2/225/691/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2016 року Дзержинський міський суд Донецької області в складі: судді Бабенко С.С., при секретарі Панасенко Г.Ю., розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Торецька цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить звернути стягнення на предмет іпотеки: квартиру за № 52 у будинку № 16, розташованому по вулиці Комуністичній в м. Донецьку, що складається з трьох житлових кімнат, загальною площею 69,0 кв.м., житловою 43,6 кв.м., в рахунок погашення заборгованості в розмірі 435 340,70 гривень на користь ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» за кредитним договором № 143/2011-86 від 02.06.2011 року з ОСОБА_1, шляхом надання ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» права продажу будь яким способом від імені ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» предмета іпотеки будь якій особі покупцеві на підставі договору купівлі продажу за початковою ціною реалізації встановленою на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки проведеної субєктом оціночної діяльності/незалежним експертом, із наданням ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» усіх повноважень, необхідних для здійснення продажу, одночасно виселити ОСОБА_1 та членів її родини з житлового приміщення, що було придбане за рахунок кредиту, а саме: квартиру за № 52 у будинку № 16, розташованому по вулиці Комуністичній в м. Донецьку, що складається з трьох житлових кімнат, загальною площею 69,0 кв.м., житловою 43,6 кв.м., без надання іншого постійного жилого приміщення та стягнути судові витрати .

В обґрунтування вимог вказує, що 02 червня 2011 року між ПАТ «ВТБ банк» та відповідачем було укладено кредитний договір № 143/2011-86 від 02.06.2011 відповідно до якого відповідач отримала кредит в сумі 252 600,00 гривень зі строком кредитування до 02 червня 2029 року під 18% річних за користування кредитом. 02.06.2011 року між ПАТ «ВТБ банк» та відповідачем було укладено іпотечний договір № 143з/2011-86 від 02.06.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Донецького міського територіального округу та зареєстрованого в реєстрі за № 561. Відповідно до умов іпотечного договору, іпотекодавець передає в іпотеку належне йому на праві вланості нерухоме майно квартиру № 52 у будинку № 16, розташованому по вулиці Комуністичній в м. Донецьку, що складається з трьох житлових кімнат, загальною площею 69,0 кв.м., житловою 43,6 кв.м. 08.07.2015 року між ПАТ «ВТБ банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» було укладено договір відступлення прав вимоги за договорами іпотеки № 080715ін, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» набуло права іпотекодержателя відносно предмета іпотеки, а саме: квартиру за № 52 у будинку № 16, розташованому по вулиці Комуністичній в м. Донецьку, що складається з трьох житлових кімнат, загальною площею 69,0 кв.м., житловою 43,6 кв.м., що належить на праві власності відповідачу. У звязку з невиконанням відповідачем зобовязання по поверненню кредитних коштів, по кредитному договору налічується заборгованість у розмірі 435340,70 грн., а саме: заборгованості за кредитом, яка складає 244498,30 грн., заборгованість по відсотках в сумі 43357,47 грн., а також з урахуванням індексу інфляції та 3% річних у відповідності до ст.625 ЦК України, що станом на 26.11.2015 р. становить 147 484,93 грн.

Просить звернути стягнення на предмет іпотеки, вислети відповідача, стягнути, судові витрати у розмірі 1378,00 грн. за оплату судового збору та витрати, повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача у розмірі 420,00 грн..

Представник позивача надав суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, заявлені позовні вимоги підтримує.

Відповідач в судове засідання не прибув, про день та час розгляду справи був належним чином повідомлений шляхом розміщення оголошення в газеті «Урядовий курєр», причини неявки суду не повідомив. Судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи.

Судом встановлено, що 02 червня 2011 року між ПАТ «ВТБ Банк» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 143/2011-86 від 02.06.2011 року, відповідно до якого відповідач отримала кредит в сумі 252 600,00 грн. зі строком кредитування до 02 червня 2029 р. зі сплатою 18% річних за користування кредитом. (а.с.4-10).

02 червня 2011 року між ПАТ «ВТБ Банк» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено Іпотечний договір № 143з/2011-86 від 02.06.2011 року, відповідно до якого ОСОБА_1 передала в іпотеку належне їй на праві власності нерухоме майно: квартиру за № 52 у будинку № 16, розташованому по вулиці Комуністичній в м. Донецьку, що складається з трьох житлових кімнат, загальною площею 69,0 кв.м., житловою 43,6 кв.м. Предмет іпотеки належить іпотекодавцеві на підставі Договору купівлі-продажу квартири посвідченого приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу ОСОБА_2 561 року. Предмет іпотеки оцінено у сумі 360876,00 грн. Відповідно до п.4.2.3. у разі невиконання/неналежного виконання іпотекодавцем/позичальником умов основного зобовязання цього договору, звернутися стягнення на предмет іпотеки і задовольнити за рахунок його вартості свої вимоги в повному обсязі. (а.с.12)

Згідно з розрахунку, заборгованість за кредитом станом на 08.07.2015 року складає 435 340,70 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом в сумі 244498,30 грн., заборгованості по відсотках в сумі 43357,47 грн., індексу інфляції та 3% річних в сумі 147 484,93 грн (а.с.27).

08.07.2015 р. між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» було укладено договір відступлення прав вимоги за договорами іпотеки № 080715нв, відповідно до якого позивач набув право іпотекодержателя відповідно предмета іпотеки (а.с.20-26).

Згідно до ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону і одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Згідно зі ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем, у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання Позичальником основного зобов'язання, іпотекодержатель має право задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Статтею 36 вказаного Закону передбачено, що сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобовязання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону.

Положення ст. 38 Закону надають іпотекодержателю право на продаж предмету іпотеки будь-якій особі та передбачають порядок продажу предмета іпотеки іпотекодержателем.

Враховуючи той факт, що позичальник зобов'язання за кредитним договором № 143/2011-86 від 02.06.2011 року належним чином не виконує, а договором іпотеки № 143 з/2011-86 від 02.06.2011 року передбачено право Банку на звернення стягнення на предмет іпотеки, квартира є предметом іпотеки, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості у розмірі 435340,70 грн., шляхом надання позивачу права будь-якій особі-покупцеві на підставі договору купівлі продажу за початковою ціною реалізації встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки квартири, із наданням позивачу усіх повноважень, необхідних для здійснення продажу є підставними та обґрунтованими, а тому такими, що підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про виселення відповідача ОСОБА_1 та членів її родини з житлового приміщення, суд дійшов до наступного.

При розгляді позову іпотекодержателя про виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення в разі задоволення вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки суд має враховувати таке.

Згідно з ч. 4 ст. 9, ст. 109 ЖК України, ст. ст. 39-40 Закону України «Про іпотеку» виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення, яке є предметом іпотеки, проводиться в порядку, встановленому законом. При цьому суд за заявою іпотекодержателя одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки за наявності підстав, передбачених законом, ухвалює рішення про виселення мешканців цього житлового будинку чи житлового приміщення.

При цьому примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов: якщо мешканці добровільно не звільнили житловий будинок чи житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки, протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника або в інший погоджений сторонами строк.

У п.43 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» судам роз`яснено, що примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов: якщо мешканці добровільно не звільнили житловий будинок чи житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як предмет іпотеки, протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника або в інший погоджений сторонами строк.

З таких підстав, суд вважає, що вимоги позивача щодо виселення ОСОБА_1 та членів її родини є передчасними та задоволенню не підлягають.

В силу ст.88 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1378 грн., що підтверджується залученою до справи квитанцією про його оплату (а.с. 1).

Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Відповідно до п.6 ч.3 ст.79 ЦПК України, до витрат, повязаних з розглядом судової справи, належать витрати, повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було сплачено публікацію у газеті «Урядовий курєр» на суму 420,00 грн. (а.с. ), яку слід стягнути з відповідача.

Керуючись ст.ст. 16, 525, 526, 610, 1049,1054 ЦК України, ЗУ «Про іпотеку»,ст..109 ЖК України, ст.ст. 11, 60, 88, 213-218, 224-225 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Звернути стягнення на предмет іпотеки: квартиру за № 52 у будинку № 16, розташованому по вулиці Комуністичній в м. Донецьку, що складається з трьох житлових кімнат, загальною площею 69,0 кв.м., житловою 43,6 кв.м., в рахунок погашення заборгованості в розмірі 435 340 (чотириста тридцять пять тисяч триста сорок) гривень 70 копійок на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» за кредитним договором № 143/2011-86 від 02.06.2011 року з ОСОБА_1, шляхом надання товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» права продажу будь яким способом від імені товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» предмета іпотеки будь якій особі покупцеві на підставі договору купівлі продажу за початковою ціною реалізації встановленою на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки проведеної субєктом оціночної діяльності/незалежним експертом, із наданням ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» усіх повноважень, необхідних для здійснення продажу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» судовий збір в розмірі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00коп. та витрати, повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача у розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 00 коп.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в Апеляційний суд Донецької області через суд м. Торецька протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подано протягом десяти днів з дня його отримання.

Суддя :