Справа № 444/2349/15-ц
Провадження № 2/444/71/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2016 року Жовківський районний суд Львівської області у складі :

головуючого судді Мікула В. Є.,

при секретарі Луців І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Жовкві Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, 3-тя особа : ОСОБА_5 про реальний поділ земельної ділянки та за зустрічним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про права власності на земельну ділянку, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач за первісним позовом ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, 3-тя особа : ОСОБА_5 про реальний поділ земельної ділянки, який в подальшому уточнила та просить реально поділити земельну ділянку, що знаходиться в АДРЕСА_1 за першим варіантом згідно Висновку Судового експерта від 22.07.2016 року та зобов"язати відповідачів солідарно відшкодувати позивачу - 3684.45 грн. - послуги експерта і 44.21 грн. - банківські послуги.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що в АДРЕСА_2 знаходиться будинковолодіння, яке складається з житлового будинку, господарських будівель і споруд. Для обслуговування житлового будинку та господарських будівель згідно Державного акту (Серія НОМЕР_2 ) була закріплена земельна ділянка площею 0.25 га

Зазначає, що будинковолодіння відносилося до колгоспного типу. Членами колгоспного двору були, позивач, її чоловік, ОСОБА_6, син, ОСОБА_7, його дружина, ОСОБА_2, та двоє його доньок, ОСОБА_3 і ОСОБА_4, всього 6 осіб. Чоловік і син померли і їхні частки успадковані у відповідності до закону про спадщину.

Крім цього, зазначає, що рішенням Жовківського районного суду від 06 липня 2009 року (справа № 2-374/09) проведено ідеальний поділ будинковолодіння за яким визнано право власності : - за позивачем, ОСОБА_1 на 15/48 часток майна бувшого колгоспного двору ; - за ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на 33 / 48 частини.

Крім цього Ухвалою судового засідання Жовківського районного суду Львівської області від 24 листопада 2010 року затверджено Мирову Угоду між позивачем та відповідачами про реальний поділ будинковолодіння та ідеальний поділ земельної ділянки, зокрема : - позивачу ОСОБА_1 в житловому будинку належать приміщення 1-2 та 1-3; - відповідачам приміщення 1-1, 1-5, 1-6, 1-7, приміщення - I, - в спільній власності залишився колодязь, ворота, фіртка, огорожа. Відповідно до Мирової Угоди реально розподілені і господарські будівлі.

Вважає, що на даний час Мирова Угода щодо реального поділу житлового будинку та господарських будівель виконано повністю і кожен з них користується відповідними приміщеннями в житловому будинку та господарськими будівлями.

Згідно з Мировою угодою позивачу для обслуговування житлового будинку і господарських будівель належить 0,0784 га , а відповідачам для цієї ж мети - 0, 1716 га

В Мировій Угоді не визначено межі між земельними ділянками І на час її укладення не могло бути визначеною із-за відсутності проекту розподілу земельної ділянки та технічної документації .

Для реального поділу земельної ділянки позивач звернулася до спеціалістів, зокрема Фізичної особи-підприємця - ОСОБА_9 про виготовлення проект розподілу земельної ділянки, який такий Проект виготовив, але відповідачі не погоджуються з ним.

Крім цього зазначає, що відповідно до висновку судової земельно-технічної експертизи № 5-16 від 22.07.2016 року, неможливо провести реальний поділ земельної ділянки, щоб це було в загальному користуванні і пропонує три варіанти поділу земельної ділянки.

В першому варіанті поділу земельної ділянки у Висновку зазначено, що «…. площа земельної ділянки, яка перебуває у спільному користуванні співвласників є мінімально можливою." У зв"язку з таким вважає, що єдиний можливий варіант реального поділу земельної ділянки є перший.

Просить позов задоволити.

Позивачі за зустрічним позовом також звернулись до суду з позовом до ОСОБА_1 про визнання права власності на земельну ділянку, який в подальшому уточнила та просять визнати право спільної часткової власності на земельну ділянку площею 0.25 га в АДРЕСА_3, кадастровий номер НОМЕР_3 Кулявською сільською радою 06.03.2008 року на ім."я ОСОБА_1, визначивши частку площею 0.1716 га (по 0.0572 га кожної) відповідно до часток належних їм в будинку та площі переданої сторонам за мировою угодою та внести зміни в державний акт про право власності на землю ОСОБА_1 серії НОМЕР_4.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що проживають в АДРЕСА_4 в будинку, який в минулому належав до колгоспного типу двору.

Відповідно до рішення Жовківського районного сулу від 6.04.2009 року визнано право власності позивачів за зустрічним на 33/48 частки зазначеного будинку, по 11/48 ідеальних часток кожній.

В цьому будинку визнано право власності на 15/48 частки ОСОБА_1. А тому вважає, що будинок належать їм на праві спільної часткової власності, що стверджено витягом з реєстру прав власності.

Крім цього зазначає, що вони звернулися до суду про визнання частково недійсним рішення виконкому Кулявської сільської ради про передачу у власність земельної ділянки та визнання частково недійсним Державного акту про право приватної власності на землю, визнання права на земельну ділянку. ОСОБА_1 відповідно звернулася до суду із зустрічним позовом про реальний поділ земельної ділянки та будинковолодіння.

В судовому засіданні сторони дійшли до зголи щодо поділу будинковолодіння та земельної ділянки, яка була затверджена судом ухвалою 24.11.2010 року, відповідно вони поділили будинок. Щодо земельної ділянки 0.25 га., яка рішенням 8-ї сесії 5 скликання № 6 від 02.07.2007 року Кулявської сільської ради передана ОСОБА_1 і останній видано 06.03.2008 року Державний акт про право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4 в АДРЕСА_5 сторони дійшли до згоди про поділ земельної ділянки, яка передана у власність ОСОБА_1 площею 0,25.

Вважає, що в даний час реальний поділ земельної ділянки в АДРЕСА_4 є неможливим, оскільки порушується право позивачів за зустрічним позовом щодо можливості доїзду до будинку і частини земельної ділянки якою вони користуються, та подвір'ям, де розташовані господарські будівлі, користування частиною городу яким вони користуються, подвір»ям та заїздом до будинку, який неможливо розділити, а тому рішенням суду слід закріпити право спільної часткової власності.

Просить позов задоволити.

Представники позивача за первісним позовом у судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав, наведених у позовній заяві. Просять суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, щодо зустрічного позову просять відмовити. Представник позивача ОСОБА_10 додатково в судовому засіданні пояснив, що сторони перебувають між собою у ворожих стосунках. Відповідно до висновку № 5-16 від 22.07.2016 року, неможливо провести реальний поділ земельної ділянки, щоб це було в загальному користуванні. У зв"язку з таким вважає, що єдиний можливий варіант реального поділу земельної ділянки є перший.

Відповідачі та їх представник за первісним позовом та позивачі за зустрічним позовом, заперечили щодо первісного позову та позивачі за зустрічним позовом позовні вимоги підтримали з підстав, наведених у зустрічній позовній заяві. Просять суд зустрічні позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Представник позивачів за зустрічним позовом додатково в судовому засіданні пояснив, що в даний час реальний поділ земельної ділянки в АДРЕСА_4 є неможливим, оскільки порушується право позивачів за зустрічним позовом. Вважає, що єдиний можливий варіант реального поділу земельної ділянки є другий варіант зазначений у висновку експерта.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, всебічно і повно з"сувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення сторін, об"єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, суд дійшов висновку що первісний позов слід задоволити, а зустрічний позов на предмет спору задоволити частково з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 10, 60, 61 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню.

Судом встановлено, що відповідно до копії Державного акту серіі НОМЕР_4 на право власності на земельну ділянку ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,2500 га. в с. Кулява Жовківського району Львівської області, цільове призначення (використання) земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_5

Згідно ст. 317, 319 ЦК України, передбачають, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, яке він здійснює на власний розсуд і усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Відповідно до копії ухвали Жовківського районного суду Львівської області від 24.11.2010 року, визнано мирову угоду між співвласниками житлового будинку та проведено реальний поділ житлового будинку та господарських будівель і споруд відповідно до ідеальних часток співвласників: ОСОБА_1 - 15/48 частин та співвласники ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 - 33/48 частини (об'єднана частка так як кожному співвласнику належить по 11/48 ід.ч), визначено розмір земельної ділянки, по АДРЕСА_6 який припадає на ідеальні частки співвласників ОСОБА_1 (15/48 ід.ч.) - 0,0784 га. та ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 (33/48 ід.ч.) - 0,1716 га. Реального поділу земельної ділянки між співвласниками мировою угодою не передбачено. Ухвала набрала законної сили 29.11.2010 року.

З довідки № 520 від 26.11.2015 року виданою Кулявською сільською радою, вбачається, жителька с. Кулява Жовківського району, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 користується земельною ділянкою для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,0784 га. Зміни даної площі земельної ділянки внесені згідно ухвали Жовківського районного суду від 24 листопада 2010 року, справа № 2-529/2010 р.

Відповідно до висновку судової земельно-технічної експертизи № 5-16 від 22.07.2016 року, експертом надані наступні висновки : 1). Провести реальний поділ земельної ділянки розміром 0,25 га, призначено для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель, що знаходиться в АДРЕСА_7 в розмірах визначених мировою угодою від 24.11.2010 року, відповідно позивачці за первісним позовом - 0,0784 га, а відповідачам за первісним позовом - 0,1716 га, - з таким розрахунком, щоб не було земельної ділянки в загальному користуванні, згідно вимог п.2.10. ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення.» не можливо. Пропонується три варіанти поділу земельної ділянки по АДРЕСА_8 Львівської області між співвласниками, які відповідають ДБН 360-92** «Містобудування, планування і забудова міських і сільських поселень» та часткам співвласників. 2). Розділити земельну ділянку площею 0,25, яка належить ОСОБА_1 між всіма співвласниками житлового будинку не надається можливим, та як мировою угодою не визначені реальні будівлі, чи їх частини між співвласниками ОСОБА_2 (11/48 ід.ч.), ОСОБА_3 (11/48 ід.ч.), та ОСОБА_4 (11/48 ід.ч.). 3). Влаштувати окремі заїзди до належних часток співвласників в будинку та до належних їм господарських будівель не надається можливим, та як мировою угодою не визначено реальні будівлі, чи їх частини між співвласниками ОСОБА_2 (11/48 ід.ч.), ОСОБА_3 (11/48 ід.ч.), та ОСОБА_4 (11/48 ід.ч.).

Відповідно до п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року №7 «Про практику застосування судом земельного законодавства при розгляді цивільних справ» , у справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд з'ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір'я тощо. Враховуються також вимоги санітарних правил і правил протипожежної безпеки. В разі неможливості перенесення співвласником господарських будівель і насаджень на надану в його користування частину ділянки суд має обговорити питання про відповідну грошову компенсацію.

При вирішенні спору, суд також враховує, позицію експерта щодо неможливості проведення реального поділу земельної ділянки, щоб земельна ділянка була в загальному користуванні та враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір'я тощо.

Судом також встановлено, що на даний час, питання користування та розпорядження вказаною земельною ділянкою сторонами не вирішено, з даного приводу між сторонами виникали неодноразові суперечки, відповідачі категорично заперечують досягнення угоди про порядок користування та розподілу спірною земельною ділянкою, сторони відмовляються вирішити даний спір у добровільному порядку, тому суд вважає, що розподіл спірної земельної ділянки, слід провести у відповідності до висновку експерта при всебічному, повному та об»єктивному дослідженні усіх обставин та наявних матеріалів справи.

На основі викладеного, суд вважає, що реальний поділ земельної ділянки слід провести відповідно до варіанту 1 викладеного у висновку судової земельно-технічної експертизи № 5-16 від 22.07.2016 року,

За таких обставин суд прийшов до переконання що первісні позовні вимоги ОСОБА_1 є підставними і підлягають до задоволення.

Що стосується позовних вимог позивачів за зустрічним позовом на предмет спору, то судом встановлено наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 356 ЦК України, суб'єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади.

З копій витягів про реєстрацію права власності на нерухоме майно, вбачається, що у приватній власності ОСОБА_2, ОСОБА_3, та ОСОБА_4 знаходиться по 11/48 частки будинковолодіння, який знаходиться за адресою : АДРЕСА_9

Відповідно до довідки № 546 від 08.12.2015 року, виданою виконавчим комітетом Кулявської сільської ради Жовківського району, жителька с. Кулява, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 дійсно зареєстрована АДРЕСА_10, а проживає по місцю реєстрації чоловіка за АДРЕСА_11

З копії договору дарування 15/48 частин житлового будинку від 20.10.2011 року, вбачається, що Дарувальник, ОСОБА_1 передала безоплатно у власність Обдарованої, ОСОБА_5 15/48 частин житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель, що знаходиться в АДРЕСА_12 і в цілому складається з трьох кімнат, житловою площею 64,2 кв.м, кухні, кладової, підсобного приміщення, веранди, загальною площею 97,5 кв.м, при будинку є літня кухня, два сараї, погріб, вбиральня, споруди. За заявою Дарувальника у власність Обдарованої переходять приміщення 1-2 пл. 16,9 кв.м, 1-3 пл. 18.9 кв. м, сарай Г, згідно поверхового плану, що становить 15/48 частин житлового будинку. В спільній власності залишається колодязь, ворота, хвіртка, огорожа.

Відповідно до п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року №7 «Про практику застосування судом земельного законодавства при розгляді цивільних справ», при пред'явленні вимог кожним з учасників спільної власності про встановлення порядку користування спільною земельною ділянкою суд може залишити в спільному користуванні лише ділянки, роздільне користування якими встановити неможливо.

Абзаци 1 і 2 цього пункту стосуються також випадків, коли належні особам на праві спільної власності жилий будинок, господарські будівлі та споруди розташовані на земельній ділянці, яка знаходилася в їх користуванні до її приватизації або за договором оренди.

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги позивача за зустрічним позовом про визнання права власності на земельну ділянку підлягають до часткового задоволення.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що первісний позов підлягає до задоволення, а зустрічний позов підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст. 10, 11, 57, 60, 88, 208, 209 ч. 3, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Первинний позов задоволити.

Розподілити земельну ділянку по АДРЕСА_13 наступним чином -

Частину земельної ділянки, яка розташована перед дверними прорізами розміром 2,10 х 4,35, площею 9,1 кв.м. та земельну ділянку на якій розташований колодязь 0,9 кв.м., залишити у спільному користуванні співвласників.

ОСОБА_1 надати земельну ділянку загальною площею 778,1 кв.м. геометричними розмірами по периметру за рухом годинникової стрілки від поворотної точки 7: по огорожі 5,03м.; по лінії розподілу 12,48м.; по зовнішній стінці колодязя 1,57м.; по лінії розподілу 9,96м.; 3,65м.; 9,50м.; 4,35м.; 2,10м.; 2,15м.; 15,14м.; 6,00м.; 9,00м.; 3,56м.; 45,39м.; 3,44м.; по межі суміжної земельної ділянки ОСОБА_11 32,36м.; 81,37м.;

ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 надати земельну ділянку загальною площею 1711,9 кв.м. геометричними розмірами по периметру за рухом годинникової стрілки від поворотної точки 6: 14,80м.; 12,90м.; по межі суміжної земельної ділянки ОСОБА_12 14,07м.; 27,69м.; 25,44м.; 34,42м.; по межі суміжної земельної ділянки ОСОБА_1 наданої для ОСГ 18,63м.; по лінії розподілу 45,39м.; 3,56м.; 9,00м.; 6,00м.; 15,14м.; 2,20м.; 2,10м.; 9,50м.; 3,65м.; 9,96м.; по зовнішній стінці колодязя 1,57м.; 12,48м.

Для заїзду до житлового будинку та літньої кухні «Б» ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 облаштувати новий заїзд з сторони АДРЕСА_15, а для заїзду до господарських будівель сараю «В», сараю «Г» облаштувати заїзд через земельну ділянку ОСОБА_1 надану їй для ведення особистого селянського господарства . Для цього накласти право сервітуту для «проїзду» на земельну ділянку площею 77,0 кв.м. геометричними розмірами по периметру 3,00м.; 25,67м.; 3,00м.; 25,91м., яка належить ОСОБА_1 і використовується для ведення особистого селянського господарства.

Зустрічний позов задоволити частково.

Визнати право спільної часткової власності ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на земельну ділянку площею 1711,9 кв.м. розташовану АДРЕСА_14

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в користь ОСОБА_1 3684,45 грн. за послуги експерта та 44,21 грн. банківських послуг.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду Львівської області через Жовківський районний суд Львівської області.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Мікула В. Є.

Оригінал.Виготовлений в єдиному примірнику в нарадчій кімнаті.