АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 524/429/16-ц Номер провадження 22-ц/786/1570/16Головуючий у 1-й інстанції Савічев В.О. Доповідач ап. інст. Омельченко Л. М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області у складі:

Головуючого судді: Омельченко Л.М.

Суддів: Бондаревської С.М., Триголова В.М.

При секретарі Ачкасовій О.Н.

З участю адвоката Чирви В.П.

Позивача ОСОБА_3

Відповідача ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4

на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 15 квітня 2016 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача апеляційного суду Омельченко Л.М.,

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2016 року ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини і дружини до досягнення дитиною трьох років. Просила суд постановити рішення про стягнення з відповідача на її користь на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі ? частини з усіх видів доходів щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму, визначеного для дитини відповідного віку, та на своє утримання у розмірі ? частини з усіх видів доходів щомісячно до досягнення дитиною трьохрічного віку.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 15 квітня 2016 року позов задоволено.

Постановлено стягнути з ОСОБА_4 аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з 26 січня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_4 аліменти на користь ОСОБА_3 на її утримання у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з 26 січня 2016 року і до досягнення дитиною 3-річного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати в розмірі 551 грн. 20 коп.

В частині стягнення аліментів за один місяць рішення піддано негайному виконанню.

В апеляційному порядку вище вказане рішення оскаржив ОСОБА_4, який просить рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити частково, а саме: стягнути з нього на користь ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, аліменти у розмірі 400 грн.00 коп. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Стягнути з нього на утримання колишньої дружини 150 грн. щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального і процесуального права. Вважає, що суд першої інстанції не врахував його матеріальне становище, наявність трьох інших неповнолітніх дітей та непрацездатного батька, який також перебуває у нього на утриманні.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши учасників судового процесу, які з»явилися в засідання суду апеляційної інстанції, приходить до висновку, що скарга підлягає до часткового задоволення.

У відповідності до п.п.3, 4 ч.1 ст. 309 ЦПК України, підставою для скасування рішення в апеляційному порядку і ухвалення нового або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Задовольняючи у повному обсязі позовні вимоги, суд першої інстанції послався на те, що відповідач згідно ст. 180 СК України зобов'язаний утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, та згідно ст.ст. 80 ч.1, 84 СК України - дружину до досягнення дитиною віку трьох років і не подав до суду належних та допустимих доказів про відсутність у нього можливості надавати матеріальну допомогу, визначену позивачем.

Проте, колегія суддів не може повністю погодитися з таким висновком місцевого суду.

Судом першої інстанції вірно встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що позивач ОСОБА_3 і відповідач ОСОБА_6 перебувають у шлюбі з 27.12.2014 року і є батьками неповнолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження (а.с.3-4).

На даний час сторони разом не проживають. Дитина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешкає разом з матір»ю, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років.

Відповідач проживає окремо і матеріальної допомоги на утримання дитини та дружини у добровільному порядку не надає (а.с.5).

Згідно зі ст.ст.180, 181, 182 СК України батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров»я та матеріальне становище дитини, стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення для справи. Аліменти присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно.

У відповідності до роз'яснень п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, неповнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають значення. Розмір аліментів не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст. 182 СК України.

Місцевим судом вірно встановлено, що відповідач ОСОБА_4 є працездатною особою, обмежень за станом здоров»я не має. До того ж, відповідачем надано суду апеляційної інстанції довідку з Кременчуцького міськрайонного центру зайнятості № 1927 від 21.04.2016 року про те, що він з 21 квітня 2016 року зареєстрований у центрі зайнятості як безробітний, шукаючий роботу (а.с.45).

Стягнення за виконавчими документами з ОСОБА_4 не здійснюються.

За змістом ст.18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Враховуючи те, що малолітня дитина сторін проживає з матір»ю і відповідач не надає допомоги на її утримання, місцевий суд дійшов правильного висновку про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у визначеному позивачем розмірі - ? частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача.

Рішення в цій частині є законним, обґрунтованим, постановленим з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому колегія суддів не знаходить підстав для його скасування чи зміни.

Відповідно до ч.2 і ч.4 ст.84, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

З урахуванням обставин справи і того факту, що відповідач ОСОБА_4, перебуваючи на обліку у центрі зайнятості як безробітний, має також і нерегулярні, мінливі доходи, які отримує в натурі від випадкових заробітків (а.с.14, 34), суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що він може надавати матеріальну допомогу дружині у вигляді аліментів до досягнення їх малолітньою дитиною ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, трьох років.

Разом з тим, колегія суддів не може повністю погодитися з висновком суду першої інстанції в частині визначення розміру аліментів, що присуджені на користь дружини ОСОБА_3

Так, судом не враховано, що ОСОБА_4 проживає разом з батьком ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, який є інвалідом третьої групи та в силу свого здоров»я потребує стороннього догляду і лікування (а.с. 42-44) Тому колегія суддів приходить до висновку про необхідність зменшення розміру аліментів, що підлягають стягненню з ОСОБА_4 на утримання дружини ОСОБА_3 з ? частини всіх видів його заробітку (доходів) до 1/6 частини щомісячно до досягнення їх малолітньою дитиною ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, віку трьох років.

Отже, рішення місцевого суду слід змінити щодо стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліментів на її утримання до досягнення дитиною віку трьох років.

Доводи апеляційної скарги про те, що на утриманні відповідача перебувають неповнолітні діти від попередніх шлюбів, а саме: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5, та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_6, не заслуговують на увагу, оскільки, крім копій свідоцтв про народження цих дітей, ОСОБА_4 не надав ні суду першої інстанції, ні в засідання суду апеляційної інстанції належних і допустимих доказів, відповідно до вимог ст.ст.10, 58, 59, 60 ЦПК України, про перебування цих дітей на його утриманні.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.3, 309 ч.1 п.п.3,4, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 15 квітня 2016 року змінити в частині стягнення аліментів з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 на її утримання у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку,(доходів) щомісячно, починаючи з 26 січня 2016 року і до досягнення дитиною 3-річного віку.

Зменшити розмір присуджених аліментів на утримання дружини ОСОБА_3 з 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_4 до 1/6 частини з усіх його видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 26 січня 2016 року і до досягнення дитиною 3-річного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя (підпис)

Судді: (підписи)

Копія вірно: