Справа №461/9598/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2016 року Галицький районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Котельви К.О.,

при секретарі Білоус М.І.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» про стягнення коштів,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до відповідача ПАТ «УкрСибБанк», з участю третьої особи: ОСОБА_4, в якому просить стягнути з відповідача на його користь 36 000, 00 гривень основної суми по гривневому рахунку, 1985,42 гривень як 3 % річних, 26559,10 гривень інфляційних та 11076,04 гривень відсотків за користування вкладів, 677,34 доларів США як 3% річних та 4239,97 доларів США за порушення зобовязань по валютному рахунку №0472.

В обґрунтування поданого позову, з врахуванням уточнень, позивач покликається на те, що 03.10.2013 року вклав в ПАТ «Укрсиббанк» через відділення №864 у м. Львові по вул. В.Великого, 51 14000,00 доларів США, йому було надано картку Master Card №5169 3022 0153 2914 (НОМЕР_1 USD). 23.03.2015 року він звернувся у відділення Банку за отриманням виписки і йому було надано виписки за картковим рахунком клієнта за період з 03.10.2013 по 31.12.2013, з яких вбачається, що 03.10.2013 року на його рахунок поступили вкладені 14000 доларів США, як поповнення готівкою, номер рахунку зазначено 0472, залишок на рахунку 219,04 долара США. З іншої виписки вбачається, що його кошти знімались в банкоматі в період з 24.01.2014 року по 31.01.2014 року, зазначено що через MasterCard Debit №516930****2922 ROMANYK YAROSLAVA, однак така ніякі кошти не знімала, тим більше через MasterCard Debit №516930****2922, оскільки в неї є MasterCard Debit №516930****7282, іншої картки, зокрема №516930****2922 ROMANYK YAROSLAVA не замовляли, її не отримували. Відповідач починаючи із 31.01.2014 року не повернув не йому кошти по 22.09.2015 року, так як станом на 31.01.2014 року на його рахунку нічого вже не було, що в свою чергу вказує на те, що Відповідач прострочив свої зобовязання, він був позбавлений з 31.01.2014 року через банкомат отримати свої кошти в розмірі 13780,96 доларів США.

Окрім цього, 02.10.2013 року він вніс в банк (Відповідачу) 36000,00 гривень на гривневий рахунок №6276, про що засвідчується випискою за картковим рахунком від 23.03.2015 року.

Знову ж таки із даної виписки вбачається, що його кошти були зняті без його волі та відому між 16.11.2013 року та 27.11.2013 року.

Отже, враховуючи вищенаведене та те, що кошти так і не повернуті, просить позов задовольнити.

У судовому засіданні позивач надав пояснення, аналогічні до позову та заяви про уточнення позовних вимог. Просив уточнені позові вимоги задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_2 у судовому засіданні уточненні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_4 у судовому засіданні уточненні позовні вимоги підтримала. Просила позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні вимоги позивача заперечив з підстав, викладених у письмових запереченнях. Просить у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані сторонами по справі докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу ч.1 ст.16 ЦК України.

Судом встановлено, що 03.10.2013 р. ОСОБА_1 вклав у ПАТ «Укрсиббанк» 14000,00 доларів США та йому було видано картку Master Card №5169 3022 0153 2914 (НОМЕР_1 USD). Підтвердженням цього є виписка за картковим рахунком клієнта за період з 01.01.2014 р. по 30.06.2014 р., видана відділенням «Укрсиббанк» від 23.03.2015 р. /а.с.5/.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 25.06.2015 року по справі №461/3897/15-ц позов ОСОБА_1 задоволено частково, стягнуто з Публічного акціонерного товариства «УкрСибБанк» (, МФО 351005) на користь ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, 13780,96 доларів США /а.с.6-9/, однак, відповідачем, починаючи із 31.01.2014 року, не повернуто ОСОБА_1 кошти по 22.09.2015 року, чим відповідач прострочив свої зобовязання.

Окрім цього, 02.10.2013 року ОСОБА_1 вніс в банк 36000,00 гривень на гривневий рахунок №6276, що засвідчується випискою за картковим рахунком від 23.03.2015 року /а.с.4/.

Згідно ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору.

Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно ст.629 ЦК України, договір є обовязковим до виконання сторонами.

Статтею 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» передбачено, що вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Згідно ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Відповідно до ч.1 ст.1066 ЦК України передбачено, що за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Частиною 1 ст.1067 ЦК України визначено, що договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами.

Із змісту ст.1073 ЦК України випливає, що у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з ст. 11 ЦПК України розглядає цивільні справи в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що джерело права при розгляді справ у суді застосовується Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод та практика Європейського суду з прав людини. Відмовляючись видати грошові кошти, які належать на праві власності позивачу, відповідач порушує положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та ст.1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, підписаного та ратифікованого Україною, яка у відповідності до ст. 5 цього ж Протоколу є додатковою статтею Конвенції.

Відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод вказано, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. У порушення цих норм позивач позбавлений права користуватися своїм майном, де у даному випадку майном є грошові кошти, які відповідач до цього моменту так і не повернув.

Частиною 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є підставні.

Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Керуючись ст.ст. 3-11,88,212-215, 224-228 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «УКРСИББАНК» (, МФО 351005) на користь ОСОБА_1 36 000, 00 гривень основної суми по гривневому рахунку, 1985,42 гривень як 3 % річних, 26559,10 гривень інфляційних та 11076,04 гривень відсотків за користування вкладів.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «УКРСИББАНК» (, МФО 351005) на користь ОСОБА_1 677,34 доларів США як 3% річних та 4239,97 доларів США за порушення зобовязань по валютному рахунку №0472.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «УКРСИББАНК» (, МФО 351005) на користь держави судовий збір у розмірі 1558,66 гривень

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 10-ти днів після його оголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя К.О. Котельва