Провадження № 2-о/127/46/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.01.2016 Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді: Овсюка Є. М.

при секретарі: Олійник І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці справу за заявою ОСОБА_1, з участю заінтересованої особи управління Пенсійного Фонду України в м.Вінниці про встановлення факту,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою з участю заінтересованої особи управління Пенсійного Фонду України в м.Вінниці про встановлення факту.

Заява мотивована тим, що як вбачається із нагородного листа щодо присвоєння почесного звання "Заслужений раціоналізатор Української РСР" від 19.06.1990 року заявнику, в правому верхньому куті нагородного листа є наявність відтиску мокрого штампу фіолетового кольору, на якому значиться напис - за даними картотеки відділу нагород Президії Верховної Ради Української РСР тов. ОСОБА_1 нагороджений Почесною Грамотою і Грамотою Президії Верховної Ради, почесне звання не присвоєно. Дата 19.06.1990 року підпис картотекар. Однак, незважаючи на фактичну обставину, яка зафіксована нагородним листом з мокрим відтиском штампу щодо нагородження Почесною Грамотою Президії Верховної Ради Української РСР, Почесної Грамоти або Грамоти Президії Верховної Ради Української РСР - заявник не отримав. Згідно Закону України «Про пенсії за особливі заслуги перед Україною», особам відзначеним Почесною Грамотою Президії Верховної Ради Української РСР або Грамотою Президії Верховної Ради Української РСР, призначаються пенсій за особливі заслуги перед Україною. Державна реєстрація є обов'язковим елементом, яка засвідчує дійсність нагородного листа і є правоутворюючим елементом та створює презумцію права на нагороду. Наведене змусило заявника звернутися до суду з даною заявою.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 підтримав заяву, обґрунтовуючи її викладеними в ній обставинами, просив суд її задоволити.

Представник управління Пенсійного Фонду України в м.Вінниці в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про розгляд повідомлявся завчасно та належним чином. Суд, вирішив розглянути справу у його відсутність.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви і наявність підстав для її задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, стосовно інших фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Поскільки помилка органу який видав нагородний лист щодо присвоєння почесного звання «Заслужений раціоналізатор Україської РСР» в нинішній час не може бути виправлена, справа розглядається в порядку окремого провадження.

По справі встановлено, що згідно нагородного листа від 20.04.1990 року ОСОБА_1 електрика Вінницької фабрики індивідуального пошиття і ремонту трикотажних виробів було представлено до присвоєння почесного звання «Заслужений раціоналізатор Української РСР».

Як вбачається із нагородного листа, оригінал якого було оглянуто в судовому засіданні, щодо присвоєння почесного звання "Заслужений раціоналізатор Української РСР" від 19.06.1990 року, в правому верхньому куті нагородного листа є наявність відтиску мокрого штампу фіолетового кольору, на якому значиться напис - за даними картотеки відділу нагород Президії Верховної Ради Української РСР тов. ОСОБА_1 нагороджений Почесною Грамотою і Грамотою Президії Верховної Ради, почесне звання "Заслужений раціоналізатор Української РСР" не присвоєно. Дата 19.06.1990 року підпис картотекар.

Згідно відповіді Центрального державного архіву ВОВ України від 24.12.2015.року № 796 у переглянутих документах Верховної ради Української РСР за 1990 р. нагородного листа про представлення ОСОБА_1 до присвоєння почесного звання «Заслужений раціоналізатор Української РСР» не виявлено, але не спростовується факт нагородження ОСОБА_1 Почесною Грамотою і Грамотою Президії Верховної Ради.

Оскільки в судовому засіданні підтверджено те, що ОСОБА_1 нагороджений Почесною Грамотою і Грамотою Президії Верховної Ради на що вказує відповідний штамп за підписом картотекаря 19.06.1990 року без вручення цієї нагороди, тобто відбулась державна реєстрація, яка посвідчує дійсність присвоєння ОСОБА_1 нагородного листа без присвоєння звання «Заслужений раціоналізатор Української РСР», а тому його вимоги про встановлення факту нагородження підлягають до задоволення.

Згідно ст. 1 п. 6 Закону України «Про пенсії за особливі заслуги перед Україною» пенсії за особливі заслуги перед Україною встановлюються громадянам України: особам, відзначеним почесним званням України, колишніх Союзу РСР та Української РСР "заслужений", державними преміями України, колишніх Союзу РСР та Української РСР, нагородженим одним із орденів України або колишнього Союзу РСР, Почесною грамотою Президії Верховної Ради Української РСР або Грамотою Президії Верховної Ради Української РСР, а також особам, яким до 1 січня 1992 року було встановлено персональні пенсії союзного чи республіканського значення.

Відповідно до ст.. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З врахуванням наведеного, суд дійшов до переконання про наявні в справі доказів для задоволення вимог заяви.

З врахуванням наведеного, керуючись ст..ст. 57-61, 212-215, 218, 234, 256 ЦПК України, ст. 1 Закону України «Про пенсії за особливі заслуги перед Україною »,

В И Р І Ш И В:

Заяву задоволити.

Встановити факт, належності нагородного листа ОСОБА_1

та фактичну державну реєстрацію нагородного листа, за даними картотеки відділу нагород Президії Верховної Ради Української РСР, щодо нагородження ОСОБА_1 Почесною Грамотою Президії Верховної Ради Української РСР від 19.06.1990 року.

Рішення набирає законної сили, якщо протягом 10 днів з дня його проголошення не була подана апеляційна скарга.

Суддя: