Справа № 192/2535/16-ц
Провадження № 2/192/443/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" серпня 2016 р.СОЛОНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - судді Омелюх В.М.

за участю секретаря судового засідання - Савчукової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт.Солоне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що 20 серпня 2011 року зареєструвала шлюб з відповідачем у Солонянському районному відділі реєстрації актів цивільного стану, який було розірвано 29 серпня 2014 року та в період якого у них народилась спільна неповнолітня дитина - син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з нею та знаходиться на її утриманні.

Відповідач, який проживає окремо від неповнолітньої дитини, ухиляється від виконання обов'язку по утриманню дитини, а домовленості щодо добровільної сплати відповідачем аліментів на утримання дитини між ними не досягнуто, тому вона змушена звернутися з позовом до суду про стягнення з відповідача аліментів на утримання спільної неповнолітньої дитини у розмірі 33% щомісячно з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Інших дітей, окрім спільного сина, а також непрацездатних батьків відповідач не має.

Позивачка, яка належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи (а.с.13,14), у судове засідання не з'явилася, надавши суду письмову заяву (а.с.19), за якою прохала розглядати справу у її відсутність без фіксації судового розгляду справи технічними засобами, позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підтримала в повному обсязі та прохала їх задовольнити.

Відповідач, який належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи (а.с.13,15,18), в судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву (а.с.20-22), за якою прохав розглядати справу у його відсутність без фіксації судового розгляду справи технічними засобами, позовні вимоги визнав у розмірі 615 гривень, оскільки він працює без офіційного оформлення та має мінливий та не регулярний дохід.

У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд у відповідності з ч.2 ст.197 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутності сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі наявних у справі доказів.

Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст.ст.10,11,60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при цьому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків встановлених цим законом.

Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, діючої на Україні з 27 вересня 1991 року "держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей".

Згідно ст. 180-182 СК України батьки зобов'язані матеріально утримувати своїх неповнолітніх дітей, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Положеннями ч. 1 ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, а ст.184 цього Кодексу передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача аліментів може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, при цьому визначений розмір аліментів у твердій грошовій сумі підлягає індексації у встановленому законом порядку.

В п.17 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сторони з 20 серпня 2011 року знаходились у шлюбі, який було зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солонянського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис за №122, та який розірвано 09 вересня 2014 року згідно рішення Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 29 серпня 2014 року, про що є відповідний запис в паспорті позивача (а.с.7), в період якого у них народилась спільна неповнолітня дитина - син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.3), який згідно довідок виконавчого комітету Солонянської селищної ради Дніпропетровської області від 20 липня 2016 року №2616 та від 21 липня 2016 року №2638, а також актів підтвердження фактичного місця проживання та обстеження житлово-побутових умов від 13 липня 2016 року за участю депутата Солонянської селищної ради Солонянського району Дніпропетровської області (а.с.5,6) проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні.

В судовому засіданні було встановлено, що сторони на день розгляду справи судом проживають окремо, а неповнолітня дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні, в той же час, відповідач матеріальну допомогу на утримання сина позивачці добровільно не надає, хоча зобов'язаний це робити за законом, при цьому будь-якої домовленості щодо утримання дитини між сторонами не досягнуто.

З урахуванням зазначеного, суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в примусовому порядку відповідно до вимог ст.184 Сімейного кодексу України не у процентному виразі від заробітку відповідача як зазначено позивачем в позовній заяві (а.с.1-2), а у твердій грошовій сумі, оскільки він не має постійного місця роботи та має мінливий, нерегулярний дохід, про що зазначив у поданій до суду письмовій заяві (а.с.20,21), а участі в утриманні сина без судового рішення не приймає.

При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 СК України враховує матеріальне становище платника аліментів, який на день розгляду справи судом є працездатною особою за віком, але не має постійного місця роботи та має мінливий, нерегулярний дохід, визнання ним позову про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі згідно поданої до суду письмової заяви (а.с.20), стан здоров'я як платника аліментів, так і неповнолітньої дитини, її віку, потреб та вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання спільної неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 614 гривень 00 копійок щомісячно до досягнення дитиною повноліття, що за розміром відповідатиме ? частині встановленого Законом України "Про державний бюджет України на 2016 рік" прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який 01 травня 2016 року для дитини віком до 6 років становить 1228 гривень, оскільки права та обов'язки кожного з батьків є рівними за законом, в тому числі і по утриманню дітей, при цьому участь в утриманні неповнолітньої дитини зобов'язана приймати і позивачка як мати дитини. Будь-яких інших доказів на підтвердження матеріального стану, стану здоров'я як відносно дитини, так і відносно відповідача, витрат позивачки на утримання сина сторонами суду не надано, а наявності інших утриманців у відповідача судом не встановлено.

Крім цього, в зв'язку з частковим задоволенням позову, відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір, оскільки позивачка згідно Закону України «Про судовий збір» при зверненні з позовом до суду звільнена від цих витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 180-182, 184 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 10, 11, 57, 60, 88, 209, 212-215,367 ЦПК України, ст.4 Закону України «Про судовий збір», суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця с.Жданово Солонянського району Дніпропетровської області, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у розмірі 614 (шістсот чотирнадцять) гривень 00 копійок щомісячно, починаючи з 21 липня 2016 року до досягнення дитиною повноліття, допустивши негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, відмовивши в задоволенні решти позову.

Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) гривня 20 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через Солонянський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: суддя