1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/4337/16-ц 2/335/1187/2016
про залишення позовної заяви без руху
18 квітня 2016 р. суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Шалагінова А.В., ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,
14 квітня 2016 р. до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.
Зміст позовних вимог становлять вимоги про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 10 000 доларів США, упущеної вигоди в розмірі 4 641 доларів США, моральної шкоди 50 000 гривень, зобовязання повернути золоті серги та браслет, що подарував їй батько, направити кримінальну справу про вбивство ОСОБА_3 на додаткове розслідування та організувати перевірку на предмет причетності відповідача до умисного вбивства з корисливих мотивів.
Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 18 квітня 2016 р. відмовлено у відкритті провадження в частині позовних вимог про направлення кримінальної справи про вбивство ОСОБА_3 на додаткове розслідування та організацію перевірки на предмет причетності відповідача до умисного вбивства з корисливих мотивів.
Вивчивши подані матеріали приходжу до висновку, що позовну заяву слід залишити без руху з таких підстав.
Як передбачено пунктом 1 частини другої статті 119 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), позовна заява повинна містити найменування суду, до якого подається заява.
У позовній заяві позивач зазначила назву суду як Вознесенівський районний суд м. Запоріжжя, в той час як суд на даний час носить назву Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя.
Відповідно до пунктів 3, 5, 6 частини другої статті 119 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування. Частиною четвертою цієї ж статті ЦПК України визначено, що позовна заява повинна відповідати іншим вимогам, встановленим законом.
За змістом позовної заяви, позивач зазначає, що 17 березня 2012 р. внаслідок продажу ? частини квартири АДРЕСА_1 отримала 10 000 доларів США, які відповідач самовільно узяла та поклала на відкритий на своє імя депозит у банку. Внаслідок чого вона понесла матеріальну шкоду у зазначеному розмірі, а також збитки у вигляді упущеної вигоди, тобто неотриманого доходу від нарахування банком процентів на депозитний рахунок з 2012 по 2016 р. у розмірі 10% річних.
При цьому, позивач не зазначає на не додає до позовної заяви доказів, які підтверджують зазначені обставини, зокрема, договору купівлі-продажу ? частини квартири, договору про банківський вклад (депозит), не вказує банк, в якому розміщені дані кошти, не вказує, з яких міркувань нею визначена 10% ставка за депозитом. Також, позивач не зазначає про те, що в її розпорядженні відсутні дані документи, та їх отримання є ускладненим, що є підставою для подання нею в порядку статті 137 ЦПК України заяви про витребування судом зазначених доказів.
Крім того, позивач також заявляє вимоги про відшкодування моральної шкоди в розмірі 50 000 гривень, яку обґрунтовує протиправними діями відповідача з метою покриття злочину та уникнення відповідальності за нього. При цьому, вказує також про приниження її честі та гідності, вторгнення в особисте життя, розповсюдження завідомо неправдивої інформації, обшуки, крадіжки тощо. Однак, позивачем не конкретизовано, які саме моральні страждання вона понесла, як змінився уклад її життя, а також з яких міркувань вона виходила, визначаючи розмір моральної шкоди.
Також, позивач вказує вимогу про зобовязання відповідача повернути золоті сережки та браслет, який подарував їй батько. Однак, позивач не вказує доказів зазначеної обставини та доказів її права власності щодо цього майна. Також, позивач не визначає вартість цього майна, що унеможливлює встановлення ціни позову.
За таких обставин, вважаю за необхідне в порядку частини четвертої статті 10 ЦПК України розяснити позивачеві, що відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. При цьому, способи захисту цивільних прав та інтересів передбачені частиною 2 вказаної статті. Крім того, відповідно до ст. 387 ЦК Украиїни власник має право витребувати майно з чужого незаконного володіння. Відтак, позивачеві слід визначитися із способом захисту її порушеного права щодо позовної вимоги, яка стосується повернення їй майна.
Крім того, оскільки позовна заява носить майновий (стягнення матеріальної шкоди, упущеної вигоди, повернення майна) та немайновий (стягнення моральної шкоди) характер, позивачеві слід відповідно до положень пункту 4 частини другої статті 119 та частини пятої статті 119 ЦПК України вказати ціну позову за вимогами майнового характеру, та сплатити судовий збір за всіма позовними вимогами.
Відповідно до частини другої статті 79 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено ставку судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.
Підпунктом 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено ставку судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.
При цьому, відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.
В позовній заяві позовна вимога про стягнення моральної шкоди носить немайновий характер, тому судовий збір за цією вимогою становить 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, що складає 551,20 гривень.
Позовні вимоги про стягнення матеріальної шкоди, упущеної вигоди та зобовязання повернути золоті прикраси носять майновий характер, а тому судовий збір за цими вимогами має складати 1% ціни позову. Оскільки ціна позову в позовній заяві не зазначена, суд позбавлений можливості встановити розмір судового збору за майновими вимогами. Тому позивачеві слід визначитися з розміром майнових вимог та, виходячи з цього, розрахувати суму судового збору до сплати.
Відповідно до частини першої статті 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.
За таких обставин, приходжу до висновку про залишення даної позовної заяви без руху із наданням позивачеві строку для усунення недоліків шляхом визначення змісту позовних вимог, викладення у позовній заяві обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів в обґрунтування позовних вимог (або надання заяви про витребування доказів в порядку статті 137 ЦПК України), зазначення ціни позову та сплати судового збору до бюджету.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 119121 ЦПК України,
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди залишити без руху.
Надати позивачеві строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом визначення змісту позовних вимог, викладення у позовній заяві обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів в обґрунтування позовних вимог (або надання заяви про витребування доказів в порядку статті 137 ЦПК України), зазначення ціни позову та сплати судового збору до бюджету 5 (пять) днів з дня отримання копії ухвали, розяснивши, що у разі не усунення недоліків позовна заява буде вважатися неподаною та повернута.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А.В. Шалагінова