Дата документу 29.06.2016 Справа № 554/2533/16-ц
Справа № 554/2533/16-ц
Провадження №2/554/1710/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.06.2016 м.Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого - судді - Січиокно Т.О.

при секретарі - Ромахової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Октябрської районної в м.Полтави ради, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування рішення виконавчого комітету Октябрської районної у м.Полтаві ради,-

в с т а н о в и в:

у квітні 2016 року позивач звернувся до суду з вказаним вище позовом та просить визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Октябрської районної у м.Полтаві ради, як органу опіки та піклування від 10.02.2015 року № 40 «Про надання дозволів на вчинення правочинів» виконавчим комітетом Октябрської районної у м.Полтаві ради, в частині відмови йому в укладенні договору продажу, належної ? частини квартири АДРЕСА_1, право користування якою має малолітня дитина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позов обґрунтований тим, що 16.01.2015 року він звернувся до голови виконавчого комітету Октябрської районної у м.Полтаві ради про надання дозволу на укладення договору продажу належної йому ? частини квартири № АДРЕСА_1. Рішенням від 10.02.2015 року № 40 «Про надання дозволів на вчинення правочинів» виконавчим комітетом Октябрської районної у м.Полтаві ради, як органом опіки та піклування, йому відмовлено в укладенні договору продажу належної йому ? частини вказаної вище квартири, право якою має малолітня дитина ОСОБА_4, у зв'язку з відсутністю згоди між батьками дитини стосовно вчинення даного правочину. Так, 03.08.2005 року за його згодою у даній квартирі було зареєстровано донька співвласника квартири ОСОБА_2 - ОСОБА_3, а 04.12.2010 року зареєстровано малолітню дитину ОСОБА_4, якій він являється дідом.

Вважає дане рішення протиправним, оскільки ним порушено його право власності, так як дитина не є власником даної квартири та її права не порушено, оскільки з огляду на положення ч.4 ст.12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей» посадові особи органів опіки та піклування несуть персональну відповідальність за захист прав та інтересів дітей при наданні дозволу на вчинення правочинів щодо нерухомого майна, яке належить дітям.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_5 позов підтримав, просить його задовольнити з підстав, викладених у ньому.

Представник відповідача ОСОБА_6 заперечив проти задоволення позову, оскільки виконавчим комітетом Октябрської районної у м.Полтаві ради, як органом опіки та піклування, з урахуванням інтересів дитини, на законних підставах відмовлено позивачу в укладенні договору продажу, належної тому ? частини квартири АДРЕСА_1, право користування якою має малолітня дитина ОСОБА_4. Так, в разі продажу частини квартири, право користування якою має дитина, вона втратить це право і її права будуть обмежені.

Третя особа ОСОБА_2, яка одночасно являється представником ОСОБА_3 заперечила проти задоволення позову, будучи згідна з позицією відповідача по справі.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд прийшов до наступного висновку:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 являються в рівних частках співвласниками квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі - продажу квартири від 14.07.2005 року. (а.с.13, 14 - 15).

В даній квартирі з 03.08.2005 року також зареєстровано ОСОБА_3 та малолітня дитина ОСОБА_4, які вселилися у квартиру за згодою власників, як члени їхт сімї.

16.01.2015 року ОСОБА_1 звернувся до голови Октябрської районної в м.Полтава ради із заявою про надання дозволу на укладення договору продажу належної йому 1/2 частини квартири АДРЕСА_1. (а.с.22).

Рішенням виконавчого комітету Октябрської районної у м.Полтаві ради № 40 від 10.02.2015 року «Про надання дозволів на вчинення правочинів» відмовлено ОСОБА_1 в укладенні договору продажу належної йому 1/2 частини квартири № АДРЕСА_1, право користування якою має малолітня дитина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв'язку із відсутністю згоди між батьками дитини стосовно вчинення даного правочину.

Рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 09.02.2012 року визначено порядок користування квартирою № АДРЕСА_1. Виділено у користування ОСОБА_1 житлову кімнату 11,9 кв.м., ОСОБА_2 житлову кімнату площею 17,3 кв.м. Залишено у їхньому спільному користуванні кухню 8 кв.м., ванну кімнату площею 2,6 кв.м., туалет площею 1, 0 кв.м., коридор площею 7,3 кв.м., вбудовану шафу площею 0, 4 кв.м. (а.с.28-29).

Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 13.01.2016 року усунено перешкоди у здійснені права користування квартирою ОСОБА_2 шляхом виселення ОСОБА_7 з неправомірно зайнятого житлового приміщення - квартири № АДРЕСА_1. Зобов'язано ОСОБА_1 усунути перешкоди у здійснені права користування та проживання ОСОБА_3 та її дочці ОСОБА_4 у квартирі АДРЕСА_1 шляхом вселення її (ОСОБА_3) та дитини (ОСОБА_4) до всієї квартири.

Ч. 5 ст.177 СК України органи опіки та піклування можуть відмовити у наданні дозволу на вчинення правочинів щодо нерухомого майна дитини з одночасним зверненням до нотаріуса щодо накладення заборони відчуження такого майна лише у випадках, якщо ними встановлено, що між батьками дитини немає згоди стосовно вчинення правочину щодо нерухомого майна дитини.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей» держава охороняє і захищає права та інтереси дітей під час вчинення правочинів щодо нерухомого майна. Неприпустимо зменшення або обмеження прав і охоронюваних законом інтересів дітей при вчиненні будь-яких правочинів стосовно жилих приміщень. Для здійснення будь-яких правочинів стосовно нерухомого майна, право власності на яке, або право користування яким мають діти, потрібна попередня згода органів опіки та піклування.

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до ст.16 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, жодна дитина не може бути об'єктом свавільного або незаконного втручання в здійснення її права на особисте і сімейне життя, недоторканність житла, таємницю кореспонденції або незаконного посягання на її честь і гідність. Дитина має право на захист закону від такого втручання або посягання.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 статтею цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Так, суд приймає до уваги рішення апеляційного суду Полтавської області від 13.01.2016 року, яким зобов'язано ОСОБА_1 усунути перешкоди у здійсненні права користування та проживання ОСОБА_3 та дочці ОСОБА_4 у квартирі АДРЕСА_1 шляхом вселення її (ОСОБА_3) та дитини ( ОСОБА_4) до всієї квартири.

Із описово - мотивувальної частини даного рішення слідує, що вимога про веселення ОСОБА_3 та неповнолітньої ОСОБА_4 має бути задоволена в повному обсязі, оскільки вселення лише до однієї кімнати у квартирі, що була виділена рішенням суду у користування ОСОБА_2, не вбачається за можливе.

Так, рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 09.02.2012 року в загальному користуванні співвласників квартири залишено: кухню, ванну кімнату, туалет, коридор, а тому вселення позивачки з дитиною необхідно провести до всієї квартири.

Також, колегією суддів взято до уваги, що ОСОБА_3 та неповнолітня ОСОБА_4 з 03.08.2005 року зареєстровані та вселилися у спірну квартиру зі згоди всіх співвласників, як члени їх сім'ї.

Визначення порядку користування квартирою № АДРЕСА_1 було здійснено судом ( рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 09.02.2012 року) уже після вселення ОСОБА_3 та неповнолітньої ОСОБА_4 у квартиру.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що при вчиненні правочину, пов'язаного із відчудженням третім особам частки квартири вказаної вище, буде зменшено та обмежено права і охоронювані законом інтереси дитини ОСОБА_4, якій вона має право користування усім житловим приміщенням, так як при відчудженні дитина не матиме родинних зв'язків з новими власниками частини квартири, а отже втратить право користування всією квартирою.

З цих підстав, суд приходить до висновку, що виконавчим комітетом Октябрської районної у м.Полтаві ради, як органом опіки та піклування, з урахуванням інтересів дитини, на законних підставах відмовлено позивачу в укладенні договору продажу, належної йому ? частини квартири АДРЕСА_1, право користування якою має малолітня дитина ОСОБА_4.

На підставі викладеного, позов до задоволення не підлягає.

Судові витрати суд вирішує у відповідності до ст. 88 ЦПК України, а саме оскільки у задоволенні позову відмовлено, судові витрати стягненню із позивача на користь відповідача не підлягають.

Керуючись ст. ст. 10,11,60,88,208,212-215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

позов ОСОБА_1 до виконавчого комітету Октябрської районної в м.Полтави ради, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування рішення виконавчого комітету Октябрської районної у м.Полтаві ради - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Полтавської області через Октябрський районний суд м.Полтави шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня його проголошення, особою яка не була присутня у судовому засідання в цей же строк з часу отримання його копії.

Суддя Т.О.Січиокно

Повен текст рішення виготовлено суддею 04.07.2016 року.