Справа № 161/7415/16-ц
Провадження № 2/161/2947/16
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2016 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючої судді Пушкарчук В.П.,

при секретарі Сіньчук Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась в суд із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, мотивуючи свій позов тим, що перебуває у шлюбі з ОСОБА_2 із 05 серпня 2012 року, що був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції. Від даного шлюбу мають одну неповнолітню дитину сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Вказує на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, подружні відносини між ними припинено, їх шлюб існує лише формально. Спільного господарства не вели, а отже і спору щодо нього немає. Зазначає, що дитина перебуває на її утриманні, а чоловік матеріальної допомоги на утримання надає нерегулярно.

Просила шлюб розірвати та стягувати з відповідача на її користь аліменти на дитину в розмірі 2500 грн. від всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно починаючи із дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, просила стягнути з відповідача витрати на правову допомогу в розмірі 1 000,00 грн. та судовий збір.

В судове засідання позивач подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала з підстав викладених в позовній заяві, просила позов задовольнити та розгляд справи проводити у її відсутності.

Відповідача в судове засідання, подав заяву, в якій позов визнав, не заперечує щодо розірвання шлюбу та стягнення аліментів.

Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 197 ЦПК України.

Заслухавши сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі 05 серпня 2012 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ГЮ № 075629 від 05.08.2012 року (а.с. 7).

Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Судом встановлено, що батьком ОСОБА_4 є ОСОБА_2, що вбачається з копії свідоцтва про народження (а.с. 8) та не оспорювалось відповідачем в судовому засіданні.

Встановлено, що сторони тривалий час не підтримують шлюбних відносин, не мають спільного сімейного бюджету, не ведуть спільно господарство, кожен з них живе своїм окремим життям, позивач наполягає на розірванні шлюбу.

Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» встановлено, що проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Якщо хоча б один з них наполягає на припиненні шлюбу, суд вирішує справу по суті.

Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частини 3, 4 ст. 56 СК України вказують, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого звязку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Враховуючи особливий характер сімейних відносин та їх обєктивну недоступність для оточуючих, наполягання позивача на розірванні шлюбу, суд приходить до висновку, що сімя ОСОБА_2 розпалася, а збереження сімї є неможливим.

Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Всупереч вимогам ст.181 Сімейного Кодексу України сторони не досягли домовленості щодо утримання неповнолітнього сина, а тому вимога про стягнення аліментів в примусовому порядку підлягає до задоволення.

Враховуючи, що ОСОБА_2 не має офіційного постійного місця роботи, стягнення коштів на утримання неповнолітнього ОСОБА_3 (аліменти) слід присудити у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України, аліменти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

При визначенні частки розміру аліментів суд врахував стан здоровя та матеріальне становище неповнолітньої дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, стягувача аліментів, а також те, що у відповідача інших неповнолітніх дітей, непрацездатної дружини немає.

Суд вважає, що ОСОБА_2 спроможний надавати матеріальну допомогу неповнолітньому сину в розмірі 1000,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, а тому позовні вимоги про стягнення аліментів слід задовольнити.

В судовому засіданні встановлено, що в звязку із підготовкою позовної заяви до суду, інших процесуальних документів та представництвом її інтересів у суді, позивачем понесені витрати на оплату правової допомоги адвокату. Згідно із Договором № 16 про надання юридичних послуг від 01.06.2016 року (а.с. 12-14) за підготовку позову, інших процесуальних документів та представництво інтересів в суді оплачено 1000 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 3 cт. 79 ЦПК України, до витрат, повязаних з розглядом, судової справи, належать витрати на правову допомогу.

Тому з відповідача слід стягнути на користь позивача витрати повязані з оплатою правової допомоги в розмірі 1000,00 грн.

Відповідно ст. 88 ЦПК України суд стягує із відповідача 551,20 грн. в дохід держави та на користь позивача 551,20 грн.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 11, 58, 60, 81, 84, 88, 130, 213, 224, 226 ЦПК України, на підставі ст.ст. 110, 111, 112, 181, СК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Шлюб між громадянкою ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище Юрчук), ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_3, та громадянином ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрований 05 серпня 2012 року виконавчим комітетом Вовковиївської сільської ради Демидівського району Рівненської області, актовий запис № 4, - розірвати.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5, в користь ОСОБА_1 аліменти на неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1 000,00 (одна тисяча) грн. щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06 червня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 понесені нею витрати, повязані із наданням правової допомоги в розмір 1 000,00 (одна тисяча) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 551,20 (пятсот пятдесят одну гривню двадцять копійок) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 551,20 (пятсот пятдесят одну гривнюь двадцять копійок) грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 (десяти) днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області ОСОБА_5