Справа № 341/731/16-ц
Провадження № 2/352/843/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 серпня 2016 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді Дузінкевича І.М.

секретаря Кукули О.С.

з участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про стягнення боргу.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що 21 січня 2014 року між ним та ОСОБА_3 було укладено договір позики, відповідно до якого відповідач отримав позику в сумі 15000 грн., які зобов»язувався повернути до 01 березня 2014 року. На підтвердження даних правовідносин ОСОБА_3 власноручно написав розписку. Після настання терміну повернення боргу він, позивач, неодноразово звертався до відповідача з вимогою повернути кошти, однак до цього часу зобов»язання не виконано. Тому не виконання грошового зобов»язання з 01 березня 2014 року по 01 квітня 2016 року в сумі 15000 грн. відповідно до індексів інфляції за даний період збільшується на 60,2 %, що складає 9030 грн. Три проценти річних з 01 березня 2014 року по 01 квітня 2016 року становить 937,50 грн. Таким чином, загальна суму боргу становить 24967,50 грн. Просив стягнути з відповідача в його користь дану суму боргу та судовий збір в сумі 551,20 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, та просив його задовільнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, проте від його представника ОСОБА_4 до суду надійшла заява про відкладення розгляду справи, у звязку з перебуванням відповідача за межами України, а також з її перебуванням за межами області по представництву в іншій справі.

Оскільки представником відповідача не надано суду жодних доказів про перебування відповідача ОСОБА_3 за межами України, окрім її письмового клопотання, суд відповідно до ст. 224 ЦПК України, вважає за можливе провести заочний розгляд справи.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Встановлено, що 21 січня 2014 року позивач ОСОБА_2 надав за розпискою відповідачу ОСОБА_3 суму 15000 грн., які зобовязався повернути до 01 березня 2014 року. (а.с. 5). У зазначений строк і до цього часу відповідач не повернув позивачу борг.

За вимогами ст.1046 ЦК України за договором одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики).

Факт підписання відповідачем розписки, свідчить про отримання позичальником всієї грошової суми.

Як слідує зі ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки, примірник оригіналу розписки позикодавець надав до справи як доказ неповернення позики, суд дійшов висновку, що позика не повернута.

Невиконання відповідачем грошового зобов"язання з 01 березня 2014 року по 01 квітня 2016 року в сумі 15000 грн. відповідно до індексів інфляції за даний період збільшується на 60,2 %, що складає 9030 грн. Три проценти річних з 01 березня 2014 року по 01 квітня 2016 року становить 937,50 грн. Таким чином, загальна сума боргу становить 24967,50 грн.

З огляду на викладене, з урахуванням правової позиції, висловленої у постанові Верховного Суду України від 18.09.2013 р. у справі № 6-63цс13, що згідно з вимогою ч.1 ст. 360-7 ЦПК України має враховуватись іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права, відповідно до якої за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми, - суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого позову.

З відповідача слід стягнути на користь позивача 24967,50 грн. боргу та 551,20 грн. сплаченого судового збору.

На підставі вищенаведеного, відповідно до ст. 610, 612, 625 ЦК України, керуючись ст.ст.88, 213- 215, 224-226 ЦПК України суд,

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3, ідентифікаційний номер 3 в користь ОСОБА_2 24 967(двадцять чотири тисячі дев»ятсот шістдесят сім) грн. 50 коп. боргу, 551(п»ятсот п»ятдесят одну) грн. 20 коп. судового збору, всього 25 518 (двадцять п»ять тисяч п»ятсот вісімнадцять )грн. 70 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте Тисменицьким районним судом за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду до Апеляційного суду Івано-Франківської області подається протягом десяти днів з дня його проголошення через Тисменицький районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий І.М.Дузінкевич