СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
пр. № 6/759/48/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2016 року Святошинський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Зайця Т.О. при секретарі Ковтун М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві подання Відділу державної виконавчої служби Святошинського РУЮ у м. Києві про примусове проникнення до житла,

В С Т А Н О В И В:

04.01.2016 року старший державний виконавець ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві Гопкало О.Г. звернувся до суду з поданням про примусове проникнення до квартири, загальною площею 54,50 кв. м., житловою площею 28,80 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1, що належить на праві приватної власності ОСОБА_2 Вимоги подання обґрунтовані тим, що постановою державного виконавця відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа Святошинського районного суду м. Києва №2/759/1019/15 про звернення стягнення на квартиру за адресою: АДРЕСА_1, що належить на праві приватної власності ОСОБА_2, в рахунок погашення заборгованості за договором про іпотечний кредит. На адресу боржника направлено постанову про відкриття виконавчого провадження. Боржник в добровільному порядку рішення не виконує, на виклики до державного виконавця не з'являється, при неодноразових відвідуваннях за адресою майна боржника, доступу до квартири надано не було.

Представник ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві в судове засіданні не з'явився, просив проводити розгляд подання за їхньої відсутності.

В силу ч. 2 ст. 376 ЦПК України, суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця. Враховуючи повідомлення державного виконавця про розгляд подання, неявку державного виконавця та наявність у поданні клопотання про розгляд справи за відсутності представника ВДВС, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності державного виконавця.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків.

Встановлено, що 18.05.2015 року Святошинський районний суд м. Києва видав виконавчий лист у справі №2/759/1019/15 (рішення суду від 25.02.2015 року) про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: двокімнатну квартиру, загальною площею 54,50 кв. м., житловою площею 28,80 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що належить на праві приватної власності ОСОБА_2, в рахунок погашення заборгованості за договором про іпотечний кредит від 10.04.2007 №17/02-№/288, укладеного між ТОВ КБ «Арма» та ОСОБА_2, що становить 746 474,96 грн. та судові втирати у розмірі 3 654 грн. (а. с. 62 - копія виконавчого листа).

10.06.2015 року старшим державним виконавцем ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві Гопкало О.Г. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, серії ВП №47817017 (а. с. 63). 10.06.2015 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серії ВП №47817017, якою накладено арешт на предмет іпотеки, а саме: двокімнатну квартиру, загальною площею 54,50 кв. м., житловою площею 28,80 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що належить на праві приватної власності боржнику (а. с. 64).

На адресу боржника, а саме АДРЕСА_1, державним виконавцем було надіслано копію постанови. Конверт повернувся за закінченням встановленого строку зберігання (а. с. 65 - копія конверту).

22.07.2015, 22.12.2015 року державним виконавцем здійснювалися виходи за адресою: АДРЕСА_1. Двері квартири ніхто не відчинив, доступу до квартири для проведення опису надано не було, про що складено акти державного виконавця (а. с. 66, 67).

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України, питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця.

Частиною 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон) передбачено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право: звертатися до суду з поданням про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб.

Відповідно до ч. 5 ст. 25 Закону, копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові. В силу ч. 1 ст. 31 Закону копія постанови про відкриття виконавчого провадження надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

З наданих матеріалів виконавчого провадження вбачається, що документи виконавчого провадження направлялись боржнику за місцезнаходження нерухомого майна, на яке рішенням суду звернуто стягнення. Копія постанови про відкриття виконавчого провадження на адресу реєстрації боржника, яка зазначена в рішенні суду та виконавчому листі, а саме: АДРЕСА_2, не направлялася. Відсутні відомості про те, що боржнику відомо про існування відповідного виконавчого провадження, в результаті чого, останній позбавлений можливості в добровільному порядку виконати рішення суду, з'явитися до ВДВС для надання пояснень, надати квартиру для огляду.

Допущені державним виконавцем порушення вимог Закону (ст. ст. 25, 31) спростовують усі твердження, що зазначені в поданні, оскільки боржнику на адресу проживання не надіслано копії постанови про відкриття виконавчого провадження, він не знає про наявність відповідного виконавчого провадження та необхідність вчинення певних дій, а тому не знав про необхідність з'явитися до держаного виконавця чи надати квартиру для огляду.

За таких обставин державний виконавець не довів законності і обґрунтованості свого подання, матеріали подання не містять належних обґрунтувань для примусового проникнення до житла.

Враховуючи наведені обставини справи, непорушність права приватної власності, гарантованого статтею 41 Конституції України, суд вважає подання необґрунтованим і передчасним, а тому воно не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 376, 208 - 210 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні подання про примусове проникнення до житла.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду м. Києва через районний суд шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

СУДДЯ: Т.О. ЗАЄЦЬ