Справа № 303/305/16-ц
У Х В А Л А

Іменем України

18 квітня 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

судді-доповідача ОСОБА_1

суддів Куштана Б.П., Мацунича М.В.

при секретарі Рогач О.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, інтереси якої представляв ОСОБА_3 на ухвалу Мукачівського міськрайонного суду від 18 лютого 2016 р.,-

в с т а н о в и л а :

Головний державний виконавець МВ ДВС Мукачівського МРУЮ в Закарпатській області Гонак М.М. звернувся до суду з поданням, погодженим з начальником МВ ДВС Мукачівського МРУЮ ОСОБА_4, про визначення частки належної гр. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 у квартирі АДРЕСА_1.

Подання мотивоване тим, що на виконанні у МВ ДВС Мукачівського МРУЮ в Закарпатській області знаходиться виконавче провадження №43256579 з примусового виконання виконавчого листа №807/1286/13-а, виданого 15.07.2013 року Закарпатським окружним адміністративним судом про стягнення з ОСОБА_2 на користь УПФ в м. Мукачеві та Мукачівському районі 250027,96 гривень, виконавчого листа №2/303/1702, виданого 25.07.2013 року Мукачівським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ВТБ ОСОБА_1» 88336,25 гривень, вимоги №ф35у, виданої 07.10.2013 року Мукачівською ОДПІ про стягнення з ОСОБА_2 на користь Мукачівської ОДПІ 3031,41 гривень, виконавчого листа 2-382/2011, виданого 23.02.2011 року Мукачівським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_2 на користь КС «Святий Мартин» 34083,88 гривень, виконавчого листа №807/3864/13-а виданого 17.12.2013 року Закарпатським окружним адміністративним судом про стягнення з ОСОБА_2 на користь Мукачівської ОДПІ 28334,69 гривень, вимоги №ф35у виданої 14.11.2013 року Мукачівською ОДПІ про стягнення з ОСОБА_2 на користь Мукачівської ОДПІ 1194,03 гривень та виконавчого листа (дубліката) №2/303/365/14, виданого 09.10.2014 року Мукачівським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 92839,50 гривень.

У процесі примусового виконання вищевказаного виконавчого провадження №43256579, боржником не вчинено жодних дій спрямованих на його добровільне виконання, останній ухиляється від сплати наявної суми заборгованості.

Державним виконавцем встановлено, що ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_1, а тому, за відсутності у боржника іншого майна, з урахуванням вимог ст.11, пункту 6 статті 52 Закону України "Про виконавче провадження" просив визначити частку ОСОБА_2 у вказаному нерухомому майні, з метою реалізації її в подальшому для виконання рішення суду.

Ухвалою суду подання задоволено.

З цією ухвалою не погодився представник ОСОБА_2 ОСОБА_3, який подав апеляційну скаргу та порушив питання про її скасування та прийняття нової ухвали про відмову у задоволенні подання.

Апеляційна скарга мотивована порушенням судом першої інстанції норм процесуального права.

В судове засідання ні апелянт ні державний виконавець не явились, про причину неявки не повідомили. Враховуючи зазначене та те, що вони належними чином повідомлені про час та місце розгляду справи, що підтверджено відповідними розписками, суд вважав за можливе розглянути справу у їх відсутності та без фіксації судового процесу, що відповідає вимогам ст.197, ч.2 ст.305 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги: до справи не залучено заінтересованих всіх осіб, частку визначеного майна слід виділити, суд визначив частку майна на вимогу № ф35у, що не мав права робити.

Ці доводи є безпідставними.

Вказуючи на залучення заінтересованих осіб, апелянт, по-перше, не вказує конкретно на цих осіб і, по-друге, не підтверджує належними документами про його повноваження на представлення інтересів цих осіб. Зазначені особи є знеособленими і боржник не вправі представляти їх інтереси.

Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд визначив, а не виділив частку боржника в спільному майні, що вимагається ст.379 ЦПК України: питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного виконавця.

Частка майна боржника визначена не на стягнення боргу по вимозі №ф35у, а на підставі наявності зведеного виконавчого провадження, в якому є стягнення по виконавчим листам, виданим по судовим рішенням. Сукупність всіх боргових стягнень у зведеному виконавчому провадженні не є підставою для констатації порушення процесуального законодавства при постановленні оскаржуваної ухвали. Зазначений борговий документ відноситься відповідно до ст.17 ЗУ «Про виконавче провадження» до виконавчого документу, а згідно із ч. 6 ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження" стягнення на майно боржника звертається в розмірі і обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, штрафів накладених на боржника під час виконавчого провадження. У разі якщо боржник володіє майном спільно з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням державного виконавця.

Інших доводів апеляційна скарга не містить.

Керуючись ст.ст.307,312,315 ЦПК України, судова колегія,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_6 М.М. відхилити.

Ухвалу Мукачівського міськрайонного суду від 18 лютого 2016 р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді :