Провадження № 2/331/892/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2016 року м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Антоненко М.В., за участю секретаря Андрієнко С.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 Білал кизи, третя особа ОСОБА_2 про відшкодування в порядку регресу витрат,повязаних з виплатою страхового відшкодування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 (транспортне) страхове бюро України (МТСБУ ) звернулось до суду із позовом ОСОБА_1 Білал кизи, третя особа: ОСОБА_2 про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування.

В обґрунтування вимог зазначено, що 30.11.2012 р. на вул. Українській в м. Запоріжжя з вини ОСОБА_1 Білал кизи відповідача по справі була скоєна дорожньо-транспортна пригода. Відповідач керував автомобілем «ЗАЗ 1102», державний номер НОМЕР_1, який належав на праві власності ОСОБА_2 третьої особа по справі.

На дату скоєння цієї пригоди відповідач не мав чинного договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних, транспортних засобів.

Вина відповідача у скоєнні вищезазначеної ДТП підтверджується постановою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 14.01.2013р. №0808/9018/2012 та матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

В результаті зазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль НОМЕР_2, який належав на праві власності потерпілій особі ОСОБА_4.

Розмір завданих збитків, за пошкоджений транспортний засіб, становить 30888,43 грн., відповідно до Звіту експерта №244 від 29.01.2013р.

Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі. Власник пошкодженого автомобіля з метою отримання відшкодування звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі Позивач) з відповідною заявою. (копія заяви додається).

Договірних зобовязань між позивачем, потерпілою особою та відповідачем не виникало.

Нормами ст. 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства.

Таким актом є Закон України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, який містить спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин.

Відповідно до п. п. а) п. 41.1. ст. 41 Закону Позивачу за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Згідно ст. 22 Закону, позивач відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоровю та майну третіх осіб під час ДТП.

У звязку з настанням події, передбаченої п. п. а) п. 41.1 ст. 41 Закону, Позивач здійснив виплату відшкодування Потерпілій особі платіжним дорученням від 21.08.2013р. №2842 в розмірі 22297,00 грн., керуючись нормами п. 41.1 ст. 41 Закону та наказом про сплату №2779 від 20.08.2013 р.

Крім того, згідно акту виконаних робіт, рахунку-фактури №233 від 24.05.2013р. та платіжного доручення від 31.05.2013р. №2286 за послуги аварійного комісару позивачем перерахована сума 200,00 грн. Всього затрати позивача складають 22497,00 грн.

Ст. 1191 ЦК України та п. 38.2.1 ст. 38 Закону передбачено, що особа яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Відповідно до ст. 1191 ЦК України та п. 38.2.1 ст. 38 Закону після проведення виплати потерпілої особи у позивача виникло право зворотної вимоги до відповідача. позивач згідно Закону здійснив відшкодування шкоди за водія транспортного засобу, який спричинив ДТП і не мав договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Позивач звернувся до відповідача з листами: №3/1-05/11614 від 30.04.2013р.; №3/1-0522892 від 22.08.2013 р. та №3/1-05/25856 від 20.09.2013р. про компенсацію витрат в добровільному порядку, але Відповідач не надіслав відповідь на листи та добровільно не відшкодував витрати МТСБУ.

Таким чином, позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх прав.

Крім того, ОСОБА_3 (транспортне) страхове бюро України (МТСБУ) 27.09.2012 р. уклало контракт про надання правової допомоги №67 з ТОВ «ТАЛІОН». ТОВ «ТАЛІОН» в особі генерального директора ОСОБА_5, взяло на себе зобовязання виконання правової допомоги по всім питанням повернення суми витрат відшкодування в порядку регресу, повязаних з виплатою страхового відшкодування. Так, як генеральний директор ТОВ «ТАЛІОН» ОСОБА_5 має Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 262 від 14.02.1996 р. з нею також, ОСОБА_3 (транспортне) страхове бюро України (МТСБУ) уклало договір про надання юридичних послуг від 09.06.2009р. Таким чином, згідно ст.12 Закону України «Про адвокатуру», ст.ст. 79, 84 Цивільного процесуального Кодексу України Позивач уклав договір про надання правових послуг з адвокатом. Витрати, які несе Позивач при звернені до суду за послуги адвоката є судовими витратами та підлягають сплати. Послуги адвоката на підставі контракту від 27.09.2012р. №67 про надання правових послуг по вищезазначеній справі складають 2000,00грн. (Дві тисячи грн. 00коп.).

Згідно п.8 ст. 119 ЦПК України, «Якщо позовна заява подається представником позивача, до позовної заяви додається довіреність чи інший документ, що підтверджує його повноваження.» Повноваження представника позивача, яка склала, подала до суду і підписала позовну заяву та її повноваження викладені в дорученні МТСБУ від 05.01.2015р. №36/20-15.

МТСБУ діє на підставі Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та Статуту МТСБУ, затвердженого протоколом №18 Загальних зборів членів МТСБУ 24.01.2005 р.

Згідно ст. 39.1 Закону, МТСБУ є непідприємницькою (неприбутковою) організацією і здійснює свою діяльність відповідно до Закону, законодавства України та свого Статуту.

Згідно ст. 48.3. Закону: структура, функції, компетенція, порядок роботи дирекції МТСБУ визначається Статутом МТСБУ.

Згідно підпункту 12 підпункту 8.4.1.17. Статуту МТСБУ Генеральний директор має право вчиняти правочини, в тому числі, укладати договори, видавати довіреності.

ОСОБА_6 призначений на посаду генерального директора МТСБУ наказом №124-о від 20.11.2014р.

Представник МТСБУ ОСОБА_5 діє на підставі довіреності виданої МТСБУ від 05.01.2015р. №36//20-15. Зазначеною довіреністю передбачено, що ОСОБА_5 має повноваження представляти інтереси МТСБУ у судових органах і має право підписувати та подавати позовні заяви.

Посилаючись на вищенаведені обставини, позивач МТСБУ просить суд прийняти рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 Білал кизи на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України матеріальну суму шкоди 22497,00грн.; Судові витрати за оплату судового збору 1378,00грн. та за надання правових послуг 2000,00грн. віднести на ОСОБА_1 Білал кизи.

В судовому засіданні представник позивача МТСБУ на позовних вимогах наполягала, просила суд задовольнити позов.

Відповідач ОСОБА_1 Білал кизи в судовому засіданні позов не визнала, наполягала на застосуванні судом строків позовної давності.

Суд вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, дійшов наступних висновків.

Фактичні обставини справи підтверджуються письмовими доказами, вивченими та оголошеними в судовому засіданні: копією заяви про виплату відшкодування.; копією постанови Жовтневого районного суду від 14.01.2013 р.; копією відомостей про ДТП №9116514.; копією Звіту експерта №244; копією наказу МТСБУ №2779 від 20.08.2013 р.; копією довідки №1 від 29.05.2013р.; копією акту виконаних робіт; копією рахунку №233.; копією платіжного доручення №2286 від 31.05.2013 р.; копією платіжного доручення №2842 від 21.08.2013 р.; копією листа МТСБУ №3/1-05/11614 від 30.04.2013р.; копією листа МТСБУ №3/1-05/22892 від 22.08.2013р.; копією листа МТСБУ №3/1-05/25856 від 20.09.2013 р.

Відповідно до п. п. а) п. 41.1. ст. 41 Закону Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Згідно ст. 22 Закону Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, позивач відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоровю та майну третіх осіб під час ДТП.

Ст. 1191 ЦК України та п. 38.2.1 ст. 38 Закону передбачено, що особа яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Відповідно до ст. 1191 ЦК України та п. 38.2.1 ст. 38 Закону після проведення виплати потерпілої особи у позивача виникло право зворотної вимоги до відповідача. позивач згідно Закону здійснив відшкодування шкоди за водія транспортного засобу, який спричинив ДТП і не мав договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Оцінюючи здобуті в судовому засіданні докази, в їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог МТСБУ до відповідача ОСОБА_1 Білал кизи, з вини якої 30.11.2012 р. на вул. Українській в м. Запоріжжя була скоєна дорожньо-транспортна пригода..

Відповідно до ст. 256, 257 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Частиною 1 статті 261 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Як встановлено судом, позивач МТСБУ здійснило виплату відшкодування потерпілій особі - ОСОБА_4 згідно з платіжним дорученням від 21.08.2013р. №2842 в розмірі 22297,00 грн. Позовну заяву до суду було подано 27.04.2016 р.

Саме з моменту виплати потерпілому відшкодування - з 21.08.2013 р. почався перебіг позовної давності, а не з 30.11.2012 р., коли відбулось ДТП, як помилково вказує позивач, тому, у суду відсутні підстави застосувати норми ст. ст. 256, 257 ЦК України.

Відповідно до статті 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Представником позивача не надано суду письмових підтверджень щодо понесених МТСБУ витрат на правову допомогу в розмірі 2000 грн., а тому в цієї частині вимог слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 Білал кизи, третя особа ОСОБА_2 про відшкодування в порядку регресу витрат,повязаних з виплатою страхового відшкодування задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 Білал кизи на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України матеріальну суму шкоди в сумі 22497, 00 грн. (двадцять дві тисячі чотириста девятсот сім) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 Білал кизи на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України судові витрати за оплату судового збору 1378,00 грн. (тисяча триста сімдесят вісім) гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: М.В. Антоненко