Справа № 366/3156/15-ц Головуючий у І інстанції Тетервак Н. А.
Провадження № 22-ц/780/3863/16 Доповідач у 2 інстанції Журба С. О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді Журби С.О.,

суддів Мережко М.В., Сержанюка А.С.,

за участю секретаря Тимошевської С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Іванківського районного суду Київської області від 11 лютого 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2015 року ОСОБА_3звернулася до суду із зазначеним позовом, який мотивувала наступним:

31 грудня 2014 року ОСОБА_2, керуючи автомобілем ЗАЗ-ПОЗ, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, рухаючись по вулиці Іванківській в селі Розважів Іванківського району Київської області, порушив п.2.3 «б» та п.12.3 Правил дорожнього руху України, внаслідок чого здійснив наїзд на ОСОБА_3 В результаті ДТП остання отримала тілесні ушкодження у вигляді імпресійного перелому латерального відростка правої великогомілкової кістки, які відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості за ознаками тривалого розладу здоров'я.

Вироком Іванківського районного суду Київської області від 16 жовтня 2015 року ОСОБА_2 визнаний винним у скоєнні кримінального правопорушення за ч.1 ст. 286 КК України та засуджений до покарання у вигляді штрафу у розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 гривень, без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Позивач зазначала, що в результаті даної ДТП вона перебувала на лікуванні в Бориспільській ЦРЛ, пройшла стаціонарне лікування з оперативним втручанням у відділенні травматології з 09.02. 2015 року по 23.02. 2015 року з діагнозом імпресійний перелом латерального виростка правої великогомілкової кістки. Вказувала, що за металоконструкцію для остеосинтезу проксимальної частини великогомілкової кістки вона за власний рахунок сплатила 7 580,00 гривень, що підтверджується квитанцією та рахунком №132 від 11.02.2015 року. Крім того за час перебування в лікарні вона за власні кошти купувала медичні препарати, які необхідні були під час операції та в післяопераційний період. Загальний розмір збитків, які їй було завдано діями ОСОБА_2, становив 11 314 грн.77 коп. Крім того позивач зазначала, що внаслідок неправомірних дій відповідача вона отримала психічний та психологічний стрес, який продовжується до цього часу, терпіла фізичну біль та моральні страждання через порушення життєвих зв'язків, сталого життєвого устрою, необхідності тривалої реабілітації.

З урахуванням уточнення позовних вимог позивач просила суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь матеріальну шкоду в розмірі 11 314 гривень77 копійок та моральну шкоду в розмірі 50 000,00 гривень.

Заочним рішенням Іванківського районного суду Київської області від 11 лютого 2016 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено.

Частково не погоджуючись із вказаним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, неповноту та неправильність встановлення обставин, що мають значення для справи, просить рішення суду першої інстанції в частині відшкодування моральної шкоди змінити, стягнувши з нього на користь позивача моральну шкоду у розмірі 5000,00 грн. Обґрунтував скаргу тим, що розмір стягнутого з нього відшкодування моральної шкоди є несправедливим.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до наступних висновків:

У відповідності до положень ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів прийшла до висновку, що підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

У відповідності до положень ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода серед іншого полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Усі вищевказані обставини були належним чином оцінені судом першої інстанції при розгляді справи, за результатами чого він дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та справедливість заявленого позивачем розміру відшкодування спричиненої їй протиправними діями відповідача моральної шкоди. З наведеними висновками суду першої інстанції в повній мірі погоджується й колегія суддів апеляційного суду, вважаючи їх виваженими та обґрунтованими. При цьому відповідачем ні у своїй апеляційній скарзі, ні під час її розгляду не було належним чином доведено обґрунтованості своїх посилань щодо неспівмірності розміру призначеного відшкодування тим моральним стражданням, що понесла позивач.

З урахуванням викладеного колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про те, що суд першої інстанції, розглядаючи спір, належно дослідив і оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, а тому передбачених законом підстав для скасування рішення суду при апеляційному розгляді не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Заочне рішення Іванківського районного суду Київської області від 11 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий С.О.Журба

Судді: М.В. Мережко

А.С. Сержанюк