пр. № 6/759/128/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2016 року Святошинський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: Борденюка В.В.,

при секретарі: Трегубенку М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання ВДВС Святошинського РУЮ в м. Києві про примусове входження до житлового приміщення,

ВСТАНОВИВ:

Старший державний виконавець ВДВС Святошинського РУЮ в м. Києві звернувся до суду з поданням в якому просить, винести ухвалу про примусове входження до квартири АДРЕСА_1, де зареєстрований боржник ОСОБА_1, посилаючись на те, що на виконанні у ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві знаходиться зведене виконавче провадження № 45346674 по виконанню виконавчого листа № 2/759/4963/13 виданого 12.02.2014 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_3 суми боргу у розмірі 7 977,41 грн., посилаючись на те, що боржник ухиляється від надання державному виконавцеві можливості здійснити перевірку його майнового стану за вищевказаною адресою, що підтверджується актами державного виконавця. На неодноразові виходи державного виконавця за адресою боржника з метою перевірки майнового стану боржника, доступу державному виконавцю до квартири не було надано про що були складені відповідні акти.

Представник стягувача у судове засідання не з'явився.

Заявник та боржник у судове засідання не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що подання не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України, питання про примусове проникнення до житла боржника-фізичної особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця негайно, без виклику чи повідомлення сторін чи інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Як встановлено в судовому засіданні, на виконанні у ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві знаходиться зведене виконавче провадження № 45346674 по виконанню виконавчого листа № 2/759/4963/13 виданого 12.02.2014 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_3 суми боргу у розмірі 7 977,41 грн.

17.02.2014 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №2/759/4963/13, якою боржнику надано строк для добровільного виконання рішення суду в семиденний термін з дня винесення постанови.

Згідно п. 4.1.1 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №74/5 від 15.12.1999 року, державний виконавець, починаючи виконувати рішення, повинен пересвідчитись, чи отримана боржником копія постанови про відкриття виконавчого провадження і чи здійснені ним дії, спрямовані на добровільне виконання рішення у встановлений постановою строк.

Як вбачається з матеріалів подання, доказів на підтвердження вручення боржнику вказаної постанови боржнику останні не містять.

Таким чином суд приходить до висновку про безпідставність посилань державного виконавця на те, що боржник ухиляється від виконання обов'язків у виконавчому провадженні покладених на нього законом, зокрема, виконання рішення суду у добровільному порядку, оскільки факт обізнаності останнього про відкриття виконавчого провадження не підтверджений належними доказами.

Судом також встановлено, що державним виконавцем здійснено два виходи за адресою: АДРЕСА_1, а саме - 24.12.2014, 02.09.2014 року, 12.08.2014 року та 30.01.2015 року.

З даних актів вбачається, що жодного разу двері квартири державному виконавцю відчинено не було.

Разом з цим доказів, які б свідчили про обізнаність боржника про проведення виконавчих дій 24.12.2014, 02.09.2014 року, 12.08.2014 року та 30.01.2015 року матеріали подання не містять.

Вищевикладене свідчить про невжиття державним виконавцем всіх можливих та необхідних заходів для примусового виконання рішення суду про стягнення боргу і недоведеність умисного ухилення боржника від сплати боргу за виконавчим документом, ігнорування вимог державного виконавця, у зв'язку з чим у задоволенні подання слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.11 Закону України «Про виконавче провадження», ст.376 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п'яти днів з моменту отримання копії цієї ухвали.

Суддя: