Єдиний унікальний номер 229/442/16-ц Номер провадження 22-ц/775/1603/2016
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 серпня 2016 року

Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Гапонова А.В.

суддів Біляєвої О.М., Канурної О.Д.

за участю секретаря Марченко Я.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмуті апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Дружківського міського суду Донецької області від 19 липня 2016 року у цивільній справі за позовом Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» в особі виробничої одиниці «Дружківкатепломережа» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надану теплову енергію та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» в особі виробничої одиниці «Дружківкатепломережа», комунального підприємства «Комсервіс» про усунення порушень прав споживача житлово-комунальних послуг, -

ВСТАНОВИВ:

08.02.2016 року ОКП «Донецьктеплокомуненерго» звернулося в інтересах ВО «Дружківкатепломережа» до Дружківського міського суду з позовною заявою до ОСОБА_2, в якій просило стягнути з відповідача заборгованість по сплаті за теплову енергію у сумі 11985,91 гривень. Позивач у позові вказав, що відповідач прожи-ває за адресою: АДРЕСА_1 користується послугами опалення та гарячого водопостачання, які надає ВО «Дружківкатепломережа» ОКП «Донецьктеплокомуненерго». Але за послуги сплачу-вав не регулярно. Станом на 01 листопада 2015 року за ним значиться заборгованість пе-ред ОКП «Донецьктеплокомуненерго» ВО «Дружківкатепомережа» у розмірі 11985,91 гривень. 01 грудня 2015 року ухвалою Дружківського міського суду їм було відмовлено у видачі судового наказу. Просило стягнути на їх користь з відповідача цю заборгованість та судові витрати.

03 березня 2016 року ОСОБА_2 звернувся до ОКП «Донецьктеплокомуненерго» ВО «Дружківкатепломережа» із зустрічним позовом про усунення порушень прав споживача житлово-комунальних послуг, в якому просив визнати відсутність договірних відносин між ним та ВО «Дружківкатепломережа» у сфері надання житлово-комунальних послуг, що є порушенням з боку останнього ст.19,20,21 та 29 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" та Закону України "Про захист прав споживачів". Зобов'язати ВО «Дружківкатепломережа»" укласти з ОСОБА_2 типовий договір про надання послуг з центрального опалення, холодного та гарячого водопостачання і водовідведення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2015 р. № 630. Визнати безпідставним нарахування плати за теплову енергію в умовах відсутності договору та порушенням законодавства України в сфері житлово-комунального законодавства. Визнати відсутність заборгованості ОСОБА_2 за житлово-комунальні послуги перед ВО «Дружківкатепломережа» (а.с.16-20).

Рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 19 липня 2016 року позовні вимоги Обласного КП «Донецьктеплокомуненерго» в особі ВО «Дружківкатепломережа» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надану теплову енергію задоволені повністю. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОКП «Донецьктеплокомуненерго» заборгованість за теплову енергію у сумі 11 985, 91 грн. та судовий збір у сумі 1378 грн. У задоволені позовних вимог ОСОБА_2 до Обласного КП «Донецьктеплокомуненерго» в особі ВО «Дружківкатепломережа», КП «Комсервіс» про усунення порушень прав споживача житлово-комунальних послуг відмовлено.

При ухваленні рішення суд виходив з того, що відсутність письмового договору про надання послуг між позивачем та відповідачем не виключає обов'язок сплачувати ці послуги. Мешкаючи в багатоквартирному будинку, в який позивач надає теплову енергію, користуючись цими послугами на протязі тривалого проміжку часу та періодично їх частково сплачуючи, відповідач своїми діями підтвердив наявність між ним та позивачем фактичних договірних правовідносин, внаслідок яких у відповідача виникли щомісячні обов'язки по сплаті фактично отриманих послуг.

На вказане рішення ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення Дружківського міського суду Донецької області від 19 липня 2016 року скасувати, задово-льнити його позовні вимоги, у задоволені позову ОКП «Донецьктеплокомуненерго» в особі ВО «Дружківкатепломережа» відмовити, судові витрати покласти на позивача.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач зазначив, що позивачем не зазначено, хто саме є постачальником послуг з подачі теплової енергії, куди та в якій кіль-кості поставлялася енергія. Також в представлених суду паперах немає підтверджуючих документів прийому-передачі теплоносія безпосередньо в квартиру, а не лише до зовніш-ньої стіни будинку.

Відповідач посилається на ст. 648 ЦК України, статті 26, 29 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», п. 6 ст. 10 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду», відповідно до яких між постачальником та споживачем комунальних послуг має бути ук-ладено договір.

В свою чергу відповідач не вважає розрахунок заборгованості, наданий ОКП «До-нецьктеплокомуненерго» в особі ВО «Дружківкатепломережа», належним доказом, адже він має лише інформаційний характер.

Що стосується зустрічного позову, ОСОБА_2 зазначає, що йому, як споживачу послуг, відповідно до ЗУ «Про захист прав споживачів» не було надано необхідної інфо-рмації про послуги, що йому надавалися. Вважає, що мала місце нечесна підприємницька практика.

В судовому засіданні ОСОБА_2 доводи апеляційної скарги підтримав та просив рішення суду скасувати й задовольнити його вимоги, викладені у зустрічному позові.

Представник позивача, належним чином повідомлений про день та час розгляду справи у судове засідання не з'явився.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, відповідача ОСОБА_2, дослідивши ма-теріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскар-ження, апеляційний суд вважає, що скарга задоволенню не підлягає, а оска¬ржуване рі-шення слід залишити без змін, виходячи з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є власником ква-ртири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1

Дана квартира розташована в багатоповерховому будинку та забезпечена централі-зованим опаленням, прилади обліку теплової енергії в квартирі відсутні.

Як пояснив представник позивача у судовому засіданні від відповідача ніколи не надходило скарг про відсутність тепла, або про його недостатність.

Таким чином, суд вважає, що відповідач ОСОБА_2 є споживачем теплопоста-чання.

Згідно особового рахунку НОМЕР_1 , який відкритий позивачем за об'єктом спожи-вання: АДРЕСА_1 заборгованість по цій квартирі за послуги з теплопоста-чання за період з 01 жовтня 2012 року по 01 листопада 2015 року складає 12187,20 гри-вень.

Відповідно до ст. 20, ст. 32 Закону України від 24 червня 2004 року № 1875 - IV «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги щомісяця у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, за-тверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45, власник та наймач (орендар) квартири зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послу-ги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холо-дної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів Укра-їни від 21 липня 2005р. № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунко-вим, якщо договором не встановлено інший строк.

Судом встановлено, що письмовий договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 не укладався, тому плату за послуги з теплопостачання відповідач зобов'язаний був вносити щомісяця не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

Ці строки оплати послуг наданих з 01 жовтня 2012 року включно сплинули, забор-гованість відповідача, згідно виписки з особового рахунку НОМЕР_1 складає 12187,20 гри-вень.

З особового рахунку НОМЕР_1, який відкритий позивачем за об'єктом споживання - АДРЕСА_1, вбачається, що зазначена заборгованість виникла внаслідок того, що в спірний період відповідач надані послуги з теплопостачання (централізоване опален-ня) оплачував нерегулярно та не в повному обсязі (а.с. 5).

Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Мешкаючи в багатоквартирному будинку, в який позивач надає теплову енергію, користуючись цими послугами на протязі тривалого проміжку часу та періодично їх част-ково сплачуючи, відповідач своїми діями підтвердив наявність між ним та позивачем фак-тичних договірних правовідносин, внаслідок яких у відповідача виникли щомісячні обо-в'язки по сплаті фактично отриманих послуг.

ЗУ « Про житлово-комунальні послуги» передбачає укладання між споживачем та виконавцем письмового договору на надання житлово-комунальних послуг на основі ти-пового договору. Постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2005 року № 560 затверджено типовий договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Проте відповідно до ст. 218 ЦК України недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом.

Ні ЦК України, ні ЖК України, ні Законом України «Про житлово-комунальні пос-луги» такі випадки не передбачені, а тому відсутність письмового договору між позивачем та відповідачем не позбавляє відповідача обов'язку сплатити фактично отримані ним послуги з централізованого опалення квартири.

Плата за теплову енергію, передбачена до 2005 року Правилами надання послуг з водо, теплопостачання та водовідведення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.1997 ріку № 1497 (із змінами та доповненнями) та Правилами надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими Постановою КМУ від 21. 07. 2005року № 630, відповідно до ст. 10 Пра-вил № 1497 плата за послуги вноситься щомісячно по нормам та тарифам, встановленим обласними держадміністраціями із рахунку на 1 кв. метр житла на одного мешканця.

Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунко-вим.

Згідно п. 20 цих Правил плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів теплової енергії або затверджених нормативів споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо).

Згідно п. 21 Правил у разі відсутності у квартирі та на вводах у багатоквартирний будинок засобів води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормами споживання з розрахунку за 1 кв. м (куб метр) опалювальної площі (об'єму) квартири та додатково за перевищення розрахункової потужності приладів опалення (радіаторів) згідно з законодавством.

Суд встановив, що плата за теплопостачання нараховувалася відповідачу з 03 вере-сня 2003 року згідно рішення виконкому міської ради №761 від 03.09.03р. №761, і тарифи складають 0,97грн. за 1 кв. м. загальної площі квартири, за 1 куб.м. гарячої води 3,76грн.

З вересня 2005 року згідно рішення виконкому міської ради №654 від 30.06.2005р., тарифи складають 1,32грн. за 1м2 загальної площі квартири, за 1 куб м гарячої води -6,30грн.

З серпня 2006 року згідно рішення виконкому міської ради №643 від 23.06.2006 р., тарифи складають 1,92 грн. за 1 м2 загальної площі квартири, за 1куб м гарячої води 10,16 грн.

З лютого 2007 року згідно рішення виконкому міської ради № 103 від 30.01.2007 р., тарифи складають 5,28 грн. за 1 м2 загальної площі квартири.

З вересня 2008 року згідно рішення виконкому міської ради № 986 від 05.09.2008 р., тарифи складають 8,42 грн. за 1 м2 загальної площі квартири.

З січня 2011 року згідно Постанови Національної комісії регулювання електроенер-гетики України від 14 грудня 2010 року № 1838 "Про затвердження тарифу на теплову енергію» ОКП "Донецьктеплокомуненерго" згідно наступного тарифу 283,79 грн. за 1 Гкал.

З жовтня 2014 року згідно Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 17.10.2014 року № 146 "Про встановлення тарифу послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води, що надаються населенню суб'єктами господарювання, які є ви-конавцями цих послуг" згідно наступного тарифу:

- для абонентів житлових будинків з будинковими та квартирними приладами обліку теплової енергії - 537,18 грн./Гкал;

- для абонентів житлових будинків без будинкових та квартирних приладів обліку теплової енергії - 13,54 грн. за 1 кв.м. за місяць.

З 17 квітня 2015 року згідно Постанови Національної комісії, що здійснює держав-не регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 31.03.2015 року № 1171 "Про встановлення тарифу послуги з централізованого опалення та послуги з централізо-ваного постачання гарячої води, що надаються населенню суб'єктами господарювання, які є виконавцями цих послуг" згідно наступного тарифу:

- для абонентів житлових будинків з будинковими та квартирними приладами обліку теплової енергії - 814,59 грн./Гкал;

- для абонентів житлових будинків без будинкових та квартирних приладів обліку теплової енергії - 20,53 грн. за 1 кв.м. за місяць.

Відповідач не регулярно сплачував послуги теплопостачання у зв'язку з чим вини-кла заборгованість.

Наявність у відповідача заборгованості підтверджує невиконання ним обов'язків, передбачених п.33 Правил надання населенню послуг з теплопостачання № 1497 та п. 30 Правил № 630, по своєчасній оплаті наданих послуг.

Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки та відповідно до частини 3 ст. 267 ЦК України застосовується судом лише за зая-вою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості 08.02.2016 року, відповідно до частини 3 ст. 118 ЦПК України після відмови у видачі судового наказу 01 грудня 2015 року (а.с.4). Звернення ОКП «Донецьктеплокомуненерго» з заявою по видачу судового наказу в 2015 році відповідно до частини 2 ст. 264 ЦК України перервало перебіг строку позовної давності.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавст-ва. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов'язань.

Згідно з частиною 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утрима-тися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За змістом частини 1 ст. 901, частини 1 ст. 903 ЦК України за договором про на-дання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (за-мовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, як-що інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені догово-ром.

Зобов'язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відпо-відно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошо-вим зобов'язанням.

Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов'язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов'язанням.

З огляду на викладене, правовідносини, які склалися між сторонами щодо надання послуг з централізованого опалення, є грошовим зобов'язанням, у якому, серед інших прав і обов'язків сторін, на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов'язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) вимагати сплату грошей за надані послуги.

Таким чином, доводи апеляційної скарги відповідача про те, що з ними не укладено договір про надання послуг як на підставу для не проведення оплати безпідставні, оскільки статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг.

Зокрема, обов'язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а обов'яз-ком виконавця надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення зі споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання. Сама по собі відсутність письмового договору між сторонами не може бути підставою для відмови в позові про стягнення заборгованості за фактично надані послуги.

Також суд першої інстанції при визначенні розміру заборгованості за надані послу-ги з централізованого теплопостачання правомірно виходив з наданого позивачем розра-хунку заборгованості, проведеного у відповідності до діючого законодавства, такі виснов-ки є вірними, а доводи апеляційної скарги в цій частині є необґрунтованими, оскільки відповідачами ні суду першої інстанції, ні суду апеляційної інстанції не надано належних та допустимих доказів в розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК України про іншу плату у зв'язку з неякісними послугами з теплопостачання.

Таким чином доводи апеляційної скарги не впливають на правильність рішення су-ду першої інстанції.

Як зазначено в ч.1 ст. 303 ЦПК України, апеляційний суд під час розг¬ляду справи в апеляційному порядку перевіряє законність і обґрунтованість рі¬шення суду першої інста-нції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заяв¬лених у суді першої інстанції.

Згідно з ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і за-лишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додер-жанням вимог матеріального і процесуального права.

Ухвалене судом рішення відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України, підстав для йо-го скасування за доводами апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303 - 315 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Дружківського міського суду Донецької області від 19 липня 2016 року за-лишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею закон-ної сили.

Судді: