Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/90/16 Головуючий у суді І-ї інстанції Гонтаренко Т. М.
Доповідач Кривохижа В. І.
УХВАЛА

Іменем України

12.01.2016 Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області в складі:

Головуючої: Кривохижі В.І.

Суддів: Сукач Т.О. Мурашка С.І.

при секретарі Савченко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до виконавчого комітету Великоандрусівської сільської ради та Великоандрусівської сільської ради Світловодського району, третя особа: ОСОБА_3 про визнання недійсними та скасування рішень, за апеляційною скаргою ОСОБА_2, інтереси якого представляють ОСОБА_4 та ОСОБА_5, на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21 жовтня 2015 року,-

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2015 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до виконавчого комітету Великоандрусівської сільської ради та Великоандрусівської сільської ради Світловодського району, третя особа: ОСОБА_3 про визнання недійсними та скасування рішень.

Збільшивши та уточнивши вимоги, просив визнати недійсними та скасувати: рішення виконавчого комітету Андрусівської сільської ради народних депутатів №73 від 26 грудня 1997 року в частині передачі у приватну власність ОСОБА_7 земельної ділянки; рішення виконавчого комітету Великоандрусівської сільської ради народних депутатів №10 від 19 березня 1996 року „Про приватизацію земельних ділянок» в частині передачі у приватну власність ОСОБА_7 земельної ділянки площею 0, 17 кв.м., що знаходиться АДРЕСА_1; рішення Великоандрусівської сільської ради №260 від 12 жовтня 2009 року «Про затвердження рішень виконавчого комітету сільської ради про приватизацію земельних ділянок»; рішення Великоандрусівської сільської ради №7 від 30 грудня 1994 року «Про надання повноважень виконкому Великоандрусівської сільської ради народних депутатів щодо розпорядження землею».

Зазначав, що рішенням правління колгоспі імені Леніна с.В.Андрусівка Світловодського району від 06 лютого 1987 року №5 йому була надана земельна ділянка по АДРЕСА_2 розміром 0,08 га на будівництво житлового будинку та господарських споруд. Відповідно до довідки виконавчого комітету Великоандрусівської сільської ради №49 від 15 лютого 1999 року згідно рішення виконкому від 18 вересня 1987 року провулок Шкільний було перейменовано у АДРЕСА_1. На виділених йому земельних ділянках: по АДРЕСА_1, у період 1985 -1990 років ним збудовано будинок; по АДРЕСА_2 протягом 1993 - 2012 років ним будувався будинок, на сьогоднішній день готовністю 80 відсотків. У подальшому збудованому ним будинку за адресою: АДРЕСА_2 було присвоєно поштову адресу: АДРЕСА_2. У будинку АДРЕСА_1 він мешкав разом зі своїм братом ОСОБА_7, яким помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

При розгляді іншого спору щодо визнання права власності на спадкове майно йому стало відомо, що згідно рішення виконавчого комітету В.Андрусівської сільської ради Світловодського району від 26 грудня 1997 року №73 земельна ділянка, на якій розташовані збудовані ним будинки, була передана у власність ОСОБА_7, а факт такої передачі земельної ділянки розміром 3774.6 кв.м. ніби то підтверджується копією державного акту на право власності на землю від 22 березня 2002 року серії НОМЕР_1.

19 березня 1996 року виконавчим комітетом Великоандрусівської сільської ради, який не був наділений відповідними повноваженнями, було винесено рішення №10 «Про приватизацію земельних ділянок», згідно додатку до рішення якого ОСОБА_7 планувалося передати земельну ділянку площею 0.17 га за адресою: вулиця Дикого, без врахування факту використання ним (позивачем) земельної ділянки, виділеної йому колгоспом імені Леніна, та будівництва будинку.

Крім того, йому стало відомо про винесення Великоандрусівською сільською радою рішення від 12 жовтня 2009 року №260 «Про затвердження рішень виконавчого комітету сільської ради про приватизацію земельних ділянок», яке не приймалось.

Також із рішення суду першої інстанції від 21 квітня 2015 року йому стало відомо про порушення його права рішенням Великоандрусівської сільської ради №7 від 30 грудня 1994 року «Про надання повноважень виконкому Великоандрусівської сільської ради народних депутатів щодо розпорядження землею», оскільки йому відмовлено у задоволенні позову про скасування державного акту на земельну ділянку, виданого ОСОБА_7 на підставі, як він вважав, законності передачі повноважень сільською радою виконавчому комітету, щодо питань розпорядження землею.

Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21 жовтня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Суд дійшов висновку про те, що оскаржувані ОСОБА_2 рішення не порушують його право, оскільки земельна ділянка по АДРЕСА_1 йому у користування чи власність не передавалась. Відсутні у ОСОБА_2 і правовстановлюючі документи на будь-яку будівлю за цією адресою.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду через порушенням норм матеріального та процесуального права з ухваленням нового про задоволення позову. Зазначається, зокрема, що суд не дав оцінки доказам, що були надані позивачем, не наведено мотиви, з яких не прийняв їх до уваги, перекручено показання свідків. В той же час суд не взяв до уваги докази того, що у позивача згідно погосподарської книги перебувала у користуванні земельна ділянка площею 0,10 га по АДРЕСА_2, яка знаходиться у межах земельної ділянки, на яку видано державний акт на підставі рішення №73 від 26 грудня 1997 року, та саме ним будувався будинок за даною адресою.

У письмових запереченнях проти доводів апеляційної скарги Великоандрусівська сільська рада посилалась, зокрема, на те, що нею не надавалась позивачу у власність чи користування земельна ділянка по АДРЕСА_1 і ця земельна ділянка не пов»язана будь-яким чином з провулком Шкільним. Матеріали діловодства та архіву сільської ради не містять будь-яких даних про те, що в селі офіційно присвоювалась назва провулку Шкільний, оскільки провулок не може бути перейменований у вулицю - це різні архітектурні утворення. Повноваження щодо надання земельних ділянок було делеговане виконавчому комітету відповідно до вимог п.34 ч.1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Заперечуючи проти доводів апеляційної скарги, представник третьої особи посилався, зокрема, на те, що жодного доказу надання ОСОБА_2 земельної ділянки по АДРЕСА_1 чи документів про ведення будівництва, на право власності чи право користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 матеріали справи не містять. Судовими рішеннями в інших цивільних справах встановлено, що державний акт на право власності на землю на ім»я спадкодавця ОСОБА_7, рідного брата-близнюка позивача, є правовстановлюючим документом, який є підставою для отримання його донькою ОСОБА_3 цієї землі у спадщину. Факт того, що державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 був виданий у 2002 році ОСОБА_7 на законних підставах відповідно до діючих на той час нормативних актів підтверджується матеріалами цивільної справи №401/4408/13ц. Судові рішення у адміністративній справі також підтверджують відсутність у ОСОБА_2 будь-яких речових прав на майно (землю, будівлі) по АДРЕСА_1 та по АДРЕСА_2 в с.В.Андрусівка Світловодського району.

Позивач та його представники ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з»явилися у судове засідання та покинули його до закінчення розгляду справи. Відповідачі належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення, в судове засідання не з»явилися, Великоандрусівська сільська рада просила розглядати справу без участі представника, що відповідно до ч.2 ст.305 ЦПК України не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши доповідача, пояснення представника третьої особи ОСОБА_8, який заперечував проти доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Судом встановлено і матеріалами справи підтверджується, що згідно виписки із рішення правління колгоспу імені Леніна с.Велика Андрусівка Світловодського району Кіровоградської області №5 від 06 лютого 1987 року надано ОСОБА_2 земельну ділянку розміром 0.08 га на будівництво житлового будинку та господарських споруд, розташовану по АДРЕСА_2 в с.Велика Андрусівка Світловодського району (а.с.9 т. 1), а згідно виписки із рішення правління колгоспу імені Леніна від 26 жовтня 1987 року рекомендовано зборам уповноважених колгоспників наділити присадибну ділянку ОСОБА_7 « 0,17 га під огород біля будинку, який побудував» (а.с.114 т.2).

На підставі дослідженої у судовому засіданні довідки В.Андрусівської сільської ради від 27 березня 2014 року було встановлено, що згідно погосподарської книги №14 (особовий рахунок НОМЕР_2(2011-2015 роки) ОСОБА_2 зареєстрований та проживає в с.В.Андрусівка Світловодського району Кіровоградської області по АДРЕСА_2»з» (а.с.64 т.1).

Матеріалами справи підтверджується, що рішенням цього ж суду від 21 листопада 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційної інстанції від 12 березня 2014 року, у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення від права на спадкування за законом та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Світловодського нотаріального округу ОСОБА_9, про визнання права власності на спадкове майно, позов ОСОБА_2 залишено без задоволення, зустрічний позов ОСОБА_3 задоволено частково, а саме: за нею визнано право власності на житловий будинок з надвірними будівлями в с.В.Андрусівка Світловодського району Кіровоградської області по АДРЕСА_1; право власності на земельну ділянку по АДРЕСА_1 площею 3774.6 кв.м для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та ведення особистого селянського господарства в межах згідно з планом відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 та інше нерухоме та рухоме майно (а.с.168-177 т.1).

Рішенням цього ж суду від 4 грудня 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду від 12 березня 2014 року, у справі за позовом ОСОБА_2 до Великоандрусівської сільської ради, третя особа без самостійних вимог ОСОБА_3 про визнання права власності на самочинне будівництво, у позові ОСОБА_2 про визнання права власності на самочинне будівництво, а саме: АДРЕСА_2, площею 110 м 2, який розташований по АДРЕСА_2 в селі В.Андрусівка Світловодського району, - відмовлено (а.с.178-182 т.1).

Також рішенням цього ж суду від 24 жовтня 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду від 15 січня 2014 року, у справі за позовом ОСОБА_2 до Великоандрусівської сільської ради, третя особа ОСОБА_3 про визнання права власності на самочинне будівництво, у позовних вимогах ОСОБА_2 про визнання права власності на самочинне будівництво на будинок АДРЕСА_1 в с.В.Андрусівка Світловодського району загальною площею 173.3 кв.м, - відмовлено (а.с.183-185 т.1).

Рішенням суду першої інстанції від 23 жовтня 2014 року, яке набрало законної сили, у справі за позовом ОСОБА_2 до Великоандрусівської сільської ради, ОСОБА_3, третя особа реєстраційна служба Головного управління юстиції у Кіровоградській області про визнання права власності на житловий будинок, відмовлено у позовних вимогах про визнання за ОСОБА_2 права власності на житловий АДРЕСА_1 по АДРЕСА_2 в с.В.Андрусівка (а.с.193-194 т.1).

Рішенням суду першої інстанції від 21 квітня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду від 23 липня 2015 року та ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 жовтня 2015 року, у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи - Великоандрусівська сільська рада, управління Держземагенства у Світловодському районі про визнання недійсними та скасування державного акта на право приватної власності на землю, свідоцтв про право власності на земельні ділянки, позовні вимоги ОСОБА_2 залишено без задоволення (а.с.201-204 т.1, 193-200 т.2).

Згідно державного акту на право приватної власності на землю серія НОМЕР_1, виданого 23 березня 2002 року, ОСОБА_7 на підставі рішення виконавчого комітету Андрусівської сільської ради від 26 грудня 1997 року №73 передано у приватну власність земельну ділянку площею 3774.6 кв.м., яка розташована на території с.Велика Андрусівка Великоандрусівської сільської ради. Землю передано для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) та ведення особистого селянського господарства. Акт зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за НОМЕР_3(а.с.10 т.1).

Правильним є посилання суду першої інстанції, що порядок складання та видачі державного акта передбачений чинною на той час Інструкцією «Про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею», затвердженою наказом Державного комітету України по земельним ресурсам від 04 травня 1999 року №43 в редакції від 19 лютого 2002 року.

Згідно з п.1 ст.9 ЗК України (1990 року в редакції від 22 червня 1993 року), передача земельних ділянок у власність, надання їх у користування, в тому числі на умовах оренди, у порядку, встановленому ст.ст.17, 19 цього Кодексу належить до відання сільських, селищних і міських районного підпорядкування Рад народних депутатів у галузі регулювання земельних відносин на їх території.

Відповідно до п.34 ч.1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» ( в редакції від 21 травня 1997 року) передбачено, що вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин є виключно компетенцією сільських, селищних, міських рад.

У даному випадку рішенням сесії Великоандрусівської сільської ради народних депутатів №7 від 30 грудня 1994 року «Про надання повноважень виконкому Великоандрусівської сільської ради народних депутатів щодо розпорядження землею» вирішено передати виконкому Великоандрусівської сільської ради народних депутатів повноваження щодо передачі земельних ділянок громадянам у приватну власність та користування (в тому числі і оренду) і вилучення земель в межах компетенції сільської ради і на основі чинного законодавства (а.с.77-78 т.2).

Тому обґрунтованим є висновок суду про те, що, приймаючи рішення 26 грудня 1997 року №73 про передачу земельної ділянки у приватну власність ОСОБА_7, як і рішення від 19 березня 1996 року №10 «Про приватизацію земельних ділянок», виконавчий комітет Великоандрусівської сільської ради Світловодського району діяв в межах повноважень, наданих йому сільською радою, що відповідало вимогам п.34 ч.1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (а.с. 10, 23 т.1).

Також відповідно до цих вимог Закону Великоандрусівською сільською радою було прийняте рішення №260 від 12 жовтня 2009 року «Про затвердження рішення виконавчого комітету сільської ради про приватизацію земельних ділянок», якими вирішувалось питання регулювання земельних відносин (а.с.51 т.1).

Безпідставними та такими, що не відповідають дійсності є доводи позивача щодо отримання ним земельної ділянки по вулиці Дикого внаслідок перейменування провулку Шкільного в АДРЕСА_1, оскільки рішенням виконкому В.Андрусівської сільської ради від 18 вересня 1987 року було надано назву новій АДРЕСА_1 (а.с.12 т.1).

Правильна оцінка дана судом і щодо зазначення позивачем адреси земельної ділянки та будинку по АДРЕСА_2, 34»з», що також не свідчить про відношення її до земельної ділянки по АДРЕСА_1.

Крім того, згідно наданої у суді апеляційної інстанції ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 17 листопада 2015 року відхилена апеляційна скарга ОСОБА_2 та залишена без змін постанова суду першої інстанції від 16 вересня 2014 року, якою скасовано рішення виконкому В.Андрусівської сільської ради №12 від 24 березня 2014 року, яким по заяві ОСОБА_2 була присвоєна поштова адреса житловому будинку по АДРЕСА_2, в той час як власником земельної ділянки була ОСОБА_3, отримавши її у порядку спадкування (а.с.201-205 т.2).

Таким чином, будь-яких переконливих і безспірних доказів на підтвердження обставин, з якими як з юридичним фактом пов»язувались матеріально-правові вимоги, позивачем не надано, не містять їх і матеріали справи, а обставини, на які позивач та його представники посилались, не є достатніми для висновку про наявність цивільно-правових підстав для визнання недійсними та скасування вищезазначених рішень виконкому та сільської ради.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України та ст.15 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

З урахуванням викладеного, суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що оскаржувані позивачем рішення не порушують його право, оскільки земельна ділянка по АДРЕСА_1 в с.В.Андрусівка Світловодського району йому у користування чи власність не передавалась та відсутні у нього і правовстановлюючі документи на будь-яку будівлю за цією адресою.

Посилання у судовому засіданні та апеляційній скарзі на копію рішення правління колгоспу імені Леніна №9 від 1 березня 1995 року, копії довідок виконкому сільської ради від 15 лютого 1999 року, документів щодо будівництва будинку, як і інших, висновків суду не спростовує.

Відповідно до ч. 1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст.58 ЦПК України).

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст.59 ЦПК України).

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції (ч.1 ст.303 ЦПК України).

Суд першої інстанції повно і всебічно з'ясував обставини справи, дав їм належну правову оцінку і дійшов обґрунтованого висновку про відсутність передбачених законом підстав для визнання недійсними та скасування зазначених рішень. Його висновки сумніву не викликають.

Тому не ґрунтуються на законі та є безпідставними доводи скарги, які не є істотними та не містять посилань на докази, які б спростовували висновки суду першої інстанції, вони були предметом розгляду в судовому засіданні і їм дана належна оцінка.

Інші її доводи також не дають підстав для висновку про порушення або неправильне застосування судом норм матеріального або процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Надані сторонами докази, в тому числі і письмові, показання свідків, оцінені судом відповідно до вимог ст.ст.10, 60, 212 ЦПК України.

Рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, вимоги матеріального і процесуального права при розгляді справи додержано. В межах доводів апеляційної скарги та заявлених позивачем вимог підстав для його скасування або зміни не встановлено (стаття 308 ЦПК).

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу відхилити, а рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуюча:

Судді: