Справа № 316/841/16-ц
Провадження № 2/316/592/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" серпня 2016 р. м.Енергодар

Енергодарський міський суд Запорізької області у складі

головуючого судді : Вільямовській Н.О.,

при секретарі : Рябуха О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Енергодар цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Енергодарської міської ради Запорізької області, третя особа- Державний реєстратор речових прав на нерухоме майно Енергодарської міської ради Запорізької області, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що він є онуком ОСОБА_3, який 17.07.2012 року помер.

Під час життя, а саме 21.09.2006 року, ОСОБА_3 склав заповіт, згідно якого заповідав своє майно позивачу. Після смерті діда відкрилась спадщина, у вигляді нерухомого майна, а саме двокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1, яка належала його діду на підставі свідоцтва про право власності на житло № 21 від 29.09.1995 року, виданого «Запорізькою ГРЕС».

Після чого, ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Енергодарського міського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_4 із заявою про прийняття спадщини, на підставі чого було відкрито спадкову справу. Але, нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки спірна квартира за час життя померлого не була ним належним чином зареєстрована.

Позивач просить встановити факт належності його діду- Конькову ОСОБА_5, на праві приватної власності квартири за адресою: АДРЕСА_1. Визнати вищезазначену квартиру спадковим майном, що входить до складу спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_3, який помер 17 липня 2012 року. Визнати за ОСОБА_1 право приватної власності в порядку спадкування на цю квартиру.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_6, заявлені вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити в повному обсязі.

Позивач в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі за участю його представника ОСОБА_6, позовні вимоги підтримав в повному обсязі (а.с. 31).

Представник відповідача також не з'явився, надіславши клопотання з проханням розглянути справу за його відсутності, не заперечуючи проти заявлених позовних вимог (а.с. 29).

Представник третьої особи надав заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує (а.с. 36).

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, приходить до висновку про можливість задоволення позовної заяви у повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 2ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 2ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення інших фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ст. 178 ЦК України, об'єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Так, відповідно до ст. 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно до статті 1221 Цивільного кодексу України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у томі числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 1, ч. 3, ч. 5ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1299 ЦК України, якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна.

Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно до наказу Міністерства юстиції України №7/5 від 07.02.2002 року «Про затвердження тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно» (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 18 лютого 2002 року за № 157/6445) з наступними змінами та доповненнями затверджено перелік правовстановлюючих документів, на підставі яких проводиться державна реєстрація права власності на нерухоме майно, і якими є рішення суду про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна, про встановлення факту права власності на об'єкти нерухомого майна, про передачу безхазяйного нерухомого майна до комунальної власності.

Як встановлено в судовому засіданні, 17 липня 2012 року в м. Енергодар Запорізької області, помер дід позивача - ОСОБА_3 у віці 81 рік, про що в книзі реєстрації смерті 19 липня 2012 року був зроблений відповідний актовий запис про смерть за №259, підтвердженням чого є свідоцтво про смерть, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби ЕМУЮ Запорізької області від 19.07.2012 року (а.с. 5).

Після його смерті залишилось спадкове майно квартира АДРЕСА_2,

Спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_3 є позивач ОСОБА_1 (а.с. 17). Інших спадкоємців за заповітом немає.

У визначений законом строк позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру, після смерті ОСОБА_3, який помер 17 липня 2012 року, відкрита спадкова справа (а.с. 19).

Згідно заяви від 10 січня 2013 року, посвідченої приватним нотаріусом Енергодарського міського нотаріального округу ОСОБА_4, у визначений законом строк позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 (а.с. 18).

Однак, оформити своє право на спадщину позивач не може, оскільки відсутній правовстановлюючий документ з державною реєстрацією в органах державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, яким на сьогодні є Державний реєстратор речових прав на нерухоме майно Енергодарської міської ради Запорізькій області.

Згідно постанови приватного нотаріуса Енергодарського міського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_4 про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12 травня 2016 року, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищезазначену квартиру, так як не подано правовстановлюючий документ на вказану вище квартиру, без якого не можна перевірити право власності спадкодавця на вказану квартиру (а.с. 17).

Факт належності спірної квартири ОСОБА_3 підтверджено копією ордеру на вселення в квартиру на імя ОСОБА_3, копією свідоцтва про право власності на житло № 21 від 29.09.1995року, а також копією технічного паспорту на квартиру, що знаходиться у власності гр.. ОСОБА_3 та договором про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території від 29.09.1995р. (а.с. 33).

Таким чином, суд вважає доведеним факт належності ОСОБА_3 квартири №52, за адресою: м. Енергодар, Запорізької області, пр.-т Енергетиків, буд. 10.

Проте в зв'язку з тим, що правовстановлюючі документи відсутні, позивач не може належним чином оформити своє право на спадщину за заповітом після смерті діда ОСОБА_3

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 59981356 від 26.05.2016 року, виданою виконавчим комітетом ЕМР Запорізької області, відомості про реєстрацію права власності та відомості про заборону відчуження обєктів нерухомого майна на квартиру № 52, за адресою: м. Енергодар, Запорізької області, пр-т Енергетиків, буд. 10,- відсутня (а.с. 16).

Відповідно до ст.. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Крім того, відповідно до поданої до суду заяви, відповідач позов визнає в повному обсязі, а згідно ч. 1ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Таким чином, судом встановлено, що позивач не може вільно користуватися належним йому спадковим майном, оскільки не має можливості оформити право власності на нього, в зв'язку з втратою оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно.

На підставі вищевикладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, враховуючи, що встановлення факту належності квартири позивачу необхідно для оформлення права на спадщину, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.178, 328, 392, 1217, 1220, 1222, 1261, 1268, 1276, 1299 ЦК України, ст.ст.15, 57, 59, 60, 61, 107, 208, 212, 215, 256, 259 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Енергодарської міської ради Запорізької області, третя особа- Державний реєстратор речових прав на нерухоме майно Енергодарської міської ради Запорізької області,- задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_3, який помер 17.07.2012 року, на праві власності квартири АДРЕСА_3.

Визнати, що квартира АДРЕСА_4 є спадковим майном після ОСОБА_3, який помер 17 липня 2012 року.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на квартиру АДРЕСА_3 у порядку спадкування за заповітом після смерті діда- Конькова ОСОБА_5, який помер 17 липня 2012 року.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області протягом 10 днів з моменту його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Н. О. Вільямовська