права та отримала розяснення щодо порядку та процедури оформлення спадщини.

У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала і просила їх задовольнити, пояснила, що у грудні 2013 року зверталася до нотаріуса ОСОБА_3 по телефону. Нотаріус ОСОБА_3 відмовила їй в оформленні спадщини, бо у неї не було оригінала Державного акта на земельну ділянку, який знаходився у вітчима, крім того послалась на довідку у якій було зазначено, що єдиним спадкоємцем після матері є ОСОБА_2 Відповідач державний акт давати їй відмовився. Це було вже в 2015 році, тобто більш ніж після півроку після смерті матері. До цього фактично нічого не заважало їй сходити до адвоката і отримати консультацію з приводу оформлення спадщини. Знала, що потрібно було написати заяву до 6 місяців, але усе упиралося в ОСОБА_5, його не було.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнав, пояснив, що після того як його дружина померла, він на другий день у жовтні 2013 року поїхав до адвоката і отримав консультацію про порядок оформлення спадщини. Заповіту дружина не залишила. У березні 2014 року звернувся до нотаріуса та отримав свідоцтво про право на спадщину за законом. Заяву про прийняття спадщини написав до спливу шестимісячного строку з дня смерті спадкодавця. Заперечує проти поділу спадкового майна між ним та позивачкою, оскільки остання за матір'ю не доглядала, йому погрожує. ОСОБА_5 на землю залишився у нотаріуса, оскільки йому було видано свідоцтво про право власності на спадщину, тому не дав акт позивачці, його вже не було, коли вона приїжджала.

Третя особа приватний нотаріус Роменського районного нотаріального округу ОСОБА_3 проти позову заперечувала і пояснила, що вважає, що Свідоцтво про право власності відповідачу видано правомірно, оскільки позивач звернулася до нотконтори після пропуску строку на прийняття спадщини. Відсутність оригіналу Державного акту на спадкову земельну ділянку не перешкодила б прийняттю заяви від ОСОБА_1 про прийняття спадщини, оскільки такі заяви у межах строку приймаються від усіх спадкоємців, але такої заяви позивач не подавала. Довідка, яка видається у зв'язку з оформленням спадкових прав і на яку посилається позивач, взагалі видана після спливу шестимісячного терміну. Якщо ОСОБА_1 по телефону, то отримала б усне роз'яснення з приводу прийняття спадщини. Якщо особа звертається до контори особисто, то завжди дається письмове роз'яснення з приводу оформлення спадкових прав. Вважає, що позивач пропустила строк звернення із заявою про прийняття спадщини не з поважних причин. Хоча вона і надала довідку про те, що хворіла, але у неї було ще п'ять місяців, щоб звернутись із заявою, проте вона цього не зробила, тому свідоцтво і було видано відповідачу як єдиному спадкоємцю, який заявив про своє право на спадщину.

Суд, вислухавши пояснення сторін та третьої особи, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Між сторонами склалися правовідносини з приводу спадкування, які регулюються ЦК України.

Зі свідоцтва про укладення шлюбу І-БП № 333477 від 10.11.1979 року вбачається, що дошлюбне прізвище позивачки ОСОБА_6 (а.с.19).

У свідоцтві про народження позивачки ІІ-УР № 808653 від 15 грудня 1961 року її батьками вказані ОСОБА_6, ОСОБА_7 (а.с.18).

Зі свідоцтва про шлюб І-БП № 086617 вбачається, що 27 липня 2003 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_7 був зареєстрований шлюб, після чого ОСОБА_7 змінила на «Пінькас» (а.с.35).

Зі свідоцтва про смерть І-БП № 230701 вбачається, що ОСОБА_4 померла 01 серпня 2013 року в с. Сулими Роменського району Сумської області (а.с.17).

ОСОБА_8 довідки Дібрівської сільської ради Роменського району № 39 від 11.02.2014 року ОСОБА_4 по день смерті постійно проживала в ІНФОРМАЦІЯ_2. Спадкоємцем на все майно після смерті ОСОБА_4 являється її чоловік ОСОБА_2. який своєчасно вступив в управління та володіння спадковим майном, так як відповідно до п. 3 ст. 1268 ЦК України він постійно проживав зі спадкодавицею на час відкриття спадщини в с. Сулими Роменського району по вул. І Травня,1. Інших спадкоємців немає. Заповіт від імені ОСОБА_4 виконкомом Сулимівської сільської ради не посвідчувався (а.с.21).

25 лютого 2015 року ОСОБА_2 видано Свідоцтво про прав на спадщину за законом, яким посвідченого його право на спадшину після смерті ОСОБА_4, - на земельну ділянку площею 2,5178 га, розташовану на території Дібрівської сільської ради Роменського району, кадастровий номер :02:001:0144 (а.с.14).

ОСОБА_8 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 34139078 від 25.02.2015 року, право власності на спадкове майно земельну ділянку площею 2,5178 га, зареєстровано за ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.16).

Встановлено, що після смерті ОСОБА_4 позивачка в нотаріальну контору із письмовою заявою про прийняття спадщини не зверталася.

Свідки ОСОБА_9М та ОСОБА_10 пояснили, що з приводу причин з яких позивач не оформила спадщину їм нічого не відомо, але про смерть матері їй повідомили вчасно, на похоронах ОСОБА_1 була присутня.

Суд не має підстав для задоволення позову, виходячи з вимог законодавства та судової практики.

ОСОБА_8 ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

При цьому поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, незнання про існування заповіту тощо.

З пояснень позивачки, які вона постійно їх змінювала, вбачається, що поважність пропуску строку звернення до суду полягає в тому, що вона не була обізнана із законодавством про порядок спадкування. У той же час пояснювала, що телефонувала до нотаріуса у грудні 2013 року, тобто в межах строку на подання заяви про прийняття спадщини, чим спростовує свої ж пояснення щодо незнання про порядок прийняття спадщини. Крім цього, вона перебувала на лікуванні з 25.01.2014 року по 03.02.2014 року, про що надала довідку Дібрівського фельдшерського пункту (а.с.20), однак мала можливість протягом попередніх п'яти місяців звернутись до нотаріуса, або надіслати заяву поштою.

Тому суд вважає, що позивач пропустила строк подання заяви про прийняття спадщини не з поважних причин, отже немає підстав для його поновлення і скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане відповідачу.

Відповідно до ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, однак позивачка не надала доказів поважності пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини, а тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст. 1235, 1236, 1262, 1270, 1272 ЦК України, ст.ст. 1, 10, 60, 174, 212 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог повністю.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Сумської області через Роменський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня виготовлення 8 серпня 2016 року повного тексту рішення, особами, які брали участь у справі, але не були присутні при проголошенні рішення - з дня отримання копії рішення.

Суддя: підпис…

Копія вірна:

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_11