Справа № 1510/4639/12
Провадження № 2/500/1090/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2016 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Баннікової Н.В.

при секретарях Вєлєвій А.Б., Топтигіній О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ізмаїл цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення сум боргу за договором позики від 14.02.2010 р.,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення сум боргу за договорами позики в розмірі 43 260,00 дол. США, з яких 42 000,00 дол. США сума основного боргу, 1 260 дол. США 3% (відсотки) річних від прострочених сум. Свої вимоги мотивує тим, що 14.02.2010 року вона останньому позичила грошові кошти в сумі 21 000,00 дол. США строком - до 31.12.2010 р., про що було складено відповідну розписку. Окрім цього, 21.02.2010 року вона позичила останньому грошові кошти в сумі 21 000,00 дол. США терміном повернення - протягом 90 днів, про що також було складено відповідну розписку. Проте, відповідач у встановлений строк гроші не повернув, від виконання свого обовязку щодо повернення сум позики ухиляється.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 02.08.2016 р. позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення сум боргу за договором позики від 14.02.2010 р. та позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення сум боргу за договором позики від 21.02.2010 р. розєднано в окремі самостійні провадження.

Позивач у судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлен належним чином.

Раніше у судових засіданнях обставини справи не визнавав, оскільки грошові кошти позивача. в позику не брав, боргову розписку від 14.02.2010 р. не писав та не підписував, проти задоволення позовних вимог заперечував.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо відмови у задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

За змістом ч.ч. 3, 4 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 57-60 ЦПК України, суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Так, згідно розпизці від 14.02.2010 р. ОСОБА_2 взяв у борг у ОСОБА_1 в позику грошові кошти в сумі 21 00 дол. США із зобовязанням повернути до кінця 2010 р. (а.с.48).

Відповідно до висновку експерта Кіровоградського відділення Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз від 22.09.2015 р. № 1291 рукописний текст розписки від 14.02.2010 р. про отримання ОСОБА_2 позики від ОСОБА_1 в сумі 21 000 дол. США ( а.с.48) виконаний не ОСОБА_2 , а іншою особою, підпис від імені ОСОБА_2, розташований в розписці від 14.02.2010 р., про отримання ОСОБА_2 позики від ОСОБА_1 в сумі 21 000 дол. США (а.с.48) виконаний не ОСОБА_2, а іншою особою з наслідуванням підпису ОСОБА_2 (а.с.171-178).

Згідно з ч.ч. 1,3 ст. 212, ч.4 ст. 60 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, враховуючи вищевикладене, а саме, що розписка про отримання грошових коштів та підпис у розписці виконані не відповідачем та, оцінюючи зазначені докази, підстав для задоволення позову судом не встановлено.

Керуючись ст.ст.10,11,31,57-60,88,119, 209,212-215,218 ЦПК України, ст.ст. 12,16, 1046, 1047 ЦК України, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення сум боргу за договором позики від 14.02.2010 р. відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт серії МЕ 063485, виданий 13.06.2002 р. Дніпровським РУ МУ МВС України в м. Київ, і.н. НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (паспорт серії КМ 1853999, виданий Ізмаїльським МВ УМВС України в Одеській області 10.09.2013 р., і.н.) судові витрати в сумі 3 019,20 (три тисячі девятнадцять гривень двадцять копійок) грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:(підпис) З оригіналом згідно: Суддя: ОСОБА_3