АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

08 серпня 2016 суддя Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва Ратнікова В.М., перевіривши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_2 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 12 липня 2016 року про застосування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» до ОСОБА_4, Товариства з обмеженою відповідальністю «Фоззі - фуд» про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в:

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 12 липня 2016 року заяву представника позивача Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» Оніщука Василя Миколайовича про застосування заходів забезпечення позову задоволено частково.

Накладено арешт на грошові кошти, що знаходяться на всіх рахунках, відкритих в будь-яких банківських та фінансових установах, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю «Фоззі - фуд», і якій будуть виявлені в ході виконавчого провадження, в межах позовних вимог, а саме в межах простроченої заборгованості за кредитом - 9 622 202,72 долари США, що разом складає заборгованість, еквівалентну 239 130 981,99 грн..

Визначено строк пред'явлення ухвали до виконання до 12 липня 2017 року.

Не погоджуючись з даною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 12 липня 2016 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою заяву про забезпечення позову задовольнити в повному обсязі.

Перевіривши виконання вимог ст. 292 ЦПК України при поданні апеляційної скарги, вважаю, що у її прийнятті необхідно відмовити, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів скарги, апелянт ОСОБА_2 не є стороною у справі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається на те, що постановляючи ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 12 липня 2016 року суд першої інстанції вирішив питання про його права та обов'язки, так як він є поручителем за кредитним договором, стягнення заборгованості по якому є предметом у даній справі.

Вважає, що незадоволення заяви в повному обсязі шляхом накладення арешту на кошти відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фоззі - фуд»в межах суми 302 483 182,72 грн. може призвести до того, що, в подальшому, через неможливість стягнення всієї заборгованості з відповідача, позивач звернеться з позовом до ОСОБА_2, як до поручителя.

Відповідно до ч. 1 ст. 292 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Пунктом 8 Постанови Пленуму Верховного суду України № 12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» від 24 жовтня 2008 року, передбачено, що при поданні апеляційної скарги особою, яка не має передбаченого статтею 292 ЦПК України права на апеляційне оскарження, у тому числі особою, яка не брала участі у справі, про права та обов'язки якої суд першої інстанції питання не вирішував, суддя - доповідач відповідно до цієї норми та частини третьої статті 297 ЦПК України постановляє ухвалу про відмову в прийнятті апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи та апеляційну скаргу, вивчивши наведені апелянтом обґрунтування на підтвердження факту порушення його прав оскаржуваною ухвалою, приходжу до висновку, що при постановленні ухвали Печерського районного суду м. Києва від 12 липня 2016 року права та обов'язки ОСОБА_2 вирішені не були.

Наведені апелянтом обґрунтування є безпідставними та не мають правового значення з огляду на те, що є припущеннями про можливі майбутні наслідки ухвалення судового рішення по суті поданого позову та його виконання.

Об'єктивних доводів щодо того, яким чином постановлення оскаржуваної ухвали наразі стосується прав та обов'язків апелянта, який не є стороною у даній справі і до якого не пред'явлено жодних вимог, подана апеляційна скарга не містить.

Таким чином, оскаржуваною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 12 липня 2016 року про застосування заходів забезпечення позову питання про права та обов'язки ОСОБА_2, як поручителя за кредитним договором, не вирішувались, а обґрунтованих доказів зворотнього суду не було надано.

Отже, ОСОБА_2 не має процесуального права на оскарження в апеляційному порядку ухвали Печерського районного суду м. Києва від 12 липня 2016 року, в зв'язку з чим, в прийнятті апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. 292, 297, 325 ЦПК України, суддя,

у х в а л и в:

У прийнятті апеляційної скарги ОСОБА_2 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 12 липня 2016 року про застосування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» до ОСОБА_4, Товариства з обмеженою відповідальністю «Фоззі - фуд» про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити та повернути її апелянту.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Суддя: