28.04.2016 Справа № 756/3609/16-ц
Справа пр. №2/756/2963/16
ун. №756/3609/16-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 квітня 2016 року Оболонський районний суд міста Києва в складі:
головуючого судді - Великохацької В.В.
при секретарі - Приходько І.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3, Головне територіальне управління юстиції у м. Києві, про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом, -
У березні 2016 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача Київської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3, Головне територіальне управління юстиції у м. Києві, про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом.
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла її мати ОСОБА_4, після смерті якої відкрилась спадщина на спадкове майно, що складається з належної їй на праві власності частини квартири АДРЕСА_1 Згадана квартира належала ОСОБА_4 на праві приватної власності.
ОСОБА_1 зазначила, що ОСОБА_4 на випадок її смерті було складено заповіт від 29.08.2012 року, яким вона заповіла належну їй частину квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_1 Даний заповіт був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Аракелян О.І. і зареєстрований у реєстрі за №1740.
19.06.2015 року позивач звернулася до Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті її матері ОСОБА_4, однак постановою державного нотаріуса Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори Іванець О.О. їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на частину квартири АДРЕСА_1 у зв'язку з невизначеною часткою в спільному праві власності на квартиру та відсутністю реєстраційного посвідчення на вищезазначену квартиру.
Зважаючи на те, що позивач прийняла спадщину у встановленому законом порядку, вона просила суд визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4 право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1
Позивач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлена, подала заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності, проти проведення заочного розгляду справи не заперечувала.
Представник відповідача в судове засідання не з'явився, відповідач про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, про причини неявки в судове засідання свого представника суд не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності останній до суду не надсилав.
За таких обставин та за відсутності заперечень позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.
Представник третьої особи Головного територіального управління юстиції у м. Києві в судове засідання не з'явився, третя особа про час та місце розгляду справи належним чином повідомлялася, про причини неявки в судове засідання свого представника суд не повідомила.
Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлявся, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив.
Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 18.10.2012 року (а.с.12).
Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на спадкове майно, що складається з належної їй на праві власності частини квартири АДРЕСА_1
Судом встановлено, що 28.11.1997 року між ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_1 та ОСОБА_7, ОСОБА_8 було укладено договір міни 3/5 частини квартири АДРЕСА_2 на квартиру АДРЕСА_1, посвідчений державним нотаріусом Шістнадцятої Київської державної нотаріальної контори Дорофеєвою Т.М. (а.с.9).
У згаданому договорі вказано, що право власності на 3/5 частини квартири АДРЕСА_2 належать ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого відділом приватизації державного житлового фонду Харківської райдержадміністрації м. Києва 25.06.1997 року, зареєстрованого в Бюро технічної інвентаризації м. Києва 17.07.1997 року за реєстровим номером 6504.
Таким чином, квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на праві приватної власності на підставі договору міни від 28.11.1997 року. 10.04.1998 року Київським міським бюро технічної інвентаризації було видано реєстраційне посвідчення на квартиру АДРЕСА_1 (а.с.10).
У відповідності до ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.
Ч.2 ст.1236 ЦК України передбачено, що заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини.
На випадок своєї смерті ОСОБА_4 склала заповіт від 29.08.2012 року, яким вона заповіла належну їй частину квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_1 Даний заповіт був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Аракелян О.І. і зареєстрований у реєстрі за №1740 (а.с.11).
Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
За приписами ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.
З матеріалів спадкової справи №414/2013 до майна померлої ОСОБА_4 вбачається, що спадщину після смерті останньої ОСОБА_1 прийняла в установлений ч.1 ст.1270 ЦК України строк та в установленому ст.1268 цього Кодексу порядку.
19.06.2015 року позивач звернулася до Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті її матері ОСОБА_4, однак постановою державного нотаріуса Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори Іванець О.О. їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на частину квартири АДРЕСА_1 у зв'язку з невизначеною часткою в спільному праві власності на квартиру та відсутністю реєстраційного посвідчення на вищезазначену квартиру (а.с.13).
Відповідно до ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).
Згідно з ч.2 ст.372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.
П.12 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 року №7 передбачено, що у разі смерті співвласника приватизованого будинку (квартири) частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними.
Крім того, відповідно до п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" від 22.12.1995 року №20 якщо розмір часток у спільній власності громадян не було визначено і учасники спільної власності при надбанні майна не виходили з рівності їх часток, розмір частки кожного з них визначається ступенем його участі працею й коштами у створенні спільної власності.
Частка учасника спільної сумісної власності визначається при відкритті після нього спадщини. Оскільки праця є основою створення і примноження власності громадян, розмір частки учасника спільної сумісної власності визначається ступенем його трудової участі, якщо інше не випливає із законодавства України. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними.
Договором міни квартири від 28.11.1997 року не було визначено розміри часток ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 у праві власності на квартиру АДРЕСА_1, інших договорів, які б визначали розмір їх часток у праві спільної сумісної власності на вказану квартиру вони не укладали. Також позивачем не надано суду доказів, що її участь у надбанні майна була більшою, ніж у померлої ОСОБА_4
Отож частки співвласників квартири АДРЕСА_1 на момент смерті ОСОБА_4 були рівними та становили по 1/3 частині за кожним із співвласників.
За таких обставин, зважаючи на те, що позивач прийняла спадщину після смерті матері у порядку та в строки, передбачені ст.1268, ч.1 ст.1270 ЦК України, повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити, визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4 право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1
Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст.ст.15, 16, 355, 372, 1233, 1236, 1268, 1269, 1270, 1297 Цивільного кодексу України, та, керуючись ст.ст.4, 10, 11, 60, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до Київської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3, Головне територіальне управління юстиції у м. Києві, про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4 право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду міста Києва через Оболонський районний суд міста Києва шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.В. Великохацька