АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 676/4737/15-ц
Провадження № 22-ц/792/232/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2016 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючого-судді Ярмолюка О.І.,

суддів Власенка О.В., Юзюка О.М.,

при секретарі Шевчук Ю.Г.,

з участю представниці позивача ОСОБА_1,

представника відповідачки ОСОБА_2,

третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом управління Пенсійного фонду України в місті Камянець-Подільському та Камянець-Подільському районі Хмельницької області до ОСОБА_4, третя особа ОСОБА_3, про стягнення надміру виплачених сум пенсії за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в місті Камянець-Подільському та Камянець-Подільському районі Хмельницької області на рішення Камянець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 10 грудня 2015 року,

встановила:

У липні 2015 року управління Пенсійного фонду України в місті Камянець-Подільському та Камянець-Подільському районі Хмельницької області (далі УПФ) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення надміру виплачених сум пенсії.

УПФ зазначило, що рішенням Камянець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 3 червня 2008 року ОСОБА_3 визнано безвісно відсутнім, внаслідок чого відповідачці була призначена пенсія у звязку з втратою годувальника на малолітню дочку ОСОБА_5 Після одержання відомостей про місцеперебування ОСОБА_3 той же суд рішенням від 16 грудня 2014 року скасував своє рішення про визнання його безвісно відсутнім. За період з 4 червня 2008 року по 30 листопада 2013 року ОСОБА_4 безпідставно набула пенсію на суму 25296 грн. 01 коп. Ця переплата сталася з її вини, натомість, ОСОБА_4 відмовляється повернути позивачеві вказані кошти.

За таких обставин УПФ просило суд стягнути з ОСОБА_4 на свою користь 25296 грн. 01 коп. безпідставно виплаченої пенсії.

Суд залучив ОСОБА_3 до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Рішенням Камянець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 10 грудня 2015 року в позові відмовлено.

Суд виходив з того, що недобросовісність з боку ОСОБА_4 при призначенні пенсії не доведена, тому відсутні правові підстави для повернення нею УПФ виплачених коштів.

В апеляційній скарзі УПФ просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позову посилаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Третя особа ОСОБА_3 вважає апеляційну скаргу обґрунтованою.

Заперечуючи проти апеляційної скарги, представник відповідачки ОСОБА_4 ОСОБА_2 зазначив, що рішення суду є законним, а тому відсутні підстави для його скасування.

Заслухавши учасників процесу та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом вірно зясовані фактичні обставини справи та дана їм належна оцінка, а його висновки підтверджуються матеріалами справи і ґрунтуються на нормах діючого законодавства.

Встановлено, що рішенням Камянець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 3 червня 2008 року визнано ОСОБА_3 безвісно відсутнім.

Внаслідок цього ОСОБА_4 була призначена пенсія у звязку з втратою годувальника на малолітню дочку ОСОБА_5 За період з 4 червня 2008 року до 30 листопада 2013 року УПФ виплатило ОСОБА_4 пенсію на суму 25296 грн. 01 коп.

За заявою УПФ Камянець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області рішенням від 16 грудня 2014 року скасував своє рішення про визнання ОСОБА_3 безвісно відсутнім.

Зазначені обставини визнані сторонами та підтверджуються наявними в справі письмовими доказами.

Частиною 1 статті 50 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-ІV «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» встановлено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 103 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, над міру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сімї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.

Особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобовязана повернути потерпілому це майно. Особа зобовязана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала (ч. 1 ст. 1212 ЦК України).

Як передбачено п. 1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України, не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

У відповідності до ч. 3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Аналіз положень ст. 1215 ЦК України дає підстави для висновку, що безпідставно набута особою пенсія не підлягає поверненню, натомість закон встановлює два виключення з цього правила: по-перше, якщо її виплата є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача.

Даний висновок відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 22 січня 2014 року (справа № 6-151цс13) і постанові від 2 липня 2014 року (справа № 6-91цс14), яка згідно зі статтею 360-7 ЦПК України є обовязковою для судів, що зобовязані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України.

У справі відсутні докази, що виплата пенсії ОСОБА_4 сталася внаслідок рахункової помилки чи недобросовісності відповідачки, тому суд першої інстанції правомірно виходив з того, що позов УПФ є необґрунтованим і не підлягає задоволенню.

Доводи апеляційної скарги не спростовують указаних висновків суду.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в місті Камянець-Подільському та Камянець-Подільському районі Хмельницької області відхилити.

Рішення Камянець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 10 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий /підпис/ Судді: /підписи/

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду О.І. Ярмолюк

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_6

Доповідач Ярмолюк О.І. Категорія 59