21.07.2016 Єдиний унікальний номер 205/4060/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

21 липня 2016 року м. Дніпропетровськ

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Федченко В.М.

секретаря Джурко Ю.І.

розглянувши у попередньому відкритому судовому засіданні у залі суду м. Дніпропетровська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу удаваним у частині покупців, визнання права власності на квартиру, -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2016 року позивач звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладений 13 травня 2009 року між Державним підприємством «Конструкторське бюро «Південне» ім. М.К. Янгеля» від імені Держави в особі Національного космічного агентства України та ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_2, посвідчений державним нотаріусом Третьої дніпропетровської державної контори Хилько Л.А. зареєстрованим в реєстрі №2-1198, удаваним із моменту його укладання в частині покупця ОСОБА_2, визнання позивача покупцем по договору та визнання права власності на квартиру. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що 13 травня 2009 року було укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1

Зазначений договір укладався з нею, як працівником ДП «КБ «Південне» ім. М.К.Янгеля». У вказаний договір було також вписано, як покупців її дітей - ОСОБА_3 та ОСОБА_2.

Вказане нерухоме майно було придбане у розстрочку за її особисті кошти, про що свідчать приходний касовий ордер, квитанції про сплату по цьому договору, акти звірок з продавцем - її роботодавцем та довідка про повну сплату нею грошових коштів за придбане майно. Наразі на побутовому рівні виникли непорозуміння щодо фактичних власників її квартири, а саме - відповідач відмовляється визнати її право як власника на її квартиру через те, що він формально вписаний у правовстановлюючий документ, не зважаючи на ту обставину, що жодної копійки не сплатив за придбане нею нерухоме майно.

Таким чином, позивачка вважає, що відповідач ввів її в оману, щодо істотних мотивів необхідності оформлення частини придбаної нею квартири на його ім'я. Вважає, що діями відповідача щодо невизнання її права власності на придбану квартиру АДРЕСА_1, як особи, яка фактично узгодила всі істотні умови договору купівлі-продажу квартири, виплатила всі кошти продавцю такої квартири за договором купівлі-продажу від 13 травня 2009 року, порушені її права, як власника та особи, яка дійсно особисто придбала вище вказану квартиру.

Викладені вище обставини дають право стверджувати про те, що договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 13 травня 2009 року є удаваним в частині покупця. Також ця обставина виходить з того, що відповідач не проживав та не проживає у її квартирі (а.с.3-6).

У попередньому судовому засіданні представник позивача ОСОБА_9 позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити з підстав вказаних в позові.

Відповідач ОСОБА_2 у попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення.

Треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилися, про день, час розгляду справи повідомлялись належним чином, причину неявки суду не повідомили.

Згідно ч.4 ст.130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 174 і 175 цього Кодексу.

Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права та свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем прозову і продовжує судовий розгляд. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права та свободи чи інтереси інших осіб.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши документи і матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши обставини, якими сторони обґрунтовують свої вимоги та заперечення, давши оцінку доказам, що мають значення для справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти:

13 травня 2009 року між ОСОБА_10, який діяв на підставі довіреності, посвідченої Третьою дніпропетровською державною нотаріальної конторою 07.04.2009 року за реєстровим №2-870, від імені Державного підприємства «Конструкторське бюро «Південне» ім. М.К. Янгеля», яке діє на підставі статуту, зареєстрованого виконкомом «Дніпропетровської міської Ради 22.05.2007 року, номер запису №2016777, від імені Держави в особі Національного космічного агентства України та ОСОБА_5, неповнолітньою, що діє зі згоди матері ОСОБА_1, яка діє і за себе особисто, ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, посвідчений державним нотаріусом Третьої дніпропетровської державної контори Хилько Л.А. зареєстрованим в реєстрі №2-1198. (а.с.12-14).

Згідно витягу про державну реєстрацію прав квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 по 1/3 частині кожному на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом Третьої дніпропетровської державної контори Хилько Л.А. зареєстрованим в реєстрі №2-1198 (а.с.17).

Згідно свідоцтва про шлюбу серії НОМЕР_2 ОСОБА_5 уклала шлюб з ОСОБА_11 та змінила прізвище на ОСОБА_5, актовий запис №563 (а.с.11).

Згідно довідки №13/209 від 18.04.2012 року ОСОБА_1 станом на 01.01.2012 року заборгованість за придбану нею, згідно договору купівлі-продажу від 13.05.2009 року квартиру АДРЕСА_1 в сумі 185400,70 грн. погасила, що також підтверджується наданими квитанціями до приходного касового ордеру (а.с.25-37).

Відповідно до ст.235 ЦК України, удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

Відповідно до ч.1 ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа який засвідчує його право власності.

Згідно до роз'яснень наданих Пленумом Верховного Суду України у п.25 постанови від 06.11.2009р. № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», за удаваним правочином (стаття 235 ЦК України) сторони умисно оформлюють один правочин, але між ними насправді встановлюються інші правовідносини. На відміну від фіктивного правочину, за удаваним правочином права та обов'язки сторін виникають, але не ті, що випливають зі змісту правочину. Встановивши під час розгляду справи, що правочин вчинено з метою приховати інший правочин, суд на підставі ст. 235 ЦК України має визнати, що сторонами вчинено саме цей правочин, та вирішити спір із застосуванням норм, що регулюють цей правочин.

За таких обставин, суд вважає можливим договір купівлі-продажу від 13 травня 2009 року укладений між Державним підприємством «Конструкторське бюро «Південне» ім. М.К. Янгеля» від імені Держави в особі Національного космічного агентства України та ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_2, посвідчений державним нотаріусом Третьої дніпропетровської державної контори Хилько Л.А. зареєстрованим в реєстрі №2-1198, визнати удаваним із моменту його укладання в частині покупця ОСОБА_2. Визнати ОСОБА_1 (і.н. НОМЕР_1) покупцем 1/3 частини за договором купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 13 травня 2009 року між Державним підприємством «Конструкторське бюро «Південне» ім. М.К.Янгеля» (ідентифікаційний ), від імені Держави в особі Національного космічного агентства України та ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_2, посвідчений державним нотаріусом Третьої дніпропетровської державної нотаріальної контори Хилько Л.А. 13 травня 2009 року, зареєстрованим в реєстрі № 2-1198; визнати за ОСОБА_1 (і.н. НОМЕР_1) право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1; технічна характеристика квартири: квартира розташована на десятому поверсі десяти поверхового будинку та складається з 2 кімнат житловою площею 29,9 кв.м., у тому числі: 1-а кімната площею 16,8 кв.м., 2-а кімната площею 13,1 кв.м., кухні площею 8,0 кв.м., вбиральні(сполученої) площею 1,3 кв.м., ванної кімнати площею 2,9 кв.м., коридору площею 9,4 кв.м., балконом(терасою) площею 1,0 кв.м., лоджією площею 1,6 кв.м. Загальна площа квартири 54,1 кв.м..

Представник Позивача не наполягає на стягненні з Відповідача на користь Позивача судового збору, сплаченого при зверненні до суду (а.с.1-2).

На підставі викладеного, керуючись ст.235 ЦК України; ст.ст.10, 11, 60, 130 ч.4, 174 ч.4, 212, 213, 215, 218, 294 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу удаваним у частині покупців, визнання права власності на квартиру - задовольнити.

Визнати договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 13 травня 2009 року між Державним підприємством «Конструкторське бюро «Південне» ім. М.К.Янгеля» (ідентифікаційний ), від імені Держави в особі Національного космічного агентства України та ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_2, посвідчений державним нотаріусом Третьої дніпропетровської державної нотаріальної контори Хилько Л.А. 13 травня 2009 року, зареєстрованим в реєстрі № 2-1198, удаваним із моменту його укладення в частині покупця ОСОБА_2;

Визнати ОСОБА_1 (і.н. НОМЕР_1) покупцем 1/3 частини за договором купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 13 травня 2009 року між Державним підприємством «Конструкторське бюро «Південне» ім. М.К.Янгеля» (ідентифікаційний ), від імені Держави в особі Національного космічного агентства України та ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_2, посвідчений державним нотаріусом Третьої дніпропетровської державної нотаріальної контори Хилько Л.А. 13 травня 2009 року, зареєстрованим в реєстрі № 2-1198;

Визнати за ОСОБА_1 (і.н. НОМЕР_1) право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1; технічна характеристика квартири: квартира розташована на десятому поверсі десяти поверхового будинку та складається з 2 кімнат житловою площею 29,9 кв.м., у тому числі: 1-а кімната площею 16,8 кв.м., 2-а кімната площею 13,1 кв.м., кухні площею 8,0 кв.м., вбиральні(сполученої) площею 1,3 кв.м., ванної кімнати площею 2,9 кв.м., коридору площею 9,4 кв.м., балконом(терасою) площею 1,0 кв.м., лоджією площею 1,6 кв.м. Загальна площа квартири 54,1 кв.м.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Федченко В.М.