Справа № 199/4576/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

25.07.2016 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

Головуючий- суддя Богун О.О.

при секретарі Рибак К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в міста Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Четверта дніпропетровська державна нотаріальна контора про визнання заяви про прийняття спадщини недійсною та визнання права власності в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2, третя особа Четверта дніпропетровська державна нотаріальна контора про визнання заяви про прийняття спадщини недійсною та визнання права власності в порядку спадкування, посилаючись на те, що на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого ВАТ «Комінмет» м.Дніпропетровська від 20.06.2000 за №815, рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 09.06.2011 та свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Четвертою дніпропетровською державною нотаріальною конторою від 01.12.2011 за реєстровим №1-1385, належало на праві власності 2/3 частини квартири АДРЕСА_1.

1/3 частина вказаної квартири, згідно рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська належить позивачу.

15.06.2012 померла мати позивача ОСОБА_3.

Після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді 2/3 частини квартири АДРЕСА_1.

Після смерті матері позивачка звернулася до Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, а її брат, відповідач по справі ОСОБА_2, повідомив, що не буде претендувати на спадщину та не має наміру подавати заяву про прийняття спадщини після смерті матері.

Однак, коли позивачка звернулася до Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину, позивачу повідомили, що позивач має право лише на ? частину квартири, оскільки 15.12.2012 відповідачем була подана заява про прийняття спадщини. Потім стало відомо, що від імені ОСОБА_2 заяву про прийняття спадщини, поштою направила його дружина.

А тому, після смерті матері позивачка оформила лише ? частину квартири АДРЕСА_1 від 2/3 частин, що належала її матері.

Інша ? частина квартири залишилася відкритою для її брата ОСОБА_2, який спадщину не прийняв, адже не мав відповідного бажання.

Позивач має право спадкування в першу чергу, але заява дружини ОСОБА_2 про прийняття спадщини на ? частину квартири, перешкоджає позивачу отримати спадщину.

Однак, у звязку з тим, що відповідач пропустив строк для прийняття спадщини, він так і не отримав права на спадкування після смерті матері.

Таким чином позивач просить, визнати недійсною заяву ОСОБА_2 від 15.12.2012 про прийняття спадщини після смерті його матері ОСОБА_3, померлої 15.06.2016; визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, яка померла 15 червня 2016 року на 1/3 частину квартири АДРЕСА_2, загальною площею 63,6 кв.м., житловою площею 38,3 кв.м.

В судове засідання представник позивача не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позову наполягав.

В судове засідання відповідач не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечував.

Представник третьої особи Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори до суду своїх представників не направили, про слухання справи повідомлений належним чином, надавши суду заяву про слухання справи в відсутність їх представника та винести рішення на розсуд суду.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого ВАТ «Комінмет» м.Дніпропетровська від 20.06.2000 за №815 квартира АДРЕСА_2 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

ОСОБА_3 померла 15 червня 2012 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданого Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №980.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 09 червня 2011 року визначено, що частки ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_3 складають по 1/3 частки кожного, припинено право спільної сумісної власності на зазначену квартиру (а.с7).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина у вигляді 2/3 частини квартири АДРЕСА_3.

Позивач ОСОБА_1 звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_3 та отримала спадщину на частину квартири АДРЕСА_3, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом (а.с.5).

Свідоцтво про право на спадщину на іншу частину вищезазначеної квартири ще не видано, оскільки спадщина залишилася відкритою для відповідача ОСОБА_2, який спадщину не прийняв, адже не мав відповідного бажання.

Однак, як вбачається з матеріалів спадкової справи №02-14, відкритої після смерті ОСОБА_3, відповідачем ОСОБА_2 подано заяву про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_3, але з пропуском встановленого законом шестимісячного строку для прийняття спадщини.

Як, встановлено судом, відповідач ОСОБА_2 не мав наміру подавати відповідну заяву про прийняття спадщини після смерті матері, оскільки, встановлено, що заяву про прийняття спадщини замість ОСОБА_2 подала в нотаріальну контору його дружина без його відома.

Відповідно до ч.3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ст.ст.1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця.

Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Оскільки позивач використав позасудовий шлях оформлення спадкових прав і отримав відмову, він вимушений був звернутися до суду.

Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача у повному обсязі, а саме слід визнати недійсною заяву ОСОБА_2 від 15.12.2012 про прийняття спадщини після смерті його матері ОСОБА_3, померлої 15.06.2016; визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, яка померла 15 червня 2016 року на 1/3 частину квартири АДРЕСА_2, загальною площею 63,6 кв.м., житловою площею 38,3 кв.м.

З урахуванням результату розгляду справи, відповідно до вимог ст.88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» щодо звільнення позивача від сплати судового збору, судові витрати компенсуванню не підлягають і відносяться на рахунок позивача.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 209, 212, 214-215, 222 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Четверта дніпропетровська державна нотаріальна контора про визнання заяви про прийняття спадщини недійсною та визнання права власності в порядку спадкування задовольнити.

Визнати недійсною заяву ОСОБА_2 від 15.12.2012 про прийняття спадщини після смерті його матері ОСОБА_3, померлої 15.06.2016.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_2, загальною площею 63,6 кв.м., житловою площею 38,3 кв.м. в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, яка померла 15 червня 2016 року

На рішення може бути подана апеляційна скарга в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Головуючий: