Провадження 2/331/1313/2016
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.08.2016 р. м. Запоріжжя

Суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Світлицька В.М. вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вісті-Інформ», ОСОБА_2 про захист ділової репутації, спростування недостовірної інформації та відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

До Жовтневого районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ТОВ «Вісті-Інформ», ОСОБА_2 про захист ділової репутації, спростування недостовірної інформації та відшкодування моральної шкоди, яка подана ОСОБА_3.

Вивчивши матеріали поданої позовної заяви, суддя приходить до висновку , що вона має бути повернута позивачу, оскільки подана та підписана особою, яка не має повноважень на ведення справи, що передбачено п.3 ч.3 ст.121 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до вимог ч.2 та ч.4 ст.42 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або посадовою особою організації, в якій довіритель працює навчається, перебуває на службі, стаціонарному лікуванні чи за рішенням суду, або за місцем його проживання.

Як роз'яснено у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року за №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" згідно зі статтею 38 ЦПК особи, які беруть участь у цивільній справі, можуть брати у ній участь особисто або через представника (крім справ про усиновлення). Особиста участь у справі особи не позбавляє її права мати в цій справі представника. Повноваження представника сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, посвідчені документами, зазначеними в частинах першій - третій статті 42 ЦПК, а повноваження адвоката також і ордером, який видається відповідним адвокатським об'єднанням, або договором, дозволяють йому вчиняти від імені особи, яку він представляє, усі процесуальні дії, що їх має право вчиняти ця особа. Обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені не у виданому ордері, а в довіреності чи договорі.

Відповідно до ст. ст. 119, 120 ЦПК України позовна заява повинна бути підписна позивачем або його представником, який має відповідні повноваження. Якщо позовна заява (заява) подається представником позивача, до заяви додається довіреність, що підтверджує його повноваження (довіреність юридичної особи або документи, що посвідчують службове становище і повноваження її керівника). Оригінали даних документів або копії з них, посвідчені суддею, приєднуються до справи.

З матеріалів позовної заяви , поданої від ОСОБА_1 встановлено, що позовна заява підписана та подана ОСОБА_3 , до матеріалів справи долучено копію довіреності на ім'я ОСОБА_3 ,яка видана директором ТОВ «Українська дистрибуційна компанія» ОСОБА_4 , але документів, , що посвідчують службове становище і повноваження її директора ОСОБА_4 до матеріалів позовної заяви не надано. В довіреності зазначено , що довірітель ОСОБА_1 є працівником ТОВ «Українська дистрибуційна компанія», але належних документів на підтвердження того що довіритель працює в цьому товаристві до позовної заяви також не долучено.

Позовна заява, підписана представником позивача, в порушення п. 3 ч. 3 ст. 121 ЦПК України , але перевірити право представника на підписання та подання до суду позовної заяви є неможливим, оскільки повноваження представника на звернення до суду з даним позовом належним чином не підтверджені.

Аналізуючи зміст норм ЦПК України, можна дійти до висновку, що представник не може допускатися до участі у справі при відсутності документів, що підтверджують його повноваження або якщо вони належно не оформлені..

За нормами п.3 ч.3 ст.121 Цивільного процесуального кодексу України, подана не уповноваженим представником заява повертається заявнику.

Враховуючи вищевикладене, вивчивши матеріали поданої позовної заяви, суддя приходить до висновку, що вона має бути повернута позивачу, оскільки подана та підписана особою, яка не має повноважень на ведення справи, що передбачено п.3 ч.3 ст. 121 ЦПК України. Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення

Згідно вимог ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги. Згідно із п. п. 16, 17 Інструкції про порядок обчислення та справляння державного мита, державне мито повертається фінансовим органом того району чи міста, до бюджету якого воно надійшло, на підставі поданої платником заяви на протязі одного року з дня зарахування суми в бюджет. Тому суддя вважає за необхідне повернути позивачу сплачений судовий збір у розмірі 3031, 60 грн.

Керуючись, ст. ст. 119, 121 ЦПК України, ст. 7 Закону України "Про судовий збір", суддя, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вісті-Інформ», ОСОБА_2 про захист ділової репутації, спростування недостовірної інформації та відшкодування моральної шкоди, подану ОСОБА_3 , разом із додатками повернути позивачу .

Зобов'язати Управління Державної казначейської служби України у Жовтневому районі міста Запоріжжя Запорізької області повернути ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 3031, 60 грн. , сплачений за квитанцією № QS01 від 29.07.2016 року.

Роз'яснити позивачеві, що відповідно до ч. 5 ст. 121 ЦПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня отримання копії ухвали апеляційної скарги.

Суддя: В.М.Світлицька