№ производства 2/646/148/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.01.16 року м. Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого: cудді Корекян Н.Р.,

при секретарі судового засідання: Біляєві М.О.,

розглянувши в приміщенні суду в м. Харкові у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору дарування квартири недійсним

ВСТАНОВИВ:

03.12.2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом , посилаючись на те, що 49/100 часток квартири № 3,що знаходиться за адресою м.Харків вул.Жовтневої Революції будинок № 21 належали йому на підставі договору купівлі-продажу від 05.11.2014 року. 21.11.2014 року між позивачем та ОСОБА_2 було укладено попередній договір договору купівлі-продажу належної йому частки квартири. Була домовленість про укладання основного договору не пізніше 26.11.2014 та погоджено що ціна складає 480000 грн., у якості забезпечувального платежу відповідач передав йому 32000грн,витрати за нотаріальні послуги за укладання основного договору несе відповідач. При зустрічі 26.11.2014року з?ясувалося що при укладанні договору купівлі-продажу, відповідач повинен сплатити 5% від вартості майна в день укладання договору, щоб уникнути таких витрат, було прийнято рішення про укладання договору дарування при якому сплата 5% можливо здійснити протягом року. 26.11.2014 року між сторонами було укладено договір дарування 49/100 часток квартири №3, що знаходиться за адресою м.Харків вул.Жовтневої Революції будинок № 21. Оскільки відповідач не зміг розрахуватися в повному обсягу, то того ж дня написав розписку, про те що розрахується пізніше. Однак до теперішнього часу гроші відповідач не віддав,квартира позивачем не передана. Вважає що між сторонами відбувся договір купівлі-продажу із частковою передачею грошей, а не договір дарування. Відповідач є сторонньою особою, позивач не мав наміру передати своє майно безкоштовно, вважає що між сторонами було укладено удаваний правочин. Просить визнати недійсним договір дарування від 26.11.2014року між сторонами про дарування 49/100часток квартири №3 що знаходиться за адресою м.Харків вул.Жовтневої Революції будинок №21 та скасувати право власності ОСОБА_2 на 49/100часток квартири 3 що знаходиться за адресою м.Харків вул.Жовтневої Революції будинок №21.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги.

Відповідач ОСОБА_2Ю, в судове засідання не з?явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи суд вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3 21.11.2014року було засвідчено попередній договір за яким ОСОБА_1 як майбутній продавець від імені якого діяв ОСОБА_4 та ОСОБА_2 як майбутній покупець уклали попередній договір про те що у строк до 17год.26.11.2014 року укладуть договір купівлі-продажу 49/100 часток квартири №3 що знаходиться за адресою м.Харків вул.Жовтневої Революції будинок №21,основний договір. При цьому сторони домовилися що договір купівлі-продажу має бути укладено та нотаріально посвідчений не пізніше 26.11.2014року. Сторони домовилися що ціна предмету договору купівлі-продажу становить 480000грн.,які покупець зобов?язується сплатити продавцю під час підписання договору купівлі-продажу, але до його нотаріального посвідчення. На підтвердження дійсних намірів про наступне укладання договору купівлі-продажу майбутній покупець до підписання цього договору передав,а майбутній продавець отримав від майбутнього покупця гроші в сумі 32000грн. Зазначена сума розцінюється сторонами у договорі як забезпечувальний платіж. Сторони домовилися провести зарахування зустрічних взаємних вимог,а саме: зобов?язання майбутнього продавця щодо повернення суми забезпечувального платежу,сплаченого майбутнім покупцем за цим попереднім договором,зарахується в рахунок сплати платежу майбутнього покупця за основним договором.

Приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3 26.11.2014року було засвідчено договір дарування, за яким ОСОБА_1 як дарувальник від імені якого діє ОСОБА_5 та ОСОБА_2 як обдарований, уклали договір за яким дарувальник безоплатно передає у власність обдарованого 49/100

часток квартири №3 що знаходиться за адресою м.Харків вул.Жовтневої Революції будинок №21, а обдарований приймає цей дарунок.

Згідно розписки від 26.11.2014року, ОСОБА_2,згідно договору дарування від 26.11.2014року придбав квартиру №3,що розташована за адресою м.Харків вул.Жовтневої Революції буд.№21 , після підписання вказаного договору зобов?язується розрахуватися з продавцем згідно попереднього договору.

За правилами ст..717 ЦК України,за договором дарування одна сторона/дарувальник/ передає або зобов?язується передати в майбутньому другій стороні/обдарованому/ безоплатно майно/дарунок/ у власність.

Згідно зі ст. 235 ЦК України удаваним є правочин,який вчинено сторонами для приховання іншого правочину,який вони насправді вчинили.

Розглядаючи справу про визнання договору дарування частки квартири від 26.11.2014року недійсним за такою підставою, суд враховує, що удаваний правочин не відповідає загальним підставам дійсності правочинів, зазначеним у ч. 5 ст. 203 ЦК України, оскільки не спрямований на реальне настання правових наслідків, зумовлених ним.

Удаваним є правочин, що вчинюється з метою приховання іншого правочину, який сторони насправді вчинили. Тому при укладенні удаваного правочину до відносин його учасників застосовуються правила щодо правочину, який сторони мали на увазі (який сторони приховали). Позивач, який вимагає визнання договору дарування частки квартири від 26.11.2014 року недійсним як укладеного з метою приховати інший правочин, довів, що найсправді між сторонами виникли інші цивільно-правові відносини які передбачені договором купівлі-продажу частки квартири. При цьому позивач вказав що саме договір купівлі-продажу приховується з допомогою укладеного договору дарування. За удаваним правочином обидві сторони свідомо, з певною метою, документально оформили правочин, але насправді між ними встановлюються інші правовідносини.

Таким чином обставини свідчать, що договір дарування 49/100 часток квартири №3,що розташована за адресою м.Харків вул.Жовтневої Революції буд.№21 від 26.11.2014року був удаваним.

Згідно вимог ч.1 ст.215 ЦК України угода визнається недійсною, тому що на момент вчинення право чину сторонами недодержані вимоги закону щодо умов його дійсності, які встановлені ст.203ЦК України. З таких підстав укладений договір дарування 49/100 часток квартири №3,що розташована за адресою м.Харків вул. Жовтневої Революції буд.№21 від 26.11.2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 визнається не дійсним.

Визнані недійсними правочини не створюють для сторін тих прав і обов'язків, які вони мають встановлювати, а породжують наслідки, передбачені законом. І хоча реституція не передбачена у ст. 16 ЦК як один із способів захисту, проте норма ч. 1 ст. 216 ЦК України є імперативною і суд має забезпечити зазначені в ній правові наслідки. Реституцію цілком можна вважати окремим способом захисту цивільних прав, які порушуються у зв'язку з недійсністю правочину, оскільки у ст. 16 ЦК України немає вичерпного переліку способів захисту цивільних прав.

За таких обставин право власності ОСОБА_2 на спірне майно підлягає скасуванню, а право власності ОСОБА_1Ю.а на спірне майно підлягає відновленню.

На підставі викладеного, керуючись ст..ст.203,215,235,717 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 208, 209, 212, 213-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору дарування квартири недійсним задовольнити.

Визнати недійсним договір дарування від 26.11.2014року за яким ОСОБА_1 подарував а ОСОБА_2 прийняв у дар 49/100 часток квартири №3 що знаходиться за адресою м.Харків вул.Жовтневої Революції будинок №21,що складається з наступних кімнат: кухня №1 площею8,7кв.м.,кімната №2 площею 27,7кв.м.,кімната №3 площею 14,3кв.м,коридор №5 площею 2.9кв.м.,вбудована шафа №6 площею1,2кв.м..

Скасувати право власності ОСОБА_2 на 49/100 часток квартири № 3 що знаходиться за адресою м.Харків вул.Жовтневої Революції будинок №21,що складається з наступних кімнат: кухня №1 площею8,7кв.м.,кімната №2 площею 27,7кв.м.,кімната №3 площею 14,3кв.м,коридор №5 площею 2.9кв.м.,вбудована шафа №6 площею1,2кв.м..

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Червонозаводський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час оголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н.Р.Корекян