АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 214/2568/14-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження №22-ц/774/438/К/16 суддя Попов В.В.
Категорія - 24 ( І ) Доповідач Михайлів Л.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Михайлів Л.В.,

суддів: Барильської А.П., Ляховської І.Є.,

секретар: Євтодій К.С.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3 на заочне рішення Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу від 25 листопада 2014 року по цивільній справі за позовом Державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2014 року Державний вищий навчальний заклад Криворізький національний університет (надалі ДВНЗ КНУ) звернувся з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу, посилаючись на те, що 13 вересня 2009 року між Криворізьким економічним інститутом Державного вищого навчального закладу Криворізький національний економічний університет імені ОСОБА_4, правонаступником якого є позивач, та ОСОБА_2 було укладено договір №068-6.507/09-д «Про навчання та підготовку бакалавра за рахунок коштів юридичних або фізичних осіб». Відповідно до умов договору позивач взяв зобовязання за рахунок коштів відповідача надати освітню послугу по підготовці бакалавра студенту ОСОБА_5, зарахованого у 2009 році до інституту на факультет Економіки та управління, за напрямком підготовки «Маркетинг», денної форми навчання, з присвоєнням освітньо-кваліфікаційного рівня бакалавр, до завершення навчання на бакалаврському рівні.

29 березня 2011 року ОСОБА_5 було відраховано з навчального закладу у звязку з невиконанням навчального плану та графіка навчального процесу та порушення норм контракту. Посилаючись на те, що ДВНЗ КНУ є правонаступником Криворізького економічного інституту Київського національного університету імені ОСОБА_4 та враховуючи те, що відповідач не виконувала умови договору, та достроково його припинила, просили суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у загальному розмірі 5 542,40 грн., яка складається з наступного: сума основного боргу з урахуванням індексу інфляції у розмірі - 4 546,71 грн., 3% річних - 391,46 грн. пеня у розмірі 604,23 грн., а також судові витрати по справі.

Заочним рішенням Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу від 25 листопада 2014 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Державного вищого навчального закладу Криворізький національний університет 5 542,40 грн. у рахунок погашення заборгованості за Договором №068-6.507/09-д про навчання та підготовку бакалавра за рахунок коштів юридичних або фізичних осіб, а також судовий збір у розмірі 243,60 грн.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 ставлять питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Так апелянт посилається на те, що відповідача та її представника не було належним чином повідомлено про місце та час розгляду справи, рішення суду було увалене без жодних пояснень з боку відповідача, у звязку із чим остання не мала можливості надати суду докази того, що ОСОБА_5 не отримував від позивача ДВНЗ «Криворізький національний університет» освітніх послуг. Так, згідно довідки Криворізького державного комерційно технічного технікуму від 27.08.2014 року ОСОБА_5 з 01.09.2011 року по 30.06.2013 рік навчався на денному відділенні, вказаного освітнього закладу за спеціальністю «Товарознавство та комерційна діяльність».

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги і заперечень на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Колегія суддів вважає, що ухвалене судом першої інстанції рішення вищезазначеним вимогам відповідає у повній мірі.

Судом встановлено, що 13 вересня 2009 року між Криворізьким економічним інститутом Державного вищого навчального закладу Криворізький національний економічний університет імені ОСОБА_4 та ОСОБА_2 укладено договір №068-6.507/09-д «Про навчання та підготовку бакалавра за рахунок коштів юридичних або фізичних осіб». Відповідно до умов, якого позивач взяв зобовязання за рахунок коштів відповідача надати освітню послугу по підготовці бакалавра студента ІНФОРМАЦІЯ_1, зарахованого у 2009 році до інституту на факультет Економіки та управління, за напрямком підготовки «Маркетинг», денної форми навчання, з присвоєнням освітньо-кваліфікаційного рівня бакалавр, до завершення навчання на бакалаврському рівні.

Загальна вартість освітньої послуги, відповідно до п.4.3 договору склала 25 200 грн., ( а.с.5)

За наказом №86-ст від 29.03.2011 року ОСОБА_5 було відраховано з навчального закладу у звязку з невиконанням навчального плану та графіка навчального процесу. ( а.с.6)

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 21.03.2011 року № 280 «Деякі питання реорганізації вищих навчальних закладів та наукових установ», Указом Президента України від 24.05.2011 року № 599 «Про надання Криворізькому державному університету статусу національного», наказами Міністерства освіти і науки, молоді та спорту України від 30.05.2011 року № 501 «Про утворення Криворізького державного університету» від 14.06.2011 року № 576 «Про надання Криворізькому державному університету статусу національного», Криворізький економічний інститут Державного вищого навчального закладу Криворізький національний економічний університет імені ОСОБА_4 реорганізовано у Державний вищий навчальний заклад «Криворізький національний університет». Державний вищий навчальний заклад «Криворізький національний університет» є правонаступником всіх прав та обовязків Криворізького економічного інституту Державного вищого навчального закладу Криворізький національний економічний університет імені ОСОБА_4.

31 січня 2014 року на адресу ОСОБА_2 позивачем направлено претензію № 85, про наявність заборгованості по оплаті за навчання в сумі 4410 грн., яка останньою проігнорована.

Оскільки умов договору ОСОБА_2 належним чином не виконала, утворилася заборгованість за навчання, яка за розрахунком позивача з урахуванням індексу інфляції склала 5 542,00 грн.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач не виконала належним чином умов укладеного договору, у звязку із чим ОСОБА_5 було відраховано з університету та не сплатила позивачу грошові кошти за надання освітньої послуги за період з 01.09.2010 року по 21.03.2011 року, а відтак має сплатити суму заборгованості з урахуванням індексу інфляції, пеню та 3% річних.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 45 Закону України „Про вищу освіту" особи, які навчаються у вищих навчальних закладах, можуть бути відраховані з вищого навчального закладу у разі невиконання навчального плану, за порушення умов контракту та в інших випадках передбачених законом.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги про те, що позивачем ОСОБА_5 не надавалась освітня послуга, оскільки вказаний довід спростовується матеріалами справи.

Так, з наданої відповідачем довідки Криворізького державного комерційно технічного технікуму від 27.08.2014 року вбачається, що ОСОБА_5 з 01.09.2011 року по 30.06.2013 рік навчався на денному відділенні, вказаного освітнього закладу за спеціальністю «Товарознавство та комерційна діяльність».

В той час, як в даному випадку, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за надання освітньої послуги за період з 01.09.2010 року по 21.03.2011 року, яка з урахуванням індексу інфляції, 3% річних та пені становить 5 542,40 грн. та яка не виходить за межі часу відрахування ОСОБА_5 з університету. Факт навчання ОСОБА_5 у вказаний період у Криворізькому економічному інституті Державного вищого навчального закладу Криворізький національний економічний університет імені ОСОБА_4 підтверджено матеріалами справи та апелянтом не спростовано.

Згідно умов договору п.4.3. плата за семестр складає 3150 грн., згідно довідки розрахунку заборгованості відповідачем 17 вересня 2009 року було сплачено 3150 грн., за перший семестр навчання, першого курсу, 29.01.2010 року було сплачено 2400 грн. та 22.02.2010 року-750 грн., за другий семестр навчання, першого курсу, в подальшому оплата до 21.03.2011 року не проводилась, тому виникла заборгованість в сумі 5542,40 грн.( а.с.9).

Колегія суддів погоджується із розрахунком заборгованості наданим позивачем, з урахуванням дати зарахування та відрахування з університету, яка становить 5542,40 грн.

Відповідачем в супереч ст. 10,60 ЦПК України наданий позивачем розрахунок заборгованості не спростований.

Наведені доводи апеляційної скарги з приводу порушення судом норм процесуального права не дають суду апеляційної інстанції підстав для висновку, що такі порушення призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

У відповідності до статті 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку та ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону.

За таких обставин колегія суддів вважає, що рішення судом ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального законодавства, у зв'язку із чим апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313 - 315 ЦПК України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3 відхилити.

Заочне рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 25 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з моменту набрання нею законної сили.

Головуючий Л.В. Михайлів

Судді: А.П. Барильська

ОСОБА_6