Справа № 263/3764/16-ц
Провадження № 2/263/1240/2016
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2016 року Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Томіліна О.М., при секретарі Григорьєвій О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради про встановлення факту проживання однією сімєю зі спадкодавцем не менше пяти років до часу відкриття спадщини,

В С Т А Н О В И В :

У березні 2016 року заявник звернулась до суду з заявою, в якій просить встановити факт сумісного проживання однією сімєю з ОСОБА_3 з січня 2004 року до дня смерті останнього, який помер 26.05.2015 року.

У своїх вимогах позивач зазначила, що 26.05.2015 року у віці 75 років в Першотравневому районі в с. Бабах-Тарама помер ОСОБА_3 після його смерті відкрилась спадщина на грошовий депозит з усіма відсотками та компенсаціями на рахунку, який знаходився в ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», земельна ділянка площею 0,1005 га, розташована у с. Бабах-Тарама Першотравневого району Донецької області по вул. Сєдова, 21-а, будівлі, які на ній знаходяться, в тому числі і недобудовані, та автомобіль ВАЗ 21099, 2004 року випуску, колір сірий, державний номер НОМЕР_1. ОСОБА_3 у заповіті призначив позивача спадкоємцем на нерухоме майно та депозитний вклад, за виключенням вищезазначеного автомобіля. Зазначила, що вона є спадкоємцем за заповітом на спадкове майно ОСОБА_3, з яким проживала однією сімєю з січня 2004 року по день його смерті. Крім неї інших спадкоємців за заповітом або першої черги немає, також немає і спадкоємців інших черг на майно померлого. Зазначила, що вона постійно з січня 2004 року проживала з ОСОБА_3, їх стосунки були тривалими та довіритель ними. Позивач та ОСОБА_3 вели спільне господарство та спільний сімейний бюджет. Просить встановити факт сумісного проживання однією сімєю з ОСОБА_3 з січня 2004 року до дня смерті останнього 26.05.2015 року.

Представник позивача ОСОБА_4 надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, наполягав на їх задоволенні.

Представник відповідач ОСОБА_2 міської ради ОСОБА_5 надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення.

Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності з ч. 2 ст. 197 ЦПК України у звязку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про смерть І-НО № 911721, виданим 27.05.2015 року виконкомом Урзуфської сільської ради Першотравневого району Донецької області, 26.05.2015 року помер ОСОБА_3, актовий запис № 25.

Відповідно до заповіту від 22.06.2011 року, посвідченого нотаріусом Першотравневого районного нотаріального округу Донецької області ОСОБА_6, ОСОБА_3 заповів ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,1005 га, розташовану у с. Бабах-Тарама Першотравневого району Донецької області по вул. Сєдова, 21-а, всі будівлі та споруди, які на ній знаходяться, в тому числі і недобудовані.

Відповідно до заповіту від 07.02.2012 року, посвідченого державним нотаріусом Третьої ОСОБА_2 державної нотаріальної контори ОСОБА_7, ОСОБА_3 заповів ОСОБА_1 депозитний вклад з відсотками на рахунку, який знаходиться в ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк».

Згідно з довідкою від 24.11.2015 року № 1737, виданої виконкомом Урзуфської селищної ради Першотравневого району Донецької області ОСОБА_1 проживала разом з чоловіком ОСОБА_3 за адресою: с. Бабах-Тарама, вул. Сєдова, буд. 21-а, по день його смерті 26.05.2015 року, подружжя вело спільне господарство.

Також згідно з довідками від 30.11.2015 року № 815 та від 07.12.2015 року № 800, виданими КСН «Центральний 1», ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1, проживала разом з ОСОБА_3 по день його смерті.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі статтею 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Наведений в ЦПК перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення.

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до розяснень Пленуму Верховного Суду України у п. 24 постанови «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року N2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи.

Таким чином з урахуванням викладених обставин та з оглядом на те, що відповідач позовні вимоги визнав, і таке визнання позову прийнято судом, оскільки не суперечить закону та не порушує прав, свобод і інтересів інших осіб, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню та підлягає встановленню факт її сумісного проживання однією сімєю з ОСОБА_3 з січня 2004 року до дня смерті останнього 26.05.2015 року, оскільки зазначений факт знайшов своє підтвердження представленими доказами, ніким не оспорюється і має для позивача юридичне значення.

На підставі вищезазначеного та керуючись ст.ст. 1218, 1264, 1268 ЦК України, ст.ст. 235, 256, 259 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради про встановлення факту проживання однією сімєю зі спадкодавцем не менше пяти років до часу відкриття спадщини, задовольнити.

Встановити факт сумісного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, з січня 2004 року до дня смерті останнього, який помер 26 травня 2015 року.

На рішення може бути подана апеляція до Апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд м. Маріуполя.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О.М. Томілін