САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Справа № 206/3037/16-ц
Провадження № 2/206/808/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" серпня 2016 р.

Самарський районний суд м. Дніпропетровська в складі: головуючого-судді Зайченко С.В., при секретареві Чинник М.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитом,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитом, обґрунтовуючи тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 24.10.2011 року ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 3200 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідно до п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою", затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті, складають між ним та Банком Договір, про що свідчить його підпис у заяві.

ПАТ КБ "Приватбанк" свої зобов'язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором.

Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором.

Відповідно до п.2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг, - У разі невиконання зобовязань за Договором, на вимогу Банку виконати зобовязання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати Винагороди Банку.

Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, у зв'язку з чим станом на 21.04.2016 року утворилася заборгованість 13171,96 грн., яка складається з наступного: 5828,47 грн. - заборгованість за кредитом; 5327,58 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 912,48 грн. заборгованість за пенею та комісією ; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 603,43грн.-штраф (процентна складова).

Враховуючи вищенаведене, позивач просив стягнути з відповідача ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором в сумі 13171,96 грн., а також 1378,00 грн. судових витрат.

В судове засідання представник Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, надав суду письмові заперечення в яких зазначив, що згідно розрахунку заборгованості йому станом на 18.01.2014 року було надано кредит в розмірі 2985,71 грн., а не 3200 грн., як зазначає позивач в своєму позові. Ця заборгованість ним була погашена вчасно, тому не зрозуміло з яких підстав відповідачем була нарахована заборгованість за кредитом у розмірі 5828,47 грн. та проценти на неї. Окрім того, співробітники банку не повідомило його про заборгованість, яка утворилась та не запропонували йому її реструктурувати. Також вважає необґрунтованим стягнення з нього судових витрат.

Заслухав доводи відповідача, дослідів письмові докази по справі, дав їм оцінку в їх сукупності, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Як свідчить ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 24.10.2011 року ОСОБА_2 24.10.2011 року отримав кредит у розмірі 3200 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідно до п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою", затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та "Тарифами Банку", складає між ним та Банком Договір, про що свідчить його підпис у заяві.

Таким чином, ті доводи відповідача, що розмір наданого йому кредиту станом на 18.01.2014 року складав 2985,71 грн., а не 3200 грн., як це зазначено в позовній заяві, судом не приймаються до уваги, оскільки відповідач підписавши заяву про надання кредиту, погодився з вищезазначеними умовами, а саме надав банку згоду в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт, що останнім робилось неодноразово (а.с.3-5).

Судом встановлено, що ПАТ КБ "Приватбанк" свої зобов'язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредит у розмірі , встановленому Договором.

Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором.

Відповідно до п.2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг, - У разі невиконання зобовязань за Договором, на вимогу Банку виконати зобовязання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати Винагороди Банку.

Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

Відповідно до п. 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк.

Із наданого позивачем розрахунку (а.с.3-5) вбачається, що розмір заборгованості відповідача після чергового збільшення ліміту банком станом на березень 2015 року складав 5688,43 грн. Відповідач належні до сплати щомісячні суми по сплаті кредиту своєчасно не вносив, останній платіж ним був здійснений у вересні 2015 року. У звязку з чим розмір заборгованості відповідача станом на 21.04.2016 року, з урахуванням простроченої заборгованості за кредитом склав 5828,47 грн.

Таким чином, доводи відповідача, що він сплатив заборгованість за кредитом в повному обсязі, тому і не було підстав для нарахування відсотків, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні та спростовуються фактично встановленими обставинами справи. Відповідачем доказів на підтвердження даних обставин в розумінні ст.ст.57-59 ЦПК України надано не було.

Ті доводи відповідача, що позивач не повідомив його про заборгованість та не запропонував йому її реструктурувати, не є обовязком банку та не звільняє позичальника від несення зобовязань по сплаті кредиту. Окрім того, ця обставина також є підтвердженням того, що відповідачу було відомо про заборгованість.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що відповідач в порушення умов вказаного кредитного договору свої зобов'язання належним чином не виконав, допустив прострочення повернення кредиту, внаслідок чого за ним, ОСОБА_2 станом на 21.04.2016 року за договором виникла заборгованість на загальну суму 13171,96 грн., яка складається з наступного: 5828,47 грн. - заборгованість за кредитом; 5327,58 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 912,48 грн. заборгованість за пенею та комісією ; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 603,43грн.-штраф (процентна складова).

Разом з цим, у правовій позиції Верховного Суду України в справі № 6-2003цс15 зазначено, що, цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Таким чином, відповідно до статті 549 ЦК України, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Отже, позивачу слід відмовити в задоволенні позовної вимоги про стягнення на користь банку штрафів у розмірі 500,0 грн. (фіксована частина) та 603,43 грн. (процентна складова), адже вищевказані штрафи є несправедливим подвійним нарахуванням неустойки.

Відповідно до ст. 623 ЦК України боржник, який прострочив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настали після прострочення.

Таким чином, аналізуючи здобуті у справі докази, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, а з відповідача підлягає стягненню заборгованість за кредитом у розмірі 12068,53 грн., яка складається з наступного: 5828,47 грн. - заборгованість за кредитом; 5327,58 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 912,48 грн. заборгованість за пенею та комісією.

Питання судових витрат вирішити відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 209, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк"задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" заборгованість по кредитному договору № б/н від 24.10.2011 року на загальну суму 12068,53 грн., яка складається з наступного: 5828,47 грн. - заборгованість за кредитом; 5327,58 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 912,48 грн. заборгованість за пенею та комісією.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" судовий збір у розмірі 1378,00 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя С. В. Зайченко