Справа № 183/3903/16
Провадження № 2-з/183/74/16
У Х В А Л А

03 серпня 2016 року м. Новомосковськ Дніпропетровської області

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Майної Г. Є.,

з участю секретаря Данильченко Т. В.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Новомосковськ Дніпропетровської області заяву ОСОБА_2 про забезпечення його позову до Приватного підприємства "Транс Логістік", треті особи ОСОБА_3, Товариство з обмеженою відповідальністю "АТБ-інвест" про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

В С Т А Н О В И В:

28 липня 2016 року ОСОБА_2 звернувся до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області із заявою про забезпечення позову у цивільній справі № 183/3903/16, отриману суддею 01 серпня 2016 року.

Заява обґрунтована тим, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення встановлено, що автомобіль MA3-533603, номерний знак НОМЕР_1, належить ТОВ "АТБ-інвест" на підставі права власності, і у той же час відповідно до договору оренди автотранспортного засобу від 01 лютого 2011 року № 102-2011-Т/и знаходиться у користуванні ПП "Транс Логістик", водій якого скоїв ДТП. Зважаючи, що ПП "Транс Логістик" використовує у своїй підприємницькій діяльності чуже майно на праві оренди, а також відсутність бажання у відповідача добровільно відшкодувати шкоду завдану його працівником - обєктивно вказує на реальну можливість утворення відповідачем майнової неспроможності виконати майбутнє рішення суду. У звязку з чим просить суд вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на кошти ПП "Транс Логістик", що знаходяться у банківських установах на суму 321 551,92 грн., а також накласти арешт на обєкт підвищеної небезпеки, яким завдано шкоду - MA3-533603, номерний знак НОМЕР_1, що належить ТОВ "АТБ-інвест", оскільки невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суд.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_1, заяву підтримав в повному обсязі та просив її задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в ній.

Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши заяву про забезпечення позову, матеріали цивільної справи, вважає за необхідне відмовити в задоволенні заяви позивача з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 151, 152 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Позов забезпечується накладенням арешту на майно, що належить відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як роз'яснено у п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Відмовляючи у задоволенні вимог позивача про накладення арешту на кошти ПП "Транс Логістик", що знаходяться у банківських установах на суму 321 551,92 грн., суд виходить з того, що позивачем не надано доказів наявності рахунків у певних банківських установах, а також доказів того, що таке забезпечення позову не створить перешкод господарській діяльності відповідача і не призведе до незворотних наслідків.

Крім того, заявляючи вимоги про накладення арешту на транспортний засіб MA3-533603, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, позивач сам зазначає і це підтверджується матеріалами цивільної справи, що власником зазначеного транспортного засобу є ТОВ "АТБ-інвест", яке залучено до участі у справі в якості третьої особи, а не відповідача.

З урахуванням того, що позов може забезпечуватись накладенням арешту на майно, що належить лише відповідачеві, а транспортний засіб, на яке позивач просить накласти арешт, відповідачеві у даній справі не належить, суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову в цій частині також необхідно відмовити.

Крім того, подана заява не містить належних доказів та аргументів на підтвердження того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Посилання позивача на можливість утворення відповідачем майнової неспроможності виконати майбутнє рішення суду, як обґрунтування необхідності забезпечення позову, суд розцінює, як безпідставні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 151, 152, 210 ЦПК України, суддя,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області апеляційної скарги заявником протягом пяти днів, починаючи з наступного за днем отримання її копії.

Суддя Г.Є. Майна