Номер провадження: 22-ц/785/52/16
Головуючий у першій інстанції Плавич І.В.
Доповідач Комлева О. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.01.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого-судді Комлевої О.С.

суддів Журавльова О.Г., Ісаєвої Н.В.

при секретарі Ліснік Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 25 листопада 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, треті особи Служба у справах дітей Одеської міської ради, Малиновська районна адміністрація Одеської міської ради в особі органу опіки та піклування про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, визначення способу участі у вихованні дитини та спілкування з нею,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, який згодом був уточнений та остаточно поданий до ОСОБА_2, треті особи Служба у справах дітей Одеської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, визначення способу участі у вихованні дитини та спілкування з нею, посилаючись на те, що він з відповідачкою перебували у зареєстрованому шлюбі з 17 квітня 2010 року, який рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 28 травня 2012 року був розірваний.

Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_3 та ОСОБА_2 проживають окремо, спільного господарства не ведуть, дитина проживає з матір'ю.

Також ОСОБА_3 зазначив, що після розірвання шлюбу, відповідачка перешкоджає йому у спілкуванні з дитиною, між сторонами відсутнє взаєморозуміння щодо подальшого виховання спільної дитини, у зв'язку з чим ОСОБА_3 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив зобов'язати ОСОБА_2 усунути перешкоди у спілкуванні з дитиною та визначити спосіб участі батька у вихованні дитини, шляхом надання систематичних побачень з сином раз в два тижня забирати сина до себе на вихідні та на половину усіх існуючих канікул.

Судом до участі у справі в якості третьої особи була залучена Малиновська районна адміністрація Одеської міської ради в особі органу опіки та піклування.

В судовому засіданні позивач позов підтримав.

В судовому засіданні відповідачка позов не визнала.

В судовому засіданні представник Служби у справах дітей Одеської міської ради заявлені вимоги підтримала в рамках наданого висновку органу опіки та піклування.

В судове засідання представник Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради в особі органу опіки та піклування не з'явився, про слухання справи був повідомлений належним чином.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 25 листопада 2015 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2, треті особи Служба у справах дітей Одеської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, визначення способу участі у вихованні дитини та спілкування з нею задоволений частково, визначений спосіб участі ОСОБА_3 у вихованні дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, шляхом встановлення графіку побачень батька з сином щотижня в суботу з 10 години 00 хвилин до 20 години 00 хвилин, з урахуванням розкладу додаткових занять, стану здоров'я та особистого бажання дитини на момент такого побачення, зобов'язано ОСОБА_2 не перешкоджати ОСОБА_3 у спілкуванні з дитиною ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, за встановленими судом графіком та умовами.

В задоволенні інших вимог ОСОБА_3 відмовлено.

На рішення суду ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якої просить рішення суду скасувати, постановити нове, яким відмовити в задоволені позову в повному обсязі, посилаючись на те, що судом неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, а також, що судом порушені норми процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних підстав.

Згідно п. 3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, а суд згідно ст.11 ЦПК України, розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив матеріали справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_8 перебували у зареєстрованому шлюбі з 17 квітня 2010 року.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 28 травня 2012 року шлюб між сторонами було розірвано.

В період перебування сторін у шлюбі, у подружжя ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_5 Батьком дитини зазначений позивач ОСОБА_7, дитина після розірвання шлюбу проживає разом з матір'ю.

Також судом встановлено, що з початку окремого проживання сторін після розірвання шлюбу, між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не було досягнуто спільної згоди стосовно відвідування сина батьком та алгоритму участі батька у вихованні дитини. Здійснення таких відвідувань з боку ОСОБА_3 за власним бажанням, відповідач ОСОБА_2 розцінює як порушення режиму дня дитини та розкладу відвідування додаткових занять (бібліотека, плавання тощо).

Судом встановлено, що ОСОБА_5, 2010 року народження, відвідує дошкільний заклад «Ясла-садок» №9 Одеської міської ради з 07 жовтня 2014 року по теперішній час, є читачем Дитячої бібліотеки №36 з 23 березня 2014 року, займається плаванням в СДЮШОР «Динамо» за графіком: середа, субота, неділя о 16:00 годині.

Відповідно до ч.ч.1,2,3 ст. 157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Згідно висновку Служби у справах дітей Одеської міської ради №06-6982-17 від 13 жовтня 2015 року, служба вважає можливим визначити способи участі ОСОБА_3 у вихованні його малолітнього сина ОСОБА_5, 2010 року народження, шляхом встановлення порядку спілкування дитини з батьком у першу та третю суботу з 09 години 00 хвилин до 12 години 00 в присутності матері з урахуванням режиму дня дитини.

Однак при цьому, як випливає з висновку органу опіку та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради №3712/01-20 від 06 листопада 2015 року, ОСОБА_3, працює, характеризується позитивно, протипоказань щодо спілкування з дитиною не має. ОСОБА_2 працює, характеризується позитивно, зазначала, що не перешкоджає зустрічам батька з дитиною та вважає можливим зустрічатися батькові з дитиною один раз на місяць в її присутності. Виходячи з викладеного, орган вважає за необхідне затвердити порядок участі батька у вихованні дитини, за яким встановити перебування ОСОБА_5, 2010 року народження, з батьком щотижня в суботу з 10 години 00 хвилин до 20 години 00 хвилин.

Згідно з ч.2 ст. 1 СК України, регулювання сімейних відносин здійснюється цим Кодексом з метою: зміцнення сім'ї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб; утвердження почуття обов'язку перед батьками, дітьми та іншими членами сім'ї; побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки; забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку.

Відповідно до ст. 19 СК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, особа має право на попереднє звернення за захистом своїх сімейних прав та інтересів до органу опіки та піклування. Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання, якщо протягом десяти днів від часу його винесення заінтересована особа не звернулася за захистом своїх прав або інтересів до суду, крім випадку, передбаченого частиною другою статті 170 цього Кодексу. Звернення за захистом до органу опіки та піклування не позбавляє особу права на звернення до суду. У разі звернення з позовом до суду орган опіки та піклування припиняє розгляд поданої йому заяви. При розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Суд зазначає, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини (ст. 141 СК України). Статтями 15, 16 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів.

Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Задовольняючи частково позов ОСОБА_3 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, визначення способу участі у вихованні дитини та спілкування з нею, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки батьки дитини не дійшли спільної згоди про встановлення графіку побачень ОСОБА_3 з сином, суд з урахуванням того, що мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, а також з урахуванням висновку органу опіки та піклування, за яким був визначений спосіб участі батька у вихованні дитини, обґрунтовано визначив порядок участі ОСОБА_3 у вихованні дитини, шляхом встановлення графіку побачень батька з сином.

Судова колегія погоджується з вказаними висновками суду, та не находить підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини ст.ст. 7, 141, 159 СК України випливає, що при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, судом мають враховуватися передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що суд приймаючи рішення не взяв до уваги її доказів стосовно того, що неконтрольоване спілкування батька з сином призведе до непоправимої шкоди духовному та фізичному стану дитини, на підтвердження чого відповідачкою були надані докази, але суд не прийняв їх до уваги, не приймаються до уваги, оскільки спростовуються матеріалами справи, а саме тим, що судом першої інстанції вірно встановлено, що запропонований спосіб участі позивача у вихованні дитини шляхом зустрічей з дитиною достатньо відповідає його інтересам та можливості батька здійснювати свої обов'язки та права, не порушуючи при цьому прав матері.

Інші доводи апеляційної скарги також не приймаються до уваги, оскільки вони також спростовуються матеріалами справи, а письмових доказів на підтвердження доводів апеляційної скарги до суду надано не було.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів розглянувши справу в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, рішення суду відповідає фактичним обставинам справи, а наведені в апеляційної скарги доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги на увагу не заслуговують, та задоволенню не підлягають, підстав для ухвалення нового рішення - не має.

Судова колегія, розглянувши справу прийшла до висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, в зв'язку з чим апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 25 листопада 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ О.Г. Журавльов

______________________________________ Н.В. Ісаєва