АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 серпня 2016 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого-судді Кулянди М. І.

суддів: Половінкіної Н.Ю., Винту Ю.М.

секретар: Тодоряк Г.Д.

за участю позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 01 липня 2016 року у цивільні справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_3 звернулася з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що до 13 травня 2009 року перебувала у шлюбі з ОСОБА_2, від якого мають доньку ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає із нею та знаходиться на її утриманні.

Вказувала, що ОСОБА_2 добровільно матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, будучи працездатним, інших утриманців не має.

У зв'язку з наведеним, просила суд стягнути з ОСОБА_2 аліменти на її користь на утримання доньки ОСОБА_4 у розмірі 1 000 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 01 липня 2016 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_4 у розмірі по 800 гривень щомісячно до її повноліття, починаючи стягнення з 06 червня 2016 року.

Вирішено питання про судовий збір.

На вказане рішення суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким розмір аліментів зменшити.

Вважає, що рішення суду першої інстанції є незаконним, прийняте з порушенням

22ц-1105/16 головуючий по 1 інстанції Олексюк Т.І.

Категорія: 50 доповідач Кулянда М.І.

норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, осіб, які беруть участь у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи в межах заявлених в суді першої інстанції вимог, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступних підстав.

Задовольняючи позов суд першої інстанції врахував норми матеріального права та обставини, встановлені ним на підставі досліджених доказів по справі.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 до 13 травня 2009 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2, від якого мають доньку ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає із нею та знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 на даний час не працює, хоча є працездатним, інших утриманців не має.

Згідно ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не можу бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 184 Сімейного кодексу України суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді прав щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» та ст.182 СК України зазначено, що при вирішенні питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають значення.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, при цьому в добровільному порядку узгодити питання про матеріальне забезпечення дитини між сторонами неможливо, та правильно визначив спірні правовідносини, повно та об'єктивно встановив фактичні обставини справи, обґрунтовано задовольнив позовні вимоги про стягнення аліментів.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що донька сторін потребує матеріальної допомоги на її утримання, обоє з батьків повинні піклуватися про утримання та фізичний і духовний розвиток дитини.

Доводи апелянта про те, що судом не враховано ту обставину, що він ніде не працює, доходи його є нерегулярними і його доходу є недостатньо для сплати аліментів у визначеному судом розмірі, оскільки він в добровільному порядку сплачує аліменти ще на трьох дітей від першого шлюбу є необґрунтованими, оскільки судом визначено такий розмір аліментів, який є можливим для сплати і мінімально необхідним для утримання неповнолітньої дитини, а згідно вимог ст. 180 СК України обов'язок батьків утримувати неповнолітніх дітей не пов'язаний з тим, чи працює один із батьків, на якого покладається такий обов'язок.

Відповідачем не надано доказів щодо сплати ним аліментів на трьох дітей чи надання матеріальної допоомги у добровільному порядку. Більше того, в матеріалах справи, відсутні будь-які докази, які б підтверджували ту обставину, що у відповідача є неповнолітні діти., які потребують його матеріальної допомоги.

Крім того, сума прожиткового мінімуму на 2016 рік встановлена Законом України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» на дитину, віком від 6 до 18 років, з 01 травня пo 30 листопада становить 1 531 грн. 00 коп.

Відповідачем не надано доказів на підтвердження того, що у нього склалось таке матеріальне становище, за наявності якого він не спроможний сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини у визначеному судом 1-ї інстанції розмірі.

Зокрема, ним не надано доказів про наявність обставин, передбачених ст. 182 СК України, які суд повинен врахувати при визначенні розміру аліментів, тобто наявність у нього утриманців, поганий стан його здоров'я і таке інше.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Усупереч вимогам ст. 60 ЦПК України, апелянт не надав суду належні та допустимі докази на спростування висновків суду першої інстанції.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачає.

Керуючись ст. ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 01 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді: