Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

19 квітня 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Закарпатської області в складі:

судді-доповідача ОСОБА_1,

суддів Кожух О.А., Кеміня М.П.

при секретарі: Волощук В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 10 березня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по сплаті аліментів на утримання дітей та стягнення пені,

в с т а н о в и л а :

У вересні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що 06.01.2015р. між нею та відповідачем ОСОБА_2 було укладено нотаріально посвідчений договір про сплату аліментів на утримання дітей. Відповідно до п. 3 договору відповідач повинен щомісячно сплачувати аліменти на утримання двох їх дітей у загальному розмірі 20 000,00 грн., на кожну дитину по 10 000грн. В п. 8 договору передбачено, що відповідач зобов'язується виплатити аліменти, а також інші платежі передбачені договором. Пунктом 14 договору визначено, що у разі прострочення виплати платник сплачує пеню в розмірі 1 (одного) відсотка від несплаченої суми за кожен день прострочення. Відповідач не виконує свої зобов'язання за договором внаслідок чого порушені права дітей. Станом на 24 липня 2015р. заборгованість по сплаті аліментів та пені за невиконання умов договору від 06.01.15р. становить:

січень 2015 р: 20 000 грн. борг по аліментам, 31 день * 200 грн. = 6200 грн. пені;

лютий 2015 р: 20 000 грн. борг по аліментам, 28 днів * 200 грн. = 5600 грн. пені;

березень 2015 р: 20 000 грн. борг по аліментам, 31 день * 200 грн. = 6200 грн. пені;

квітень 2015 р: 20 000 грн. борг по аліментам, 30 днів * 200 грн. = 6000 грн. пені;

травень 2015 р: 20 000 грн. борг по аліментам, 31 день * 200 грн. = 6200 грн. пені;

червень 2015 р: 20 000 грн. борг по аліментам, 30 днів * 200 грн. = 6000 грн. пені;

Таким чином загальний розмір заборгованості станом на 24 липня 2015р. становить 120 000 грн. боргу по аліментам, 36 200 грн. пені, всього 156 200,00 грн., які позивач просить стягнути з відповідача.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 10 березня 2016 року в задоволенні заявленого позову ОСОБА_2 відмовлено.

На дане рішення ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, та ухвалити по справі нове рішення, яким її позов задовольнити в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення апелянта, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи і підстави апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 16 11.2015 року скасовано ухвалу судді Ужгородського міськрайонного суду від 25.09.2015 року про відмову у відкритті провадження за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по сплаті аліментів за договором, справу направлено до суду першої інстанції для вирішення питання щодо відкриття провадження у справі. (а.с.34-35)

Відмовляючи в задоволенні заявленого позову суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено наявність заборгованості по сплаті аліментів, через відсутність відповідача суд позбавлений можливості достовірно встановити наявність заборгованості та чи є причини утворення заборгованості поважними.

З такими висновками не може погодитись колегія суддів, оскільки вони не відповідають фактичним обставинам справи та ґрунтуються на невірному тлумаченні норм матеріального та процесуального права.

Матеріалами справи встановлено, що 06.01.2015 року між позивачем ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_2 укладений нотаріально посвідчений договір про сплату аліментів на утримання дітей сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2. (а.с.3-5).

Згідно зі п. 3 цього договору відповідач зобов'язався сплачувати на користь позивача аліменти у вигляді твердої грошової суми, розмір якої за домовленістю сторін встановлений у загальному розмірі 20 000,00 грн., тобто по 10 000,00 грн. на кожну дитину.

Виплата аліментів повинна відповідно до п. 5 договору здійснюватися відповідачем банківським перерахуванням на поточний (картковий рахунок) позивача, або шляхом передачі готівки з отриманням письмової розписки від позивача.

В разі прострочення виплати відповідач зобов'язався сплачувати пеню в розмірі 1% несплаченої суми за кожен день прострочення (п. 14 договору).

Відповідно до ст. 189 СК України батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на дитину, у якому визначити розмір та строки виплати. Умови договору не можуть порушувати права дитини, які встановлені цим Кодексом. Договір укладається у письмовій формі і нотаріально посвідчується. У разі невиконання одним із батьків свого обов'язку за договором аліменти з нього можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Згідно зі ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Відповідно до п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 p., якщо передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Якщо аліменти сплачуються не за рішенням суду, а згідно з укладеним між батьками договором, передбачена ст. 196 СК України санкція застосовується за наявності прямої вказівки про це в договорі.

Матеріалами справи стверджено,що відповідач не виконує свої зобовязання за договором і за ним станом на 24 липня 2015року утворилась заборгованість : за січень 2015 р: 20 000 грн. борг по аліментам, 31 день * 200 грн. = 6200 грн. пені; лютий 2015 р: 20 000 грн. борг по аліментам, 28 днів * 200 грн. = 5600 грн. пені; березень 2015 р: 20 000 грн. борг по аліментам, 31 день * 200 грн. = 6200 грн. пені; квітень 2015 р: 20 000 грн. борг по аліментам, 30 днів * 200 грн. = 6000 грн. пені; травень 2015 р: 20 000 грн. борг по аліментам, 31 день * 200 грн. = 6200 грн. пені; червень 2015 р: 20 000 грн. борг по аліментам, 30 днів * 200 грн. = 6000 грн. пені, а всього 120 000 боргу по аліментам, 36200 грн. пені.

Стягнення пені прямо передбачено укладеним договором.

Відповідачем, відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, не подано жодних доказів про виконання ним обовязків за договором по сплаті аліментів і на спростування вказаного розміру заборгованості. Крім того, відповідачем також не подано жодних доказів і не доведено, що заборгованість по сплаті аліментів за ним утворилася з незалежних від нього причин.

За наведених обставин заявлені позовні вимоги є обґрунтовані.

Разом з тим, пунктом 18 укладеного між сторонами договору від 06.01.2015р. передбачено, що виплата аліментів починається в період з 06лютого 2015 року, одержувач (позивач) підтверджує, що на дату укладення цього договору, платник (відповідач) виконував зобовязання по утриманню дітей добровільно і вона не має по відношенню до нього претензій матеріального характеру, що повязані з утриманням дітей.

З врахуванням наведеного з відповідача підлягає до стягнення заборгованість по сплаті аліментів та пеня, за винятком січня 2015року, починаючи з лютого 2015року, що становить 100 000грн. заборгованості по аліментам та 30 000 пені.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції, відповідно до п.п.1, 4 ч.1 ст. 309 ЦПК України, підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову.

Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача ОСОБА_2 в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1300 грн.

Керуючись 307, 309, 313, 314, 316,317,319 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 10 березня 2016 року скасувати, ухваливши по справі нове рішення.

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 (м. Перечин, вул. Когоспна,10 ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 (м. Ужгород, вул. П. Комуни,3/230 ідентифікаційний код НОМЕР_2) 100 000 (сто тисяч ) гривень заборгованості по сплаті аліментів на утримання дітей за договором від 06.01.2015 року та 30 000 (тридцять тисяч ) гривень пені.

В решті заявлених позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави 1300 (тисячу триста ) гривень судового збору.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, після чого протягом двадцяти днів може бути оскаржене у касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач:

Судді: