Справа №578/132/16 Головуючий у суді у 1 інстанції - Косар А.І.
Номер провадження 22-ц/788/891/16 Суддя-доповідач - Кононенко О. Ю.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2016 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Кононенко О. Ю.,

суддів - Семеній Л. І. , Бойка В. Б.

за участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК»

на заочне рішення Краснопільського районного суду Сумської області від 07 квітня 2016 року

у справі за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и л а :

Заочним рішенням Краснопільського районного суду Сумської області від 07 квітня 2016 року позов ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» 10310 грн. 45 коп. заборгованості за кредитним договором № DNH4KS20970163 від 29 вересня 2005 року та 405 грн. 64 коп. судового збору.

В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», посилаючись на порушення судом норм процесуального права, недоведеність обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить зазначене рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

При цьому зазначає, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у стягненні пені та штрафів, які передбачені Умовами надання споживчого кредиту.

Рішення суду в частині задоволення позовних вимог не оскаржується, а тому відповідно до положень ст. 11, ч. 1 ст. 303 ЦПК України в апеляційному порядку не переглядається.

Сторони повідомлені про час і місце розгляду справи в установленому законом порядку, але в судове засідання не з'явились.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи і перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову ПАТ КБ «Приватбанк» та стягнення заборгованості за кредитом та процентами за користування кредитом, суд першої інстанції виходив з того, що Умови надання споживчого кредиту фізичним особам, на які посилається позивач як на підставу своїх позовних вимог про стягненні пені та штрафів, не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами договору від 29 вересня 2005 року, оскільки в матеріалах справи відсутні належні і допустимі докази, які б підтверджували, що саме з цими Умовами була ознайомлена відповідач, підписуючи заяву позичальника.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, оскільки він узгоджується з матеріалами справи та вимогами закону.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 29 вересня 2005 року ОСОБА_4 подала до відділення ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк», заяву позичальника № DNH4KS20970163, чим підтвердила, що підписана заява разом з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) складає між нею і банком кредитно - заставний договір, відповідно до якого відповідач отримала строковий кредит на купівлю товарів народного споживання в сумі 1365,24 грн. на строк 36 місяців, до 29 вересня 2008 року включно, з умовами сплати відсотків за його користування у розмірі 2,09 % у місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, в обмін на зобов'язання позичальника з повернення кредиту, сплати процентів в обумовлених у Заяві та Умовах про надання споживчого кредиту фізичним особам строки, а також сплати комісії, яка зазначена в Умовах. Погашення заборгованості повинно здійснювати в наступному порядку: щомісяця в період сплати, за який приймається період з «10» по «17» число кожного місяця позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 54,59 грн. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також інших витрат згідно з Умовами (а.с. 7-12).

Відповідно до заяви ОСОБА_4, банк відкрив позичальнику рахунок № НОМЕР_1 для зарахування коштів, спрямованих на погашення заборгованості за кредитом, відсотками, винагороді та інших платежах.

Таким чином, між сторонами був укладений кредитний договір, який складається з заяви позичальника № DNH4KS20970163, додатками до якої є Умови надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт).

З розрахунку, наданого банком вбачається, що станом на 12 січня 2016 року заборгованість відповідача за кредитним договором складає 35025,26 грн., яка включає в себе: заборгованість за кредитом у розмірі 1329,74 грн., заборгованість за процентами за користування кредитом у розмірі 8980,71 грн., пеню за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором у сумі 22570,75 грн., а також штрафи відповідно до п. 5.3. Умов та правил надання банківських послуг у виді фіксованої частини штрафу у розмірі 500,00 грн. та процентної складової частини штрафу у розмірі 1644,06 грн. (а.с. 5-6).

Як зазначено в заяві позичальника, згідно з п. 4.2. Умов, при порушенні позичальником зобов'язань з погашення кредиту, він сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 6% на місяць, розрахованих від суми залишку непогашеної заборгованості за кредитом.

Відповідно до п. 3.2.7 приєднаних до позовної заяви Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт), позичальник зобов'язується погасити заборгованість за кредитом в повній сумі, сплатити нараховані за весь період користування кредитом відсотки, винагороду й неустойку (штраф, пеню), не пізніше дати, зазначеній у повідомленні банку, передбаченому п. п. 3.3.1., 3.3.2., 3.3.3 Умов.

При порушенні позичальником будь-якого із зобов'язань, передбачених заявою та п. п. 3.2.2., 3.2.3 Умов, банк має право нарахувати, а позичальник зобов'язується сплатити банку пеню в розмірі 0,15% від суми прострочення платежу, але не менше 1 гривні за кожен день прострочення платежу (п. 5.1 Умов).

Пунктом 5.3. Умов визначено, що при порушенні позичальником строків платежів з будь-якого з грошових зобов'язань, передбачених договором, більше ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Надані позивачем Умови надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт), пунктами 5.1 та 5.3 яких передбачено сплату пені та штрафних санкцій, не містять підпису відповідача.

Судом також встановлено, що у заяві позичальника від 29 вересня 2005 року відсутні дані про те, з якими саме Умовами була ознайомлена ОСОБА_4 Адже зміст пункту 4.2 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам пункту 4.2 заяви позичальника від 29 вересня 2005 року не співпадає.

Отже, суд першої інстанції обґрунтовано вважав, що не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору Умови, які не містять підпису позичальника, а також якщо відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували, що саме ці Умови розуміла позичальник, підписуючи заяву від 29 вересня 2005 року.

Такі висновки суду відповідають правовій позиції, висловленій Верховним Судом України у постанові від 11 березня 2015 року у справі № 6-16цс15, яка відповідно до вимог ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.

Тому правильним є висновок суду першої інстанції про відсутність законних підстав для застосування до ОСОБА_4 відповідальності у вигляді пені в розмірі 22570,75 грн. та штрафів: 500,00 грн. (фіксована частина) і 1644,06 грн. (процентна складова), що безпосередньо передбачено Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт).

Доводи апеляційної скарги ПАТ КБ «ПриватБанк» про протилежне є безпідставними.

Враховуючи викладене, рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині є законним і обґрунтованим, відповідає нормам матеріального та процесуального права, підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, ст. ст. 308, 313, п.1 ч.1 ст. 314, ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» відхилити.

Заочне рішення Краснопільського районного суду Сумської області від 07 квітня 2016 року в оскаржуваній частині залишити без змін.

Ухвала набрала законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді