Справа № 219/5971/16-ц
Провадження № 2/219/3020/2016
Артемівський міськрайонний суд Донецької
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

04.08.2016 року м. Бахмут

Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі

головуючого судді Давидовської Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Наумової А.І.,

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бахмут-Енергія»

до ОСОБА_2

про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію,

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю ««Бахмут-Енергія», звернулось з позовом до ОСОБА_2 про стягнення з відповідача заборгованості за спожиту теплову енергію в розмірі 7 509,68 грн., посилаючись на те, що згідно з умовами чинного законодавства відповідач повинен своєчасно, щомісячно оплачувати рахунки за теплопостачання. Проте відповідач вказані обов'язки не виконував, що призвело до утворення заборгованості, яка за період з 01.09.2009 року по 01.07.2015 року становить 7 509,68 грн. Просив суд стягнути з відповідача суму заборгованості за надані послуги по теплопостачанню у розмірі 7 509,68 грн. та понесені ним витрати по сплаті судового збору в розмірі 1378 грн.

Представник позивача в судовому засіданні, надала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Просить позов задовольнити в повному обсязі. Надала також розшиифровку за особовим рахунком №279 щодо відповідача у підтвердження здійснення зарахувань сум перерахунків, платежів та сум субсидій за спірний період.

Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, зазначивши, що основна заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії утворилася і знаходиться за межами строку позовної давності. Що стосується заборгованості з середини червня 2013 року по 01.07.2015 року, то вона її частково сплачує, вказуючи конкретно місяць та рік надання послуги і вважає сплату поточних платежів такими, що не можуть свідчити про переривання строку позовної давності. Також вказує, що позивачем не наведений факт у судовому засіданні стосовно надання послуг з централізованого опалення, оскільки в її квартирі завжди було холодно, про що свідчать численні акти, вона неодноразово зверталась к позивачу для перевірки температурного режиму у квартирі. Вважає, що позивач пропустив строк позовної давності, тому суд повинен в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі в звязку з необґрунтованістю.

Крім того відповідач зауважила, що представник позивача ОСОБА_1 не має повноважень на представництва у цьому процесу, проте ці доводи спростовуються наявною в матеріалах справи копію довіреності на імя зазначеної особи №юр/5 від 15.03.2016 року, яка дійсна до 31.12.2016 року та видана особисто директором Товариства з обмеженою відповідальністю ««Бахмут-Енергія» Вайдасом Повиленасом (а.с.59).

Розглянувши матеріали справи, додатково представлені документи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру.

Як встановлено в судовому засіданні, відповідач є квартиронаймачем квартири № 24 у будинку №8, м. Бахмут по вул. Ціолковського та користується послугами централізованого теплопостачання. Позивач, виконуючи свої обовязки, постійно поставляв теплову енергію у вигляді централізованого опалення. Але відповідач в повному обсязі оплату за отримані послуги не здійснював. Таким чином, між позивачем та відповідачем виникли правовідносини по наданню, з одного боку, та споживанню, з іншого боку, комунальних послуг по централізованому опаленню, які врегульовано Законом України «Про житлово комунальні послуги від 24.06.2004 року із змінами та доповненнями, Законом України «Про теплопостачання, Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року.

Статтею 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що плата за послуги нараховується щомісячно.

Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 (із змінами), передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено іншого строку. Нарахування проводиться відповідно до Правил з урахуванням кількості осіб, що проживають та пропорційно опалювальній площі (обєму) квартири.

Судом установлено, що у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Бахмут-Енергія», що надає житлово-комунальні послуги, відкритий особовий рахунок № 279 на ім'я відповідача ОСОБА_2 (а.с.5-6).

У відповідності до розрахунку заборгованості за спожиту теплову енергію за період з 01.09.2009 року по 01.07.2015 року по особовому рахунку № 279 існує заборгованість в розмірі 7 509,68 грн. Розрахунок здійснено на підставі тарифів, погоджених рішенням виконавчого комітету Артемівської міської ради Донецької області від 5 березня 2008 року №173 та від 1 жовтня 2008 року №729, а також затверджених постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 14 грудня 2010 року №1831 та постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг, від 6 червня 2014 року №650, від 11 липня 2014 року №899.

Згідно відповіді Бахмутської міської ради від 29.06.2016 року № вх.984, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстрація здійсненна від 21.01.1987 року (а.с.31).

Згідно до Протоколу № 1 від 18.02.2016р. чергових зборів учасників Товариства рішення №1/2016; Наказу № 63-ос від 14.03.2016р. «Про заміну найменування юридичної особи», Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, змінено найменування юридичної особи Товариство з обмеженою відповідальністю «Артемівськ-Енергія» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Бахмут-Енергія» з 14.03.2016р. (а.с.8; а.с.12).

Приймаючи рішення, суд виходить з наступного.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 20, ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, проте не пізніше 20-го числа місяця на ступного за звітним.

Статтею 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що залежно від функціонального призначення житлово-комунальними послугами є, зокрема, комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо - та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо).

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

У відповідності до ч. 5 п.40 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 3 жовтня 2007 року №1198, споживач теплової енергії зобов'язаний вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил.

Згідно Правилам надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведенню, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 споживач зобов'язаний вчасно, у встановлений строк оплачувати отримані послуги (п. 30). Як передбачено п. 21 зазначених Правил у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання: з централізованого опалення - з розрахунку за 1 кв. метр (куб. метр) опалюваної площі (об'єму) квартири (будинку садибного типу) та додатково за перевищення розрахункової потужності приладів опалення (радіаторів) згідно із законодавством.

Таким чином, споживачі зобов'язані оплатити отримані ними житлово-комунальні послуги. Відсутність письмового договору щодо надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов'язку оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними зі згоди постачальника послуг. За таких обставин зобов'язання відповідача оплатити надані послуги виникає на підставі закону з узгоджених дій постачальника і споживача послуг (постанови Верховного Суду України, від 30 жовтня 2013 року по справі №6-59цс13 та від 25 листопада 2014 року по справі №3-184гс14).

Розглядаючи питання про застосування строків позовної давності, про що заявлено відповідачем під час розгляду справи, суд виходить з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 264 Цивільного кодексу України позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову.

Відповідно до ст. 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки і застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення (ч. 3,4 ст. 267 ЦК України).

З матеріалів справи вбачається, що 25.08.2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Артемівськ-енергія» зверталось до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з відповідача ОСОБА_2 заборгованості за спожиту теплову енергію, яка за період з 01.09.2009 року по 01.07.2015 року становить 7 509,68 грн. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 26.08.2015 року відмовлено у прийнятті зазначеної заяви.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обовязку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Як вбачається з розрахунку заборгованості, відповідач від наданих позивачем послуги не відмовлявся, частково проводив їх оплату (останній платіж у жовтні 2014 року), чим вчиняв дії, що свідчать про визнання ним боргу та необхідності оплати наданих послуг. Цими діями він перервав перебіг позовної давності.

Таким чином, суд приходить до висновку, що строки позовної давності за вимогами Таким чином розглядають не спливли та позивачем не пропущені.

За таких обставин, оцінюючи докази у їх сукупності, оскільки відповідач не здійснив оплату за послуги з постачання теплової енергії, надані позивачем, не представив будь-якого іншого доказу в спростування заборгованості за теплову енергію суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за постачання теплової енергії оплати у період з 01.09.2009 року по 01.07.2015 року у розмірі 7 509,68 грн. підлягають задоволенню.

Водночас суд не приймає до уваги заперечення відповідача щодо неналежного надання позивачем послуг з централізованого опалення, оскільки згідно наданих до матеріалів справи доказів, які досліджені судом, зокрема: розшиифровку за особовим рахунком №279 щодо відповідача у підтвердження здійснення зарахувань сум перерахунків, платежів та сум субсидій за спірний період; квитанції про сплату комунальних послуг тощо, судом встановлено вірність розрахунку заборгованості за спірний період, що наданий позивачем. Інших належних та допустимих доказів в розумінні ст. 10, 57, 60 Цивільного процесуального кодексу України у підтвердження заперечень щодо неналежного виконання позивачем обовязків з надання послуг відповідачем надано не було.

Судові витрати підлягають стягненню з відповідача пропорційно задоволених позовних вимог відповідно до ст.88 Цивільного процесуального кодексу України.

З огляду на викладене, керуючись статями 10, 60, 88, 213, 215, 219, 360-7 Цивільного процесуального кодексу України, суд

вирішив:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Бахмут-Енергія» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ( зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, (ІПН НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бахмут-Енергія» (р/р 6056 в ПАТ «Укрсоцбанк», МФО 300023, ) заборгованість за теплову енергію в розмірі 7 509,68 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 (зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,(ІПН НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бахмут-Енергія» (р/р 6056 в ПАТ «Укрсоцбанк», МФО 300023, ) судовий збір в сумі 1378 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Донецької області через Артемівський міськрайонний суд Донецької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий суддя Т.В.Давидовська