Номер провадження: 22-ц/785/4225/16
Головуючий у першій інстанції Ільніцька О. М.
Доповідач Парапан В. Ф.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.07.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Одеської області в складі:

Головуючого: судді Парапана В.Ф.

Суддів: Панасенкова В.О., Драгомерецького М.М.

За участю секретаря Колмакова В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Балтського районного суду Одеської області від 06 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про розірвання карткового рахунку, закриття карткового рахунку та стягнення моральної шкоди,- в с т а н о в и л а:

У лютому 2016р. ОСОБА_2 звернувся до суду із зазначеним позовом до публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (далі - ПАТ КБ "ПриватБанк") у якому просив: зобов'язати відповідача негайно закрити банківський картковий рахунок без номера від 07.07.2010р., згідно його заяви від 16.10.2015р. та стягнути з ПАТ КБ »ПриватБанк» на його користь грошову компенсацію завданої моральної шкоди у розмірі 50 000 грн.

Позивач вобґрунтування позову зазначав, що 07.07.2010р. між ним та відповідачем було укладено договір банківського рахунка, на підставі якого йому було видано кредитну картку, на яку зарахувались кредитні кошти. На даний час він повністю погасив заборгованість, виконав рішення Апеляційного суду Одеської області про стягнення з нього кредитної заборгованості. 16.10.2015р. він подав до банку заяву про закриття банківського карткового рахунка, однак банк відмовився закрити цей рахунок, не повідомляючи його про причини відмови, чим порушив вимоги ст. 1075 ЦК України, якою встановлено, що договір банківського рахунка розривається за заявою клієнта у будь-який час.

Заочним рішенням Балтського районного суду Одеської області від 06.04.2016р. у позові відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення його позову,

посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Сторони в судове засідання апеляційної інстанції не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. ОСОБА_2 надав до апеляційного суду заяву у якій просить розглянути справу у його відсутності. З урахуванням положень ч. 2 ст. 305 ЦПК України неявка сторін не перешкоджає розглядові справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами виникли кредитні правовідносини, а не відносини з відкриття банківського рахунку, що позивач не довів, що він повністю виконав зобов'язання за кредитним договором й що дії банку були неправомірними, унаслідок яких йому була завдана моральна шкода.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, становлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.

Судом установлено і це доведено матеріалами справи, що 02.07.2010р. між позивачем та відповідачем було укладено договір, за умовами якого ОСОБА_2 отримав у ПАТ КБ »ПриватБанк» кредит у розмірі 9 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту та платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,05 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, який відповідає строку дії картки (липень 2014р.).

Рішенням Апеляційного суду Одеської області від червня 2014р. стягнуто з позивача на користь відповідача заборгованість за вказаним кредитним договором у сумі 30 495 грн., яка існувала станом на 30.09.2013р.

За правилами ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

В силу положень ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Проте позивач свого обов'язку, передбаченого ст. 60 ЦПК України, не виконав, він не надав суду доказів того, що він повністю виконав зобов'язання за вказаним кредитним договором, що відповідач вчинив стосовно нього неправомірні дії, якими йому була завдана моральна шкода, тому суд першої інстанції законно й обґрунтовано відмовив у задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги вищевикладених висновків не спростовують, а тому колегія суддів не приймає їх до уваги.

Рішення суду є правильним, воно ухвалено у відповідності до положень ст. ст. 212-215 ЦПК України і підстав для його скасування, як про це йдеться мова у апеляційній скарзі, немає.

Відповідно з вимогами ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції обставини справи досліджено повно, а зібраним доказам дана вірна оцінка.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а заочне рішення Балтського районного суду Одеської області від 06 квітня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Судді апеляційного суду Одеської області В.Ф.Парапан

В.О.Панасенков

М.М.Драгомерецький