печерський районний суд міста києва
Справа № 2-4174/12
У Х В А Л А

05 травня 2016 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Цокол Л.І. ,

при секретарі - Сторожук Є. Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на дії начальника Відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ у м. Києві,

В С Т А Н О В И В :

Стягувач ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії «Центрального регіонального управління» звернувся до суду із скаргою і просить поновити строк на звернення до суду, визнати дії начальника Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві протиправною, зобов'язати Відділ примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ у м. Києві передати майно: квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 139,80 кв. м. на реалізацію з метою закриття кредитної заборгованості. Скарга обґрунтована тим, що в порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження» Відділ примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ у м. Києві не здійснює заходів спрямованих на реалізацію арештованого майна боржника ОСОБА_1, яке перебуває в іпотеці.

Під час судового розгляду представник стягувача ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» Хуторянець О.В. підтримав скаргу, просив її задовольнити, звертаючи увагу суду на те, що боржник ОСОБА_1 не проживає у квартирі АДРЕСА_1, яка арештована та є предметом іпотеки, а тому має інше житло. Вказане свідчить про безпідставність посилань суб'єкта оскарження на неможливість реалізації предмета іпотеки .

Суб'єкт оскарження Відділ примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ у м. Києві свого представника для участі в судовому засідання не направив, про час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином.

Боржник ОСОБА_1 про час і місце судового розгляду був повідомлений через свого представника ОСОБА_3, в судове засідання не з'явився, участі представника не забезпечив, поважних причин неявки не повідомив.

Вислухавши пояснення представника стягувача ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» Хуторянець О.В., вивчивши письмові матеріали, слід дійти наступного висновку.

Згідно ст. ст. 383,384 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи. Скаргу може бути подано до суду безпосередньо або після оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби до начальника відповідного відділу державної виконавчої служби.

Згідно ст. 387 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Заочним рішенням Печерського районного суду м. Києва від 08 квітня 2013 року були задоволені вимоги ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 заборгованість по кредиту в розмірі 6 735 773,21грн.

На виконання вказаного рішення видано виконавчі листи. 04 лютого 2015 року начальник відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ у м. Києві повідомив стягувача ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» про відсутність підстав для передачі майна боржника ОСОБА_1 на реалізацію під час виконання вказаного виконавчого провадження, вказуючи на те, що в ході перевірки майнового стану боржника встановлено відсутність будь-якого іншого майна, окрім квартири АДРЕСА_2, не яку можливо звернути стягнення в погашення боргу за виконавчим документом. Отже на вказану квартиру, загальною площею 139,80кв.м., розповсюджується дія Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» (далі -закон) , оскільки це єдине майно боржника та загальна площа такого майна не перевищує 140 кв. м.

Вирішуючи подану стягувачем скаргу суд враховує обставини викладені у рішенні Апеляційного суду м. Києва від 16 грудня 2014 року, зокрема судом було встановлено, що відповідачі отримали споживчий кредит в іноземній валюті, предмет іпотеки є постійним місцем проживання іпотекодавдя ОСОБА_1 , який зареєстрований в квартирі , яку передано в іпотеку. Також судом встановлено, що житлова площа не перевищує межу зазначену в законі.

Будь-яких доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 має інше житло суду не надано.

Акт державного виконавця від 08.10 2014 року, про не проживання боржника в квартирі на яку звертається стягнення, не свідчить про те, що останній має інше постійне місце проживання.

Таким чином колегія суду задовольняючи вимоги ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» про звернення стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_3, що належить ОСОБА_1 в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором в розмірі 6 705 849,04грн. визначеної станом на 07.12.2011р. прийшла до висновку про необхідність застосування мораторію передбаченого вищенаведеним Законом та відстрочила виконання даного рішення до закінчення дії мораторію, встановленого Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Виходячи з викладеного слід визнати те, що дії Відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ у м. Києві в особі його начальника є правомірними, відповідають дійсним обставинам та положенням Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 383-387 ЦПК України, Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», суд -

У Х В А Л И В :

скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на дії начальника Відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ у м. Києві, залишити без задоволення. Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через районний суд протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Суддя Цокол Л.І.