Апеляційний суд Житомирської області
Категорія 43 Доповідач Матюшенко І. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого - судді Матюшенка І.В.

суддів: Борисюка Р.М., Галацевич О.М.

з участю секретаря судового засідання Мишаковської В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 18 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа - Корольовський районний відділ у м. Житомирі УДМС України в Житомирській області про визнання права користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и л а :

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції від 18.04.2016, яким визнано за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, право на користування квартирою АДРЕСА_1. Апелянт зазначає, що суд розглянув справу за відсутності представника Корольовського районного відділу у м. Житомирі УДМС України в Житомирській області та ОСОБА_7, які були позбавлені можливості виказати свою думку та дати пояснення по суті спору.

Апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Встановлено, що сторони у справі зареєстровані та проживають у спірній квартирі, яка є власністю громади м. Житомира (а.с.4). Крім того, разом з позивачем проживає його малолітній син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.11-14) та дружина - ОСОБА_9.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає (ч.4 ст. 29 ЦК України).

Частиною другою статті 11 та частиною другою статті 18 Закону України "Про охорону дитинства" встановлено, що кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Діти - члени сім'ї наймача або власника житлового приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем.

Згідно ч. 1 ст. 65 ЖК України наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно.

Право неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користування на рівні з наймачем усіма правами, що випливають з договору найму спірного житлового приміщення, передбачене також ст. 64 ЖК України.

Враховуючи вище наведені норми закону та ті обставини, що відповідачі заперечують право неповнолітнього сина позивача на користування спірним житлом, а ОСОБА_9 (мати неповнолітнього) згодна на проживання сина разом з позивачем, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про обґрунтованість позову.

Доводи апеляційної скарги про порушення судом норм процесуального права шляхом розгляду справи за відсутності у судовому засіданні відповідача ОСОБА_7 та представника третьої особи, колегією суддів визнаються безпідставними, оскільки вказані учасники процесу були належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи (а.с.38, 44), до суду не з'явилися з невідомих причин, а відтак, положення ст. 169 ЦПК України судом першої інстанції порушені не були.

За таких обставин, коли рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 18 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Судді