Справа 206/3156/16-ц
Провадження 2/206/846/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" липня 2016 р. Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючий, суддя Сухоруков А.О.,

при секретарі Ременяк М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі цивільну справу за позовною заявою Моторне (транспортне) страхове бюро України до ОСОБА_1, про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування, -

в с т а н о в и в:

17.12.2015 року від представника позивача до суду надійшла зазначена позовна заява.

Ухвалою Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 31.12.2015 року вказана позовна заява повернута позивачу на підставі ч.2 ст.121 ЦПК України.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 17.05.2016 року вищевказана ухвала скасована та справа передана на новий розгляд.

В обґрунтуванні своїх позовних вимог посилається на те, що 24.09.2012 року о 12 год. 20хв. ОСОБА_1 керуючи автомобілем "Мітсубісі"д.н.з. АЕ4738ВТ у м.Дніпропетровську по вул.Сєрова виїзжаючи з парковки рухаючись заднім ходом скоїла зіткрення із автомобілем "Ауді Q5) д.н.з. НОМЕР_1. При ДТП автомобілі отримали механічні ушкодження. Постановою Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 24.10.2012 року, ОСОБА_2 визнано винною в скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. В результаті ДТП з вини ОСОБА_2 був пошкоджений автомобіль НОМЕР_2, що належить на праві власності ОСОБА_3 Цивільно-правова відповідальність якої була застрахована в ПрАТ "СК Провідна" на підставі полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/8673802, терміном дії по 15.09.2013. Завдана шкода особисто винуватцем ДТП відшкодована не була. У зв`язку із чим МТСБУ було сплачено 14830,37грн., з яких: 14043,29грн., відшкодувань на відновлювальні роботи та 720 грн., послуг аварійного комісара.

На підставі викладеного просять суд стягнути з відповідачки ОСОБА_2 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України грошові кошти в розмірі понесених витрат в сумі 14830,37 грн. та судові витрати по справі в розмірі 1218,00 грн. (а.с.1-3).

В судове засідання представник позивача ОСОБА_4 не з'явилася, надала до суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала (а.с.91).

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась, повідомлялась належним чином, причина неявки суду невідома. 06.07.2016 року через канцелярію Самарського районного суду м.Дніпропетровська надала заперечення проти позовної заяви, відповідно до яких, проти задоволення позовної заяви заперечувала та вважала, що строк позовної давності сплинув, тому що в даному випадку має місце суброгація, тобто заміна сторони у зобов"язанні перехід до страховика права вимоги, яке страхувальник мав до особи, винної в спричиненні шкоди, тому строк позовної давності слід обчислювати не з моменту проведення виплати, а з моменту вчинення ДТП (а.с.94-96).

Суд, дослідивши матеріали, дійшов висновку, що позовну заяву необхідно задовольнити з наступних підстав, встановлених в судовому засіданні.

Судом було встановлено, що 24.10.2012 року постановою Самарського районного суду м.Дніпропетровська ОСОБА_1 визнано винною у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП, а саме ДТП яке мало місце 24.09.2012 року о 12год. 20хв. у м.Дніпропетровську по вул.Сєрова, внаслідок якої автомобіль НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 отримано механічні пошкодження. (а.с.70).

Транспортний засіб Ауді Q5 державний номерний знак АЕ 7337ЕМ належить ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії САЕ828336 від 14.07.2011р. (а.с.73).

Відповідно до звіту №2810/12/МС від 29.10.2012р. про оцінку збитків, розмір матеріальної шкоди за пошкоджений транспортний засіб Ауді Q5 державний номерний знак АЕ 7337ЕМ, складає 16851,95грн. (а.с.74-84).

Згідно зі ст.41 п.41.1 п.п. «а» Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

В силу ст.1.6. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» власники транспортних засобів - юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди, довіреності або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах.

Відповідач на дату дорожньо-транспортної пригоди не виконав вимогу Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів (а.с.11-13).

ОСОБА_3 скориставшись своїм правом передбаченим Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», подала відповідну заяву, як того вимагає ст.35 п.35.1 вказаного Закону, з метою отримання грошового відшкодування за матеріальну шкоду завдану відповідачем. (а.с.69).

Згідно полісу № АВ/8673802 строк дії з 16.09.2012р. по 15.09.2013р. обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 була застрахована в ПрАТ "СК Провідна " (а.с.88).

26.09.2012 року ОСОБА_3 направила до ПрАТ "СК Провідна " повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, що сталася 24.09.2012 року (а.с.85).

Відповідно до ст.11 ЦК України - цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства.

Таким актом є Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який містить спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин.

Статтею 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено право Моторного (транспортного) страхового бюро України відшкодувати у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров'ю та майну третіх осіб під час дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно ст.29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при пошкодженні транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані із відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованому у порядку, встановленому законодавством.

Відповідач відшкодування за завдану матеріальну шкоду добровільно не сплатив та на прохання позивача не відреагував.

В зв'язку з настанням події, передбаченої ст.41. 1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України здійснило виплату відшкодування ОСОБА_3 сплативши ОСОБА_3 в розмірі 14043,29грн., що підтверджується наказом № 3688 від 12.12.2012р. про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих та платіжним дорученням № 1/1-18833 від 13.12.2012р. (а.с.66).

13.12.2012 року Моторне (транспортне) страхове бюро України направило повідомлення ОСОБА_1 про добровільне компенсування витрат з урахуванням витрат на збір документів та визначення розміру шкоди, яка складає 14830,34грн. (а.с.64).

Відповідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

В силу ст.38.2.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно норм ст. 3 ЦПК України кожна особа вправі звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, а в інтересах інших осіб, або державних чи суспільних інтересах лише у випадках, встановлених законом.

Керуючись ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 2 ст. 59 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

В силу ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не потребують доведення при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Статтею 212 ЦПК України, передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Суд вважає, що Моторне (транспортне) страхове бюро України обґрунтовано відповідно до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» здійснило відшкодування шкоди за водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду і не мав договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Таким чином, суд доходить висновку про те, що позов необхідно задовольнити у заявлений позивачем спосіб.

Окрім того суд критично ставиться до заяви відповідача щодо застосування строку позовної давності до спірних правовідносин.

Згідно зі статтею 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до частини шостої статті 261 ЦК за регресними зобов"язаннями перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов"язання.

Відповідно до роз"яснень, які містяться в пункті 11 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" від 01.03.2013 року регресну вимогу може бути пред"явлено протягом трьох років із дати виконання зобов"язання про відшкодування шкоди.

У пункті 27 цієї постанови указано, що при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні відрізняти поняття регрес та суброгація.

Наприклад, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов"язані (заміна активного суб"єкта) зі збереженням самого зобов"язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов"язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. При суброгації перебіг строку позовної давності починається обчислюватися з моменту виникнення страхового випадку, а при регресі того моменту, коли страхових виплатив страхове відшкодування.

Тож твердження відповідача , що у даному випадку має місце суброгація, є хибними.

Як вбачається із відмітки поштового відділення позовна заява МТСБУ надіслана до Самарського районного суду м.Дніпропетровська 11.12.2015 року (а.с.5), тобто до спливу трирічного терміну позовної давності.

Відповідно до ст.88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути із відповідача на користь позивача суму судового збору, у розмірі 1218грн. 00коп.

Керуючись ст.11, 1191 ЦК України, ст. 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ст. ст. 4-8, 10, 11, 18, 57-60, 79, 81, 88, 169, 197, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1, про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування - задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, іпн. НОМЕР_3, на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України, в порядку регресу понесені витрати на виплату страхового відшкодування в сумі 14830,37грн., з яких: 14043,29грн., відшкодувань на відновлювальні роботи та 720 грн., послуг аварійного комісара.

Стягнути із ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, іпн. НОМЕР_3, на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1218,00грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час оголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А.О. Сухоруков