АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Доповідач - Панченко М.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 серпня 2016 року м.Київ

Колегія суддів судової палати з розглядуцивільних справ Апеляційного суду м.Києва у складі:

головуючого судді - Панченка М.М.

суддів - Барановської Л.В., Побірченко Т.І.

при секретарі - Куркіній І.В

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, який діє за дорученням ОСОБА_3, на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 29 червня 2016 року про відмову у відкритті провадження за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії «Центральне регіональне управління» Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», третя особа - ОСОБА_4, про визнання припиненими правовідносин майнової поруки,-

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 29 червня 2016 року на підставі п. 3 ч. 2 ст. 122 ЦПК України відмовлено у відкритті провадження за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії «Центральне регіональне управління» Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», третя особа - ОСОБА_4, про визнання припиненими правовідносин майнової поруки.

Відмовляючи у відкритті провадження суд першої інстанції виходив з того, що в 2010 році у провадженні Апеляційного суду міста Києва вже перебувала цивільна справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, рішення у якій набрало законної сили.

В поданій апеляційній скарзі представник позивач просить указану ухвалу скасувати як таку, що постановлена з порушенням норм процесуального права, а питання відкриття провадження у справі передати на новий розгляд до суду першої інстанції. Посилається на те, що предмет та підстави даного позову і позову, який розглядався Апеляційним судом міста Києва в 2010 році, не є тотожними.

Заслухавши доповідь судді Панченка М.М., з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, в червні 2016 року ОСОБА_3 звернулася з позовом до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії «Центральне регіональне управління» Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», третя особа - ОСОБА_4, про визнання припиненими правовідносин майнової поруки.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 29 червня 2016 року відмовлено у відкритті провадження за указаним позовом.

Відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції виходив з того, що в 2010 році у провадженні Апеляційного суду міста Києва вже перебувала цивільна справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, рішення у якій набрало законної сили.

Між тим, колегія суддів з таким висновком суду погодитися не може.

Так, за змістом п. 3 ч. 2 ст. 122 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо у провадженні цього чи іншого суду є справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Так, як вбачається з матеріалів справи, в 2010 році у провадженні Апеляційного суду міста Києва дійсно перебувала цивільна справа за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії «Центральне регіональне управління» Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_4, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії «Центральне регіональне управління» Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про визнання договору поруки припиненим.

Як вбачається зі змісту зустрічного позову, ОСОБА_3 фактично оспорювала договір поруки №126-07-П1/09 від 17.09.2007 року та правовідносини, які з нього випливають.

Між тим, в даному провадженні, позов в якому подано в 2016 році, ОСОБА_3, по суті, оспорює права та обов'язки сторін за договором іпотеки від 17.09.2007 року.

Отже, предмет та підстави позовів, які суд першої інстанції поклав в основу оскаржуваної ухвали, не є тотожними, що виключає можливість застосування п. 3 ч. 2 ст. 122 ЦПК України в даному випадку.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про тотожність предмету і підстав зазначених вище позовів, чим порушив порядок вирішення питання про відкриття провадження у справі, що у відповідності з п.3 ч.1 ст.312 ЦПК України є підставою для скасування оскаржуваної ухвали та передання даного питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.307,312 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, який діє за дорученням ОСОБА_3, задовольнити.

Скасувати ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 29 червня 2016 року, а питання відкриття провадження у справі передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді