ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 636/2583/15-ц
Провадження № 2/636/97/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2016 року

Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючого - судді - Панаід І.В.,

секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чугуєві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

встановив:

09.06.2015 р. позивач звернулась до Чугуївського міського суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, Чугуївського відділу ДМС ГУ ДМС України, в якому просила визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням: кімнатою №69, буд.№7-а по вул.Дружби в м.Чугуєві; визнати незаконною реєстрацію ОСОБА_4 в кімнаті №69, буд.№7-а по вул.Дружби в м.Чугуєві; зобовязати Чугуївський районний відділ ДМС ГУ ДМС України скасувати реєстрацію ОСОБА_4 в кімнаті №69 буд.№7-а по вул.Дружби в м.Чугуєві.

Ухвалою суду від 18 червня 2015 провадження у справі за зазначеним позовом було відкрито в частині визнання ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, в іншій частині у відкритті провадження було відмовлено.

Відповідачем ОСОБА_3 було подано зустрічну позовну заяву до ОСОБА_2 щодо визнання права користування житлом і зобовязання не чинити перешкоди в користуванні житловим приміщенням, яка ухвалою Чугуївського міського суду від 06.08.2015 р. була прийнята до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_2

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач ОСОБА_2 зазначала, що вона разом з її неповнолітнім сином ОСОБА_5 проживає у гуртожитку за адресою: Харківська область, м. Чугуїв, вул. Дружби, буд. 7-а, кім. 69. У вказаній кімнаті також зареєстрований, але з січня 2012 р. не проживає колишній чоловік позивачки ОСОБА_3 Відповідач вищевказаною житловою кімнатою не користується, участі у витратах на її утримання не приймає, добровільно знятися з реєстрації не бажає.

Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили позов задовольнити, у задоволенні зустрічного позову просили відмовити.

Відповідач та його представник проти позову заперечували, просили суд відмовити у позові ОСОБА_2 та задовольнити зустрічний позов у повному обсязі. В обґрунтування своєї позиції зазначали, що в серпні 2014 р. ОСОБА_3 звернувся до своєї колишньої дружини ОСОБА_2 з пропозицією врегулювати питання щодо користування спірною кімнатою. Вказана житлова площа є єдиним житлом відповідача ОСОБА_3 Крім зазначеного, ОСОБА_3 посилався на те, що ОСОБА_2 шляхом обману заволоділа комплектом його ключів від спірної кімнати та наразі чинить йому перешкоди у користуванні нею.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та свідків, суд приходить до висновку про задоволення первісного позову та необхідність відмови у задоволенні зустрічного позову з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини.

Позивач ОСОБА_2 разом з її неповнолітнім сином ОСОБА_5 проживають у гуртожитку за адресою: Харківська область, м. Чугуїв, вул. Дружби, буд. 7-а, кім. 69. У вказаній кімнаті також зареєстрований її колишній чоловік ОСОБА_3, що підтверджується довідкою КЖРЕП м. Чугуєва № 600 від 19.05.2015 р., а також інформацією наданою Чугуївським РВ ГУДМС України в Харківській області №48/2066 від 16.06.2015 р. (а.с.4, 11).

Факт не проживання ОСОБА_3 за місцем його реєстрації не заперечується самим відповідачем і підтверджується довідкою КЖРЕП м.Чугуєва №8 від 03.06.2015 р. (а.с.5) з якої вбачається, що ОСОБА_3 з січня 2013 р. у спірній кімнаті гуртожитку не проживає.

Поряд з дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами тривала відсутність відповідача за місцем реєстрації, підтверджується також показами свідка ОСОБА_5, який є сином сторін.

Так в судовому засіданні 03.12.2015 р. ОСОБА_5 повідомив суду, що після розлучення з матірю, батько пішов до іншої жінки забравши всі свої речі, та з січня 2013 р. не проживав з ними у кімнаті гуртожитку. Також ОСОБА_5 повідомив, що брав у батька ключ від спірної кімнати, однак на наступний день повернув його, поклавши на холодильник. Жодних перешкод у користуванні житловим приміщенням у батька немає.

Перевіряючи доводи позивача ОСОБА_2 про тривале не проживання відповідача у спірному будинку судом було встановлено, що ОСОБА_3 залишив спірну кімнату у гуртожитку в січні 2013 р. добровільно. На даний час він проживає у орендованій квартирі у м. Харків за адресою: АДРЕСА_1 з новою дружиною ОСОБА_6 Вказаний факт був засвідчений самим відповідачем в судовому засіданні 03.12.2015 р. Крім цього, відповідач ОСОБА_3 зазначав, що після розлучення з ОСОБА_2 19.10.2012 р. самостійно залишив спірну кімнату у гуртожитку. З січня по червень-липень 2013 р. проживав в цивільному шлюбі з іншою жінкою у академмістечку с. Клугіно-Башкирівка м. Чугуїв. Після припинення стосунків з цією жінкою ОСОБА_3 почав знімати кімнату у гуртожитку за адресою: м. Чугуїв, вул. Дружби, буд. 7-а, кім. 261, яку знімав самостійно до березня 2014 р. У березні 2014 року одружився і жив з дружиною ОСОБА_4 до березня 2015 р., після чого розлучився з нею та до липня 2015 р. жив сам. У серпні 2015 р. одружився з ОСОБА_6 Зазначені обставини непроживання відповідача у спірній кімнаті також підтвердила допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 сестра відповідача, яка, зазначаючи на потребу відповідача у житлі, вказала, що відповідач залишив місце проживання в спірній кімнаті декілька років назад, після чого проживав у батьків, потім в с. Клугіно-Башкирівка м. Чугуїв, по вул.Дружби в м.Чугуєві, а в цей час проживає у м.Харкові.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності.

Частиною 3 ст. 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України відповідачем не надано доказів на підтвердження його проживання за місцем реєстрації, або створення з боку позивачки ОСОБА_2 перешкод у користуванні спірною житловою кімнатою.

З ч. 1 ст. 16 ЦК України вбачається, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У зв'язку з тим, що в кімнаті, яка надана позивачу в користування зареєстрований відповідач, який фактично в ній не проживає, позивач не може повною мірою реалізувати своє право на вільне користування майном.

Відповідачем не надано доказів нерозповсюдження на позивача положень Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» (далі Закон № 2482-XII, а тому, з огляду на положення преамбули та статті 1, сфера дії даного Закону поширюється на позивача. Оскільки правовий режим гуртожитків, житлові приміщення яких підлягають приватизації відповідно до Закону № 2482-XII, прирівняно до правового режиму житлових приміщень в будинках державного і громадського житлового фонду, то до мешканців таких гуртожитків у разі їх тимчасової відсутності поширюються вимоги статей 71, 72 ЖК УРСР, що узгоджується з висновком, викладеним ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ в аналізі застосування судової практики від 01 серпня 2013року «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків».

Згідно ст. 71 ЖК України право користування жилим приміщенням зберігається за особою протягом 6 місяців, а за період відсутності за постійним місцем проживання більш встановленого строку, тільки в передбачених законодавством випадках.

Відповідач не проживає за місцем постійного проживання більше шести місяців без поважної причини і згідно з вимогами ст. 71 ЖК України втратив право користування жилим приміщенням.

Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи, яка втратила право користування жилим приміщенням у зв'язку з відсутністю цієї особи понад встановлених строків проводиться у судовому порядку.

Оскільки ОСОБА_3 є колишнім членом сімї позивача, а також оскільки у ОСОБА_2 з ОСОБА_3 не було ніяких письмових домовленостей стосовно проживання у вище вказаному помешканні, ОСОБА_2 має право на захист своїх прав і вправі вимагати визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, як особи, яка більше шести місяців без поважної причини не проживає за місцем реєстрації.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, аналізуючи надані докази та даючи їм правову оцінку, враховуючи встановлені судом і наведені вище обставини, підтверджені доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку про задоволення первісного позову ОСОБА_2 та відмову у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3, оскільки належних доказів на підтвердження створення останньому перешкод у користуванні спірним житлом відповідачем не надано. Вказані в зустрічній позовній заяві лист до ОСОБА_2 від 01.08.14 та чек про поштове відправлення цього листа (а.с.37, 38), як обставини, на які посилається ОСОБА_3 на підтвердження свого права на користування житлом, судом не приймаються, оскільки такі документи оформлені після спливу визначеного ст.71 ЖК України шестимісячного строку збереження права користування жилим приміщенням.

Питання розподілу судових витрат вирішується судом відповідно до статті 88 ЦПК України, у звязку з чим з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 3, 4, 8, 10, 11, 15, 60, 169, 209, 213 - 215, 223, 224-226 ЦПК України,-

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, Чугуївського відділу ДМС ГУ ДМС України, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування жилим приміщенням кімнатою 69 в будинку №7-а по вул.Дружби в м.Чугуєві Харківської області.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2, про визнання права користування житлом та зобовязання не чинити перешкоди в користуванні житловим приміщенням, - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору у сумі 243, 60грн. (двісті сорок три гривні 60 коп.)

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя