Справа № 171/2448/14-ц
У Х В А Л А

іменем України

26 квітня 2016 року Апостолівський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Чумак Т.А.

за участю секретаря Жандарук В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Апостолове Дніпропетровської області заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення по справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

ОСОБА_1 24.02.2016 року звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення по справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості від 08.12.2014 року, посилаючись на те, що він не згоден з рішенням суду, в зв»язку з чим просить скасувати заочне рішення та призначити справу до розгляду. В заяві відповідач посилається на те, що він не отримував жодної повістки до суду, про судовий процес та судове рішення нічого не знав, копію рішення суду від 08.12.2014 року отримав лише 15.02.2016 року.

В судове засідання відповідач не з»явився, про дату та час розгляду заяви повідомлений належним чином 25.03.2016 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява ОСОБА_1 про скасування заочного рішення не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з»явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

В судовому засіданні встановлено, що позивач звернувся з даним позовом до ОСОБА_1 04.09.2014 року, 08.09.2014 року у справі відкрито провадження та справа призначена до розгляду в судовому засіданні на 13.10.2014 року, про що відповідач повідомлений належним чином, судову повістку отримав 16.09.2014 року (а.с.39, 40). В звязку з неявкою сторін розгляд справи відкладено на 05.11.2014 року, про що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про дату та час слухання справи у встановлений законом строк, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, відповідно до якого судова повістка вручена відповідачу 25.10.2014 року (а.с.41, 43). В звязку з неявкою сторін розгляд справи було відкладено та призначено розгляд справи на 24.11.2014 року року, про що відповідачу направлено судову повістку, яку він отримав 13.11.2014 року (а.с.42, 45). 24.11.2014 року розгляд справи відкладено на 08.12.2014 року, про що сторони у справі біли повідомлені. Відповідач ОСОБА_1 жодного разу в судові засідання не з»явився, заперечень на позов до суду не надав, причину неявки суду не повідомляв.

08.12.2014 року Апостолівським районним судом по даній справі ухвалено заочне рішення, копія якого 20.01.2015 року направлена сторонам. Копія заочного рішення отримана відповідачем ОСОБА_1 07.02.2015 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.54). У встановлений законом строк заява про перегляд заочного рішення від відповідача ОСОБА_1 до суду не надходила, рішення звернуто до виконання.

Відповідно до ч.4 ст. 169 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною. Доказів на підтвердження обставини, що відповідач не з»являвся в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин відповідачем не надано, на підставі чого суд приходить до висновку, що відповідач не з»являвся в судові засідання без поважної причини. Крім того, судом встановлено, що копія заочного рішення отримана відповідачем 07.02.2015 року, із заявою про перегляд заочного рішення відповідач звернувся лише 24.02.2016 року, клопотання про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення відповідачем не надано.

Твердження відповідача про те, що копію вказаного рішення він отримав 15.02.2016 року спростовується матеріалами справи, оскільки, як вбачається зі справи, 15.02.2016 року копія рішення була направлена представнику відповідача ОСОБА_2 на підставі поданої заяви, а відповідач отримав копію рішення 07.02.2015 року.

Твердження відповідача, що позивачем не надано до позову укладеного з ним договору та доказів отримання коштів, є безпідставним, оскільки до позовної заяви надано анкету-заяву відповідача про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 27.05.2011 року та розрахунок заборгованості. Посилання відповідача на ту обставину, що він не зміг реалізувати своє право на застосування позовної давності до вимог позивача в звязку з неповідомленням про судовий розгляд, суд не бере до уваги, оскільки відповідач неодноразово належним чином повідомлявся про дату та час розгляду справи.

Беручи до уваги, що відповідач не посилається на докази, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, суд вважає, що заочне рішення по даній справі не підлягає скасуванню.

Керуючись ст. 232 ЦПК України, суд

постановив:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення по справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишити без задоволення.

Заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя :