АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1506/16 Справа № 209/2084/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - Байбара Г. А. Доповідач - Пищида М.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого: - Пищиди М.М.,

суддів: - Глущенко Н.Г., Деркач Н.М.,

за участі секретаря: - Григорєва В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 17 листопада 2015 року у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2015 року позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та ОСОБА_6 зареєстрований 21.11.1992 р. у Дніпровському відділі ЗАГС м. Дніпродзержинська, актовий запис № 987.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 21.11.1992 року сторонни зареєстрували шлюб. Відшлюбу сторонни мають неповнолітню доньку ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка після розірвання шлюбу залишиться проживати з матір'ю.

Аліменти на утримання дитини він сплачує в добровільному порядку.

З 2013 року вони з відповідачкою припинили подружні стосунки. На протязі тривалого часу не могли знайти спільної мови у вирішенні багатьох сімейних питань, бо по різному розуміють права та обов'язки подружжя. Більше двох років кожен з них живе окремим життям і фактично не цікавиться життям іншого. Вважає, що їх сім'я розпалась та відноновити подружні стосунки неможливо, оскільки вони стали один для одного сторонніми людьми, які не можуть порозумітися між собою і не бажають надалі проживати однією сім'єю.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 17 листопада 2015 року позовні вимоги розірвано шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_6, зареєстрований Дніпровським відділом ЗАГС м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, актовий запис 987.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та порушення норм процессуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення суду залишити без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що сторони з 21.11.1992 року знаходяться в шлюбі, зареєстрованому Дніпровським відділом ЗАГС м. Дніпродзержинська, актовий запис № 987, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу.

Сторони мають двох дітей.

Донька ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, є неповнолітньою, та на даний час живе разом з матерею.

В середині квітня 2015 року сторони остаточно припинили шлюбні стосунки і з того часу спільно не проживають.

Відповідач живе однією сім'єю з іншою жінкою, яка знаходиться на дев'ятому місяці вагітності, що підтвердили в судовому засіданні сторони та свідок у справі.

Згідно ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

У відповідності до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, який згідно ст. 112 ч.2 СК України ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до вірного висновку, заява сторони щодо примирення є не доцільним, оскільки вони мали багато часу для примирення та неодноразово намагалися зберегти сімю. На даний момент відповідач наполягає на розірванні шлюбу та фактично живе однією сім'єю з іншою жінкою, яка є вагітною, та бажає зареєструвати з нею шлюб до народження дитини.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції виходив із доведеності та обґрунтованості позовних вимог, оскільки з вини відповідача, який належним чином не виконував зобов'язання за кредитним договором, виникла заборгованість, яка підлягає стягненню.

З'ясувавши в достатньому повному об'ємі права та обов'язки сторін, обставини справи, перевіривши доводи та давши їм правову оцінки, суд постановив рішення, що відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами до переоцінки доказів і не згоди з висновками суду по їх оцінці.

Керуючись ч.3 ст. 209, ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 17 листопада 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: