Справа№592/4576/16-ц
Провадження №2/592/1591/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2016 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого: судді Бичкова І. Г. ,

при секретарі: Троценко Ю. Ю. ,

за участю позивача: ОСОБА_1 ,

за участю відповідачки: ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань в приміщенні суду в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, та визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею, -

В С Т А Н О В И В :

13.05.2016 року ОСОБА_1 звернувся до Ковпаківського районного суду м. Суми з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, та визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею, в якому він зазначив про те, що він ОСОБА_1 перебував у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2 з 25.11.2006 року. Від спільного шлюбу вони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Однак, спільне життя між ними не склалось саме через недопустиму, навіть аморальну поведінку відповідачки, і згідно рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 23.09.2015 року шлюб між ними було розірвано. Згідно даному рішення суду, їхній син проживає із відповідачкою, з якою він, в свою чергу, дійшов згоди про можливість виховання та спілкування з дитиною. Зокрема, згідно їхньої спільної домовленості, син проводив з ним час, а саме: тоді коли він мав можливість приїздити, але не менше двох разів на півтори місяці, у звязку з тим, що проживає у іншому місті і працює. Однак, на протязі останніх шести місяців відповідачка почала чинити йому перешкоди не тільки у побаченні із сином, але і у спілкуванні з ним по телефону. На теперішній час, через повну психологічну несумісність із відповідачкою, син постійно проживає разом з матірю за адресою: АДРЕСА_1, а він проживає у власній квартирі за адресою: АДРЕСА_2. Відповідачка усілякими способами здійснює перешкоди його спілкуванню із дитиною, заперечує та усіляко чинить перепони особистим побаченням його дитини з ним, не надає можливості навіть для телефонних розмов, таку поведінку відповідачка дозволяє собі, не зважаючи на той факт, що шлюб між ними було розірвано саме через подружню зраду та аморальну поведінку з боку саме відповідачки. Замість визнання провини в розпаді сімї з причин неодноразової подружньої зради, протягом тривалого часу, відповідачка в присутності їхнього сина висловлювала образи та необґрунтовані обвинувачення особистого характеру стосовно нього та його близьких та родичів, що завдавало дитині певних психологічних страждань. Через те, що відповідачка перевезла його сина за місцем її теперішнього проживання, відтак він з метою можливості провести час із сином, протягом першого місяця окремого проживання з відповідачкою був змушений не реагувати на її образи, а вмовляти надати йому таку можливість. В результаті чого була досягнута усна домовленість про те, що він за свій рахунок забезпечує приїзд його сина за місцем його проживання у м. Києві для проведення з ним часу, здійснення прогулянок, повного забезпечення якісного харчування, покупки іграшок та необхідного одягу чи речей. Після проведеного часу разом з сином, а саме: у травні 2015 року, коли син повернувся у м. Суми, з боку відповідачки знову почали надходити образи по телефону та усілякі перешкоди його спілкування з сином. Незважаючи на такі дії, з метою повторної можливості для проведення його часу із сином і участі у його вихованні, ним в телефонній розмові було запропоновано відповідачці дозволити забезпечити поїздку з сином до АР Крим для його спільного з ним відпочинку в м. Феодосія за місцем його реєстрації та фактичним місцем проживання його батьків. Слід звернути увагу на те, що, перебуваючи з відповідачкою у шлюбних стосунках, він регулярно проводив час із сином на літніх канікулах, на відпочинку на морі у своїх батьків на Кримському півострові. Відповідно дитина кожного року мала можливість дихати свіжим повітрям, їсти свіжі фрукти та овочі, та оздоровлювалась протягом всього літнього періоду. Після тривалих обіцянок відповідачка відмовилась ннадати йому з сином таку можливість, висловивши власну готовність та фінансову спроможність самостійно забезпечити синові заходи культурного та оздоровчого характеру на літніх канікулах. Після закінчення літнього періоду зясувалося, що відповідачкою не було реалізовано вищезазначені обіцянки з незрозумілих причин, а кошти, призначені для вказаних заходів, були витрачені на якісь особисті потреби відповідачки, з її ж слів по телефону. Прийнявши до уваги вищевказану поведінку відповідачки, він почав приймати самостійні рішення про участь у вихованні сина. Відтак ним було здійснено відвідування урочистої лінійки з нагоди 1-го вересня разом із його сином у його перший в житті шкільний день, він намагався організувати дитині заходи культурно-розважального характеру, придбав подарунки. Усі ці дії не приховував ні від відповідачки, ні від її родичів, які спільно з нею проживають. Повторно у вересні 2015 року ним була здійснена поїздка для побачення з сином, спільного проведення часу, покупки сучасних розвиваючих ігор та іграшок, також він зустрівся з класним керівником для зясування ступеню успішності навчання дитини в школі та виявленні певних схильностей і особливостей характеру його сина в ході загальноосвітнього процесу. Також вони відвідували цирк, ляльковий театр, кінотеатр, торгово-розважальні центри тощо. Після вказаних подій, протягом осені, відповідач назвала такий відпочинок дитини занадто яскравим, не цікавим та розбещуючим та відмовила йому та його синові в їхньому з сином навіть спілкуванні по телефону. Одним з таких випадків, який особливо запамятався, була відмова його синові привітати свого батька з Днем народження в листопаді 2015 року. Відповідачка та її родичі пояснили це синові наступним чином, що нібито позивач не має бажання з ним спілкуватись. При цьому в цей день його телефонні дзвінки залишалися без відповіді. Беззаперечно цією поведінкою його дитині було заподіяно моральну образу. 25.12.2015 року він організував поїздку у м. Суми для того, щоб привітати свого сина з новорічними святами, відвідав шкільну установу, придбав новорічні подарунки, попри те, що відповідачка висловлювала небажання спілкуватись з ним в телефонному режимі. Також, 19.02.2016 року була здійснена наступна поїздка у м. Суми для того, щоб мати можливість привітати свого сина з його Днем народження. Він повторно відвідав школу та класного керівника, відвідав розважальні місця з дитиною, про що повідомив батьків відповідачки, в звязку з тим, що вона не відповідала на його телефонні дзвінки. Він вважає, що такі дії відповідачки свідчать про умисне порушення його прав щодо спілкування з дитиною, участі в вихованні сина, у його розвитку, порушення інтересів дитини, яка також потребує спілкування з батьком, потребує його піклування та участі в його житті, а також норм чинного сімейного законодавства, які охороняють та забезпечують йому ці права. За місцем роботи він характеризується позитивно. На обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває. До кримінальної відповідальності за вчинення злочинів не притягувався. За місцем проживання, за адресою в м. Києві, де вони з відповідачкою проживали до розлучення разом, характеризується позитивно й як зазначають сусіди, за час проживання разом із сімєю проявляв себе як турботливий батько. Жодних шкідливих звичок не має. Станом на сьогоднішній день відсутні будь-які обставини, які згідно чинного законодавства, можуть позбавити його таких прав щодо його з відповідачкою дитини. Як свідомий громадянин, він розуміє свій батьківський обовязок брати участь у вихованні дитини, а як людина, яка має почуття, він має дуже велике бажання виховувати свою дитину, спілкуватися з ним, віддаючи своє тепло та батьківську любов. Жодних обставин, які б давали підстави вважати, що його спілкування із дитиною спричинить шкоду синові, не існує. Створення перешкод відповідачкою його спілкуванню із дитиною порушує не тільки його права як батька, а, в першу чергу, порушує права та суперечить інтересам дитини. Відповідно до ст. 141 СК України мати та батько мають рівні права та обовязки по відношенню до дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їх прав по відношенню до дитини. Вирішення батьками питання про виховання дитини регулюється ст. 157 СК України. Так, відповідно до норми зазначеної статті той з батьків, що проживає окремо від дитини, зобовязаний брати участь в її вихованні та має право на особисте спілкування з нею. Крім того, той із батьків, з ким проживає дитина, не має права чинити перешкоди тому із батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні. Відповідно ст. 159 СК України якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому із батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною і в її вихованні, інший із батьків має право звернутись до суду з позовом про усунення цих перешкод. Також відповідно до ст. ст. 11, 15 Закону України Про охорону дитинства кожна дитина має право на проживання в сімї разом з батьками або в сімї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обовязки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обовязком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобовязані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Зважаючи на те, що з відповідачкою не вдалося урегулювати конфлікт щодо його спілкування з дитиною мирним шляхом, він вимушений звертатися з відповідним позовом до суду. На підставі вищезазначеного, керуючись ст. ст. 11, 15 Закону України Про охорону дитинства ; ст. ст. 141, 157, 159 СК України; ст. ст. 4, 118, 119 ЦПК України, він просив: 1. Прийняти позовну заяву до провадження. 2. Зобовязати відповідачку не чинити йому перешкоди брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з його сином. 3. Встановити час та дні для його зустрічей з сином. 4. Встановити дні, по яким він буде забирати дитину до себе додому, для спілкування в домашніх умовах та спільних поїздок, а також для його відпочинку на морі. 5. Стягнути з відповідачки на його користь судові витрати (вхідний № 16842 від 13.05.2016 року) (а. с. 3, 4) .

03.08.2016 року позивач ОСОБА_1 надав до канцелярії Ковпаківського районного суду м. Суми заяву, в якій він зазначив про те, що він ОСОБА_1 перебував у зареєстрованому шлбі із ОСОБА_2 з 25.11.2006 року. Через недопустиму, навіть аморальну поведінку відповідачки, і згідно з рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 23.09.2015 року шлюб між ними було розірвано. В ході попереднього слухання від 13.06.2016 року за справою №592/4576/16-ц відповідно до його заяви (позову) від 13.05.2016 року про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, та визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею в судовому засіданні з відповідачкою було досягнуто попередньої усної домовленості стосовно вирішення цього питання шляхом компромісу та визначення часу його побачень, спілкування з його сином та проведення його з дитиною спільного часу, в тому числі за місцем його фактичного проживання. Впродовж минулого часу з дня попереднього слухання 13.06.2016 року з боку відповідачки не надійшло жодної пропозиції або побажань стосовно цього питання. Навіть коли ним 26.07.2016 року за допомогою електронної пошти на адресу відповідачки був надісланий документ, в якому були запропоновані умови його спілкування та проведення часу з його дитиною ОСОБА_3, з боку відповідачки не надійшло жодних коментарів або пропозицій. Навпаки, за цей час декілька разів в ході їхніх з дитиною телефонних розмов, відповідачкою та її батьками були створені перешкоди його з сином спілкуванню: дитину обмежували у висловлюванні власних думок, вражень, емоцій та побажань. Створення таких перешкод відповідачкою його спілкуванню із дитиною порушує не тільки його права як батька, а, в першу чергу, порушує права та суперечить інтересам дитини. Зважаючи на те, що з відповідачкою ніяким чином не вдається врегулювати конфлікт щодо його спілкування з дитиною мирним шляхом, на підставі вищезазначеного, та керуючись ст. ст. 11, 15 Закону України Про охорону дитинства , ст. ст. 141, 157, 159 СК України, ст. ст. 4, 118, 119 ЦПК України, він просив: Зобовязати відповідачку ОСОБА_2: а) не створювати перешкод щодо його вільного спілкування (в тому числі телефонного спілкування) та участі у вихованні його сина ОСОБА_3; б) не перешкоджати його зустрічам з сином за місцем його фактичного проживання в м. Суми, а також спілкуванню в домашніх умовах за місцем його фактичного проживання в м. Київ; в) не перешкоджати в організації та реалізації його спільних поїздок з дитиною. Для його спільних з сином зустрічей та поїздок (подорожей) встановити їхній наступний порядок і час: 1) В період літніх шкільних канікул 2016 року з 19 до 29 серпня 2016 року. Приїзд дитини до м. Київ та її повернення (переїзд) до м. Суми забезпечує мати дитини або члени родини матері дитини. Виключення для приїзду дитини до м. Київ в зазначений період документально підтверджена хвороба дитини. 2) Зустрічі та проведення спільного часу з дитиною в м. Суми в перші та треті вихідні кожного місяця без обмеження кількості годин. У випадку хвороби дитини (документально підтвердженої) , або її участі в організованих масових заходах виховально-оздоровчого чи культурно-просвітницького характеру, а також неможливості його приїзду до м. Суми з обєктивних причин перенесення часу зустрічі з дитиною на наступні вихідні (за можливості) . 3) Зустрічі та проведення спільного часу з дитиною в його День народження 19 лютого щорічно в межах м. Суми. Виключення документально підтверджена хвороба дитини. 4) В період осінніх шкільних канікул щорічно впродовж останньої декади жовтня, але в межах періоду шкільних канікул. Приїзд дитини до м. Київ забезпечує батько дитини, повернення (переїзд) дитини до м. Суми забезпечує мати дитини або члени родини матері дитини. Виключення для приїзду дитини до м. Київ документально підтверджена хвороба дитини, або її участь в організованих масових заходах виховально-оздоровчого чи культурно-просвітницького характеру. 5) В період зимових шкільних канікул щорічно, а саме: 7 календарних днів (за попереднім узгодженням з матірю дитини та в залежності від стану здоровя дитини: документально підтверджена хвороба дитини тощо) . Приїзд дитини до м. Київ забезпечує батько дитини, повернення (переїзд) дитини до м.

Суми забезпечує мати дитини або члени родини матері дитини. Виключення для приїзду дитини до м. Київ документально підтверджена хвороба дитини, або її участь в організованих масових заходах виховально-оздоровчого чи культурно-просвітницького характеру. 6) В період весняних шкільних канікул щорічно календарний тиждень в березні або квітні-місяці (в залежності від календарного розкладу шкільних канікул) , але в межах періоду шкільних канікул. Приїзд дитини до м. Київ забезпечує батько дитини, повернення (переїзд) дитини до м. Суми забезпечує мати дитини або члени родини матері дитини. Виключення для приїзду дитини до м. Київ документально підтверджена хвороба дитини, або її участь в організованих масових заходах виховально-оздоровчого чи культурно-просвітницького характеру. 7) В період літніх шкільних канікул 2017 року та наступних років 30 календарних днів впродовж липня-серпня (за попереднім узгодженням з матірю дитини не менш ніж за 2 тижні до фактичного його спільного з сином проведення часу, та в залежності від стану здоровя дитини) . Приїзд дитини до м. Київ забезпечує батько дитини, повернення (переїзд) дитини до м. Суми забезпечує мати дитини або члени родини матері дитини. Розяснити відповідачці ОСОБА_2 її відповідальність згідно чинного законодавства за порушення вимог судового рішення після набрання ним законної сили, надання неправдивої інформації та документації (в тому числі, стосовно стану здоровя його сина, місця його фактичного перебування) з метою перешкоджання його спілкуванню та побаченням з його сином ОСОБА_3 (вхідний № 25733 від 03.08.2016 року) (а. с. 23, 24) .

Відповідачка ОСОБА_2, після одержання копії ухвали про відкриття провадження у даній цивільній справі і позовної заяви не скористалася своїм правом подати суду письмове заперечення проти позову із зазначенням доказів, що підтверджують його заперечення, як те передбачено ст. ст. 122, 128 ЦПК України.

У відкритому судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав, дав пояснення, аналогічні викладеним в його позовній заяві та в заяві. Він просив позов задовольнити повністю.

У відкритому судовому засіданні відповідачка ОСОБА_2 позов визнала частково. Вона заперечувала проти того, що в період осінніх, зимових, весняних шкільних канікул вона має забезпечувати повернення (переїзд) дитини до м. Суми з м. Київ. Також вона заперечувала проти порядку та часу спільних позивача з сином зустрічей та поїздок (подорожей) в період осінніх, весняних шкільних канікул. В іншій частині вона не заперечувала проти задоволення позовних вимог.

Вислухавши пояснення позивача ОСОБА_1, пояснення відповідачки ОСОБА_2, дослідивши та перевіривши письмові докази справи, встановивши такі юридичні факти та відповідні їм правовідносини, суд дійшов до наступного висновку.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_3, Україна, громадянин України, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженка м. Суми, Україна, громадянка України, зареєстрували шлюб 25.11.2006 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів 25.11.2006 року було зроблено відповідний актовий запис за № 669, прізвища після реєстрації шлюбу: чоловіка ОСОБА_1, дружини ОСОБА_1, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-АП № 034049, виданим 25.11.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Феодосійського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим, Україна (а. с. 5) .

ОСОБА_5 народився 19.02.2009 року в місті Києві, Україна, про що в Книзі реєстрації народжень 25.02.2009 року було зроблено відповідний актовий запис за № 371, батьки: батько ОСОБА_1, громадянин України, мати ОСОБА_2, громадянка України, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-БК № 165282, виданим 25.02.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Київ (а. с. 6) .

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 23.09.2015 року по справі № 592/8441/15-ц, провадження № 2/592/2473/15 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 25.11.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Феодосійського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим, актовий запис № 669. Рішення 06.10.2015 року набрало законної сили (а. с. 7) .

Із змісту характеристики експерта-оцінювача ТОВ Глобал Аппрейзел ОСОБА_1, наданої 13.05.2016 року генеральним директором ТОВ Глобал Аппрейзел ОСОБА_6 , вбачається, що ОСОБА_1 з лютого 2013 року працює в ТОВ Глобал Аппрейзел на посаді експерта-оцінювача. До його посадових обовязків входить: здійснення незалежної оцінки майна в матеріальній формі відповідно до кваліфікацій наданих Фондом державного майна України, в тому числі повна ідентифікація такого майна, його огляд та складання звіту про ринкову вартість, що вимагає акуратності, уваги, знання законодавства і методологій, а також вміння практичного застосування спеціальних знань і навичок. За час роботи ОСОБА_1 неодноразово направлявся на курси підвищення кваліфікації, які успішно закінчив. Співробітник має великий обсяг знань за спеціальністю та завжди знаходиться в курсі останніх подій в своїй області. ОСОБА_1 має відмінні навички ділових переговорів. У складних, конфліктних ситуаціях з клієнтами завжди стриманий, коректний, здатний згладити проблему і перевести її в русло мирного конструктивного рішення. За час роботи ОСОБА_1 зарекомендував себе як ініціативний, відповідальний і надійний фахівець, здатний виконувати доручені завдання у встановлені терміни. Довів, що може приймати рішення в складних ситуаціях і нести відповідальність за результати своєї діяльності. Відзначається пунктуальністю, делікатністю в спілкуванні з колегами. Доброзичливий і комунікабельний. ОСОБА_1 користується повагою і великою симпатією в колективі. Колеги відзначають його чуйність і відкритість до людей. Шкідливих звичок не має (а. с. 8) .

За обліками МВС України громадянин ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_5 Крим, Україна, на території України станом на 12.05.2016 року до кримінальної відповідальності не притягується, незнятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває, що підтверджується довідкою № 215-28042016/80210 Управління інформаційного забезпечення ГУ Національної поліції в м. Києві серії ИІК № 0103920 (а. с. 9) .

Згідно відмітці на сторінці 13 в графі місце проживання паспорта громадянина України серії ЕС № 489697, виданого 20.11.1997 року Феодосійським МВ ГУ МВС України в Криму на імя ОСОБА_1, з 26.09.2003 року та до теперішнього часу його місце проживання зареєстроване за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6 (а. с. 10 12) .

Згідно відмітці на сторінці 11 в графі місце проживання паспорта громадянки України серії МВ № 343426, виданого 05.12.2006 року Ковпаківським ВМ СМВ УМВС України в Сумській області на імя ОСОБА_2, з 26.09.1996 року та до теперішнього часу її місце проживання зареєстроване за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7 (а. с. 13) .

Кожен із подружжя має рівні права і обовязки у шлюбі та сімї. Батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття. Сімя, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Фізична особа не може бути проти її волі розлучена з сімєю, крім випадків, встановлених законом. Фізична особа має право на підтримання звязків з членами своєї сімї та родичами незалежно від того, де вона перебуває.

Жінка та чоловік мають рівні права і обовязки у сімейних відносинах, шлюбі та сімї.

Мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини.

Батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини.

Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Право на спілкування з дитиною належить до особистих немайнових прав батьків, про що прямо зазначає закон. Порушення цього права, створення умов, за яких неможливе його реалізація, є правопорушенням. Причому порушуються права не тільки батька (матері) , але й дитини. Тому ч. 3 ст. 157 СК забороняє тому із батьків, з ким проживає дитина, перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Таким чином закріплюється презумпція корисності для дитини її спілкування з батьком (матірю) , що проживає окремо.

В ч. 2 ст. 15 Закону України Про охорону дитинства закріплено, що батьки, які проживають окремо від дитини, зобовязані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

В основі протидії спілкування не повинні лежати сугубо особистісні, продиктовані егоїстичними міркуваннями мотиви.

Якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Оскільки порушення права на спілкування є одним з найбільш значимих особистих немайнових прав фізичної особи, то ст. 159 СК України встановлює судовий захист прав того з батьків, хто проживає окремо. Позов про усунення перешкод у вихованні дитини і спілкуванні з нею є позовом про заборону поведінки особи, яка чинить перешкоди іншому у здійсненні ним свого права.

Той із подружжя, хто проживає окремо від дітей, зобовязаний брати участь у їх вихованні й має право спілкуватися з ними, а другий з подружжя не має права перешкоджати цьому.

Із змісту ч. 1 ст. 18 ч. І Конвенції про права дитини випливає, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини, найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, визначила, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості має потребу в любові та розумінні, вона повинна рости під піклуванням та під відповідальністю своїх батьків і у всякому разі в атмосфері любові й моральної й матеріальної забезпеченості. Найкраще забезпечення інтересів дитини повинне бути керівним принципом для тих, на кому лежить відповідальність за його освіту та навчання; ця відповідальність лежить насамперед на його батьках.

Аналізуючи встановлені обставини справи, керуючись наступними нормами матеріального права та процесуального закону, які регулюють вказані спірні правовідносини, суд дійшов до наступного висновку.

Таким чином, суд на основі зясованих обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, давши їм належну оцінку, дійшов висновку про те, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, та визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею, слід задовольнити частково.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 208, 209, 213 215, 218, 222 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, та визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею задовольнити частково.

Зобовязати відповідачку ОСОБА_2: - не створювати перешкод щодо вільного спілкування ОСОБА_1 (в тому числі телефонного спілкування) та участі у вихованні їхнього сина ОСОБА_3; - не перешкоджати зустрічам ОСОБА_1 з сином за місцем його фактичного проживання в м. Суми, а також спілкуванню в домашніх умовах за місцем фактичного проживання ОСОБА_1 в м. Київ; - не перешкоджати в організації та реалізації спільних поїздок ОСОБА_1 з дитиною.

Для спільних ОСОБА_1 з сином зустрічей та поїздок (подорожей) встановити їхній наступний порядок і час:

В період літніх шкільних канікул 2016 року з 19 до 29 серпня 2016 року. Приїзд дитини до м. Київ та її повернення (переїзд) до м. Суми забезпечує мати дитини. Виключення для приїзду дитини до м. Київ в зазначений період документально підтверджена хвороба дитини.

Зустрічі та проведення спільного часу з дитиною в м. Суми в перші та треті вихідні кожного місяця без обмеження кількості годин. У випадку хвороби дитини (документально підтвердженої) , або її участі в організованих масових заходах виховально-оздоровчого чи культурно-просвітницького характеру, а також неможливості приїзду ОСОБА_1 до м. Суми з обєктивних причин перенесення часу зустрічі з дитиною на наступні вихідні (за можливості) .

Зустрічі та проведення спільного часу з дитиною в його День народження 19 лютого щорічно в межах м. Суми. Якщо день народження припадає на вихідний день, години зустрічі з 9:00 до 17:00. Якщо день народження припадає на будній день, зустрічі одразу після закінчення навчання дитиною до 18:00. Вітальні заходи проводити з участю батька. Виключення документально підтверджена хвороба дитини.

В період осінніх шкільних канікул щорічно впродовж останньої декади жовтня, але в межах періоду шкільних канікул, за попередньою домовленістю з ОСОБА_2. Приїзд дитини до м. Київ, повернення (переїзд) дитини до м. Суми забезпечує батько дитини. Виключення для приїзду дитини до м. Київ документально підтверджена хвороба дитини, або її участь в організованих масових заходах виховально-оздоровчого чи культурно-просвітницького характеру.

В період зимових шкільних канікул щорічно, а саме: 7 календарних днів (за попереднім узгодженням з матірю дитини та в залежності від стану здоровя дитини: документально підтверджена хвороба дитини тощо) . Приїзд дитини до м. Київ, повернення (переїзд) дитини до м. Суми забезпечує батько дитини. Виключення для приїзду дитини до м. Київ документально підтверджена хвороба дитини, або її участь в організованих масових заходах виховально-оздоровчого чи культурно-просвітницького характеру.

В період весняних шкільних канікул щорічно календарний тиждень в березні або квітні-місяці (в залежності від календарного розкладу шкільних канікул) , але в межах періоду шкільних канікул. Приїзд дитини до м. Київ, повернення (переїзд) дитини до м. Суми забезпечує батько дитини. Виключення для приїзду дитини до м. Київ документально підтверджена хвороба дитини, або її участь в організованих масових заходах виховально-оздоровчого чи культурно-просвітницького характеру.

В період літніх шкільних канікул 2017 року та наступних років 30 календарних днів впродовж липня-серпня (за попереднім узгодженням з матірю дитини не менш ніж за 2 тижні до фактичного спільного ОСОБА_1 з сином проведення часу, та в залежності від стану здоровя дитини) . Приїзд дитини до м. Київ забезпечує батько дитини, повернення (переїзд) дитини до м. Суми забезпечує мати дитини.

Розяснити відповідачці ОСОБА_2 відповідальність згідно чинного законодавства за невиконання судового рішення після набрання ним законної сили, за надання неправдивої інформації та документації (в тому числі, стосовно стану здоровя їхнього сина, місця його фактичного перебування) з метою перешкоджання спілкуванню та побаченням ОСОБА_1 з їхнім сином ОСОБА_3.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 275 грн. 60 коп. .

Рішення може бути оскаржене.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду Сумської області через суд першої інстанції Ковпаківський районний суд м. Суми, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Головуючий: І.Г. Бичков