Ухвала

іменем України

06 квітня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О.П.,
суддів: Гончара В.П., Попович О.В.,Остапчука Д.О., Савченко В.О.,
розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, виконавчого комітету Маразліївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, Маразліївської сільської ради, Широківської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, Білгород-Дністровської районної державної адміністрації Одеської області, третя особа - державний нотаріус Білгород-Дністровського нотаріального округу Одеської області Кушнір Ірина Валентинівна, про визнання заповіту недійсним, визнання частково недійсними свідоцтв про право на спадщину за заповітом, визнання права власності на Ѕ частини спадщини в порядку спадкування за законом, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 13 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 29 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2013 року ОСОБА_6 звернулась до суду з позовом та, уточнивши його, просила визнати недійсним заповіт її батька ОСОБА_9, складений на користь її брата ОСОБА_7, посвідчений 06 березня 2007 року, визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане відповідачу, визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на Ѕ частини житлового будинку АДРЕСА_1, на Ѕ частини земельної ділянки площею 12,54 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Маразліївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, масив НОМЕР_3, на Ѕ частини майнового паю в структурі майна КСП «Прогрес» с. Широке Білгород-Дністровського району Одеської області вартістю 9 276 грн або 0,27 відсотки пайового фонду цього підприємства, на Ѕ частини майнового паю в структурі майна КСП СК «Прогрес», вартістю 5175 грн, або 0,15 відсотки пайового фонду підприємства, на Ѕ частини вкладів з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією, що знаходиться в ТВБВ № 10015/0344 філії - Одеське обласне управління на рахунках, відкритих до 02 січня 1992 року, № НОМЕР_1 - залишок 1557,30 грн, № НОМЕР_2 - залишок 50,20 грн, що належали ОСОБА_9

На обґрунтування своїх вимог посилалась на ті обставини, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько, після смерті якого відкрилась спадщина на належне йому майно, яке він заповідав своєму сину ОСОБА_7

Вважає заповіт недійсним, оскільки він не був власноручно підписаний її батьком, а посвідчення його секретарем Маразліївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області відбулось з порушенням вимог чинного законодавства, без участі свідків.

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 13 травня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 29 жовтня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з рішенням якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що позивачка не надала доказів на підтвердження своїх позовних вимог.

Проте погодитися з такими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій не можна на таких підставах.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим з виконанням усіх вимог цивільного судочинства, згідно із законом, на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Цим вимогам оскаржувані судові рішення не відповідають з таких підстав.

Судами встановлено, що ОСОБА_9 є батьком ОСОБА_6 та ОСОБА_7

06 березня 2007 року він склав заповіт, яким на випадок своєї смерті заповідав усе своє майно сину ОСОБА_7

Заповіт посвідчено секретарем Маразліївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, зареєстровано в реєстрі за № 56 та підписано в двох екземплярах, що мають однакову юридичну силу, один з яких залишився на зберіганні в Маразліївській сільській раді, а другий видано заповідачу.

За малограмотністю заповідача на його особисте прохання та в його присутності заповіт підписаний ОСОБА_11 та до його підписання прочитаний вголос заповідачем.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_9 помер і відкрилась спадщина на належне йому майно.

23 липня 2013 року ОСОБА_7 видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 5/6 частини житлового будинку АДРЕСА_1, 23 жовтня 2013 року - на 5/6 частини земельної ділянки під НОМЕР_4, масив під НОМЕР_3, площею 12,54 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Маразліївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, та свідоцтво про право на спадщину за заповітом на майновий пай в структурі вартості майна колишнього КСП «Прогрес» вартістю 9 276,00 грн., або 0,27 відсотки пайового фонду СК «Прогресс», майновий пай в структурі вартості майна колишнього КСП «Прогрес» вартістю 5 157 грн, або 0,15 відсотки пайового фонду СК «Прогресс», вклади з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією, що знаходиться в ТВБВ № 1001/0344 філії Одеського обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України» на рахунках, відкритих 02 січня 1992 року: № НОМЕР_1 залишок 1 557,30 грн, № НОМЕР_2 залишок 50,20 грн.

Зі змістом ч. 2 ст. 1247, ч. 4 ст. 207 ЦПК України заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може самостійно підписати заповіт, він підписується відповідно до ч. 4 ст. 207 ЦК України.

Якщо фізична особа у зв'язку з хворобою або фізичною вадою не може підписатися власноручно, за її дорученням текст правочину у її присутності підписує інша особа. Підпис іншої особи на тексті правочину, що посвідчується нотаріально, засвідчується нотаріусом або посадовою особою, яка має право на вчинення такої нотаріальної дії, із зазначенням причин, з яких текст правочину не може бути підписаний особою, яка його вчиняє.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції не виконав вимог процесуального права (ст. ст. 10, 213 - 215 ЦПК України) щодо повного та всебічного з'ясування обставин справи, не перевірив доводів позивачки про те, що заповіт безпідставно не був підписаний особисто заповідачем, як того вимагає ч. 2 ст. 1247 ЦК України, оскільки її батько міг самостійно писати і читати, мав початкову загальну освіту, і будь-яких перешкод для цього (фізичних вад, хвороби або інших поважних причин) у нього не було, не надав цим обставинам належної оцінки.

Не перевірив, чи є причина, яка вказана у посвідчувальному написі, - за малограмотністю заповідача - такою, що позбавляла його можливості власноручно підписати заповіт, та чи визначена така в законі, як обставина, яка дозволяє підписати заповіт іншою особою, а відтак не перевірив, чи відповідає заповіт вимогам закону, зробив передчасний висновок про відмову у задоволенні позову, ухвалив рішення з порушенням норм процесуального права.

Апеляційний суд цих недоліків не усунув, на порушення ст. 303 ЦПК України не перевірив законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, постановив ухвалу про залишення рішення суду першої інстанції без змін.

Невиконання судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права унеможливлює встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, що є підставою для скасування ухвалених у справі судових рішень та направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції відповідно до ст. 338 ЦПК України.

За таких обставин касаційну скаргу потрібно задовольнити частково, рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 13 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 29 жовтня 2015 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 335, 336, 338, 344, 345 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково, рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 13 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 29 жовтня 2015 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:О.П. Касьян В.П. Гончар Д.О. Остапчук О.В. Попович В.О. Савченко