Провадження №2/235/968/16
Справа №235/1774/16-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2016 року м.Красноармійськ

Красноармійський міськрайонний суду Донецької області в складі:

головуючого судді Хмельової С.М.

за участю відповідача ОСОБА_1

секретаря судового засідання Кучерявого М.Ю.

при розгляді цивільної справи за позовом Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 РОЗВИТКУ», в особі представника Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладників фізичних осіб на ліквідацію ОСОБА_3, до ОСОБА_1, ОСОБА_4, про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

До Красноармійського міськрайонного суду звернулось Публічне акціонерне товариство «ОСОБА_2 РОЗВИТКУ», в особі представника Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладників фізичних осіб на ліквідацію ОСОБА_3, з позовною заявою до ОСОБА_1, ОСОБА_4, про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду з клопотанням про зупинення провадження у справі. Своє клопотання обґрунтовував тим, що позивачем у справі є ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ОСОБА_2 РОЗВИТКУ» в особі уповноваженого Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у звязку з тим, що виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 27.11.2014 року №132 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «ВБР», згідно з яким з 28.11.2014 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в Публічне акціонерне товариство «ОСОБА_2 РОЗВИТКУ», .

В подальшому, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийнято рішення від 22.12.2015 року №234, «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ВБР» та делегування повноважень ліквідатора банку».

Згідно з зазначеним рішенням Позивача розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 РОЗВИТКУ» з 23.12.2015 року до 22.12.2017 року включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «ВБР», визначені, зокрема, статтями 37, 38, 47-51 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_5 на два роки з 23.12.2015 року до 22.12.2017 року включно.

Таким чином, з моменту введення тимчасової адміністрації, відповідно до приписів ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, далі за текстом - Фонд, отримав всі повноваження органів управління ПАТ «ВБР».

Крім того, шляхом ухвалення постанови №13 від 03.07.2015 року, Пленум Верховного Суду України прийняв рішення про звернення до Конституційного суду України з конституційним поданням щодо відповідності (конституційності) ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» положенням статті 6, частини першої статті 8, частини четвертої статті 13, статей 21, 22, частини першої, четвертої, пятої статті 41 Конституції України, далі за текстом цього клопотання - «Конституційне подання».

Більше того, на думку Верховного Суду України (стор. 4 тексту Конституційного подання) ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» за своїм змістом порушує положення статті 6 Конституції України, наділяючи Фонд повноваженнями по суті регулювання банківської діяльності в Україні, тобто повноваженнями та функціями органу державної влади, яким за своєю суттю Фонд не є.

Верховний Суд України також приходе до висновку (стор. 5 тексту Конституційного подання), що положеннями вказаного закону порушується принцип поділу державної влади, визначений статтею 6 Основного Закону України, і принцип верховенства права, який вимагає, щоб закони та інші нормативно-правові акти приймалися на основі Конституції України та відповідали їй.

Таким чином, вся діяльність Фонду (в тому числі і у відношеннях з відповідачем) на цей час ґрунтується на законі, що має очевидні ознаки неконституційності, та який на думку Верховного Суду України порушує фундаментальний принцип верховенства права.

Ухвалою Конституційного суду України від 10.02.2016 року у справі №1-26/2016 було відкрито конституційне провадження у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Як передбачено ст. 201 ЦПК України суд зобовязаний зупинити провадження у справі в тому числі у випадку неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.

Пунктом 33 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року зазначено, що визнаючи наявність передбачених статтею 201 ЦПК підстав, за яких провадження у справі підлягає обовязковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у п. 4 частини першої цієї статті неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Звертає увагу суду на те, що у випадку визнання таким, що не відповідає Конституції України (неконституційним) Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», у провадженні, що на цей час відкрите Конституційним судом України та триває, будь які дії Фонду від імені Позивача - ПАТ «ВБР» втрачають будь-які правові підстави.

Більше того, як прямо зазначив Пленум Верховного Суду України у згаданій вище постанові, підставою для зупинення провадження за пунктом 4 частини першої статті 201 ЦПК є також відкриття Конституційним Судом України провадження за зверненням відповідно до статті 43 Закону України від 16.10.1996 року №422/96-ВР «Про Конституційний Суд України» про офіційне тлумачення положень Конституції України чи закону, що мають застосовуватися при вирішенні справи, яка перебуває у провадженні суду.

Як вже було встановлено раніше ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» носить фундаментальне значення для позовних вимог представника Фонду.

Звертає увагу на те, що навіть конституційне провадження про офіційне тлумачення застосовуваної норми закону, на думку Верховного Суду України є підставою для зупинення провадження, не кажучи вже про наявність конституційного провадження про визнання неконституційним закону в цілому.

Відповідач робить наголос на субєкті вказаного конституційного подання, яким є Верховний Суд України, оскільки саме ним, відповідно до п. 2 ч. 2 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» здійснюється аналіз та узагальнення судової практики, що свідчить про системність та обґрунтованість правової позиції подання.

До наведенного долучає правову позицію самого Фонду, яка дуже яскраво визначена у випадках коли Фонд є відповідачем у судових провадженнях та вимагає його зупинення, у випадках коли використовуються норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» до розгляду конституційного подання Верховного Суду України щодо відповідності (конституційності) Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Вказану правову позицію Фонду доводять ухвала Вищого адміністративного суду України від 03.03.2016 року у справі №К/800/29616/15, ухвала Вищого адміністративного суду України від 30.03.2016 року у справі №К/800/52828/15 та багато інших.

На підставі викладеного відповідач просить суд зупинити провадження у справі за позовною заявою ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ОСОБА_2 РОЗВИТКУ» в особі представника Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до ОСОБА_1 та ОСОБА_4 до розгляду конституційного подання Верховного Суду України щодо відповідності (конституційності) Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» положенням статті 6, частини першої статті 8, частини четвертої статті 13, статей 21, 22, частини першої, четвертої, пятої статті 41 Конституції України.

Представник позивач до судового засідання не з»явився, надали суду клопотання про розгляд справи без участі представника.

Суд вислухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку що клопотання про зупинення провадження у справі підлягає задоволенню.

Відповідно до п.4 ч.1ст.201 ЦПК України суд зобов»язаний зупинити провадження у справі у разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.

Як роз»яснив Пленум Верховного Суду України у п.33 постанови від12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» визначаючи наявність передбачених статтею 201 ЦПК підстав, за яких провадження у справі підлягає обов'язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у пункті 4 частини першої цієї статті - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Зупинення провадження у справі це тимчасове припинення судом учинення процесуальних дій під час судового розгляду з визначених у законі обєктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і передбачити усунення яких неможливо.

Отже, обовязковою умовою зупинення провадження у справі на підставі п.4 ч.1ст.201 ЦПК України є неможливість розгляду справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку, зокрема, конституційного судочинства.

Ухвалою Конституційного Суду України від 10.02.2016 року по справі № 1-26/2016 відкрито конституційне провадження у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23 лютого 2012 року № 4452-УІ зі змінами.

Керуючись п. 4 ч.1 ст.201 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання відповідача про зупинення провадження у справі, задовільнити.

Зупинити провадження у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 РОЗВИТКУ», в особі представника Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладників фізичних осіб на ліквідацію ОСОБА_3, до ОСОБА_1, ОСОБА_4, про стягнення заборгованості за кредитним договором, до розгляду конституційного подання Верховного Суду України щодо відповідності (конституційності) Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» положенням статті 6, частини першої статті 8, частини четвертої статті 13, статей 21, 22, частини першої, четвертої, пятої статті 41 Конституції України.

Ухвала в частині зупинення провадження може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Красноармійський міськрайонний суд протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя