ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
провадження № 4-с/753/42/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" березня 2016 р. Дарницький районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді КАЛІУШКА Ф.А.

при секретарі ДЕАК Ю.В.

за участю

скаржник не з'явився;

державний виконавець не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Відділу Державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві та зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - скаржник, ОСОБА_1.) звернувся до суду зі скаргою на неправомірні дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції щодо винесення постанови про розшук майна боржника від 26 серпня 2015 року та її скасування.

Неправомірність вказаної постанови скаржник обґрунтовує тим, що 19 вересня 2014 року рішенням Дарницького районного суду м. Києва було задоволено позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 та стягнуто з останнього заборгованість за кредитним договором у розмірі 179 662,04 грн. та судові витрати. На виконання даного рішення суду було видано виконавчий лист.

Державним виконавцем ВДВС Дарницького РУЮ м. Києва винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №45808551. Крім того, 26 серпня 2015 року в рамках виконавчого провадження винесено постанову про розшук майна боржника.

Скаржник вказує на те, що не був належним чином повідомлений про відкриття виконавчого провадження та не мав можливості добровільно виконати рішення суду, а тому вважає, що дії державного виконавця стосовно винесення постанови про розшук його майна є неправомірними та просить суд скасувати вказану постанову.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 04 січня 2016 року дану скаргу прийнято до розгляду та зобов'язано відділ Державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві надати суду оригінал виконавчого провадження №45808551 для огляду в судовому засіданні та його копію для долучення до матеріалів справи.

В судове засідання скаржник не з'явився, проте його представник подав заяву, в якій просив суд задовольнити дану скаргу та розгляд справи проводити за його відсутністю.

Державний виконавець в судове засідання не з'явився, а також ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві свого представника на розгляд скарги не направив, вимоги ухвали суду про витребування виконавчого провадження не виконав, будучи при цьому неодноразово повідомленим про час, дату та місце розгляду скарги, у зв'язку з чим суд дійшов висновку про розгляд скарги за його відсутності за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 383 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України) сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи. А частиною 2 ст. 384 цього Кодексу встановлено, що скарга подається до суду, який видав виконавчий документ.

Як встановлено судом, 19 вересня 2014 року рішенням Дарницького районного суду м. Києва було задоволено позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 та стягнуто з останнього заборгованість за кредитним договором у розмірі 179 662,04 грн. та судові витрати. На виконання даного рішення суду було видано виконавчий лист.

Частиною п'ятою статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковим до виконання на всій території України.

Згідно з ч. 1 ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Державним виконавцем ВДВС Дарницького РУЮ м. Києва відкрито виконавче провадження за вказаним виконавчим листом №45808551. Крім того, 26 серпня 2015 року в рамках виконавчого провадження винесено постанову про розшук належного на праві власності майна боржника, зокрема транспортного засобу Ssang Yong, модель Korondo, державний номерний знак НОМЕР_1.

Скаржник вказує на те, що не був належним чином повідомлений про відкриття виконавчого провадження та не мав можливості добровільно виконати рішення суду, а тому вважає, що дії державного виконавця стосовно винесення постанови про розшук його майна є неправомірними та просить суд скасувати вказану постанову.

Згідно ч. 1 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Водночас, частиною першою статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і вказаного Законом.

Крім того, державний виконавець, як працівник органу державної виконавчої служби, відповідно ст. 7 Закону України «Про державну виконавчу службу» зобов'язаний сумлінно виконувати службові обов'язки, не допускати у своїй діяльності порушення прав громадян та юридичних осіб, гарантованих Конституцією України та законами України, а з огляду на вимоги ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» використовувати надані йому права у точній відповідності до закону.

При цьому, відповідно до ч. 2 та ч. 5 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» у постанові про відкриття виконавчого провадження державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові. А згідно ч. 1 ст. 27 цього Закону, у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

У свою чергу, за змістом ч. 2 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитаріях цінних паперів. А частиною 5 даної статті цього Закону передбачено, що у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення.

Виходячи з вищенаведених норм закону, стягнення на майно боржника проводиться лише у разі відсутності у нього грошових коштів, а також за невиконання ним відповідних вимог у добровільному порядку.

Окрім того, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до ст. 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що у матеріалах справи відсутні відомості про повідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження за для надання йому можливості виконати рішення суду у добровільному порядку, державний виконавець на спростування зазначеного доказів не надав, відтак суд приходить до висновку, що постанова про оголошення майна в розшук, винесена державним виконавцем 26 серпня 2015 року є неправомірною, адже вчинення боржником жодних дій по ухиленню від виконання рішення суду не встановлено.

Згідно з ч. 3 ст. 387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що визначені у скарзі вимоги є обґрунтовані та підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись стст. 11, 31, 47, 52 Закону України «Про виконавче провадження», стст. 383-389 Цивільного процесуального кодексу України, суддя

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Відділу Державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві - задовольнити.

Визнати неправомірними дії заступника начальника Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції в у м. Києві стосовно винесення постанови про розшук майна боржника за виконавчим провадженням №45808551 від 26 серпня 2015 року.

Скасувати постанову заступника начальника Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції в у м. Києві за виконавчим провадженням №45808551 від 26 серпня 2015 року про розшук майна боржника.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається Апеляційному суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ: КАЛІУШКО Ф.А.