Справа № 405/6464/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.01.2016 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі :

головуючої судді: Шевченко І.М.

при секретарі: Фришко А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості , -

В с т а н о в и в:

Позивач звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, мотивуючи свій позов тим, що 17.06.2013 року між ПАТ «Брокбізнесбанк» в особі Кіровоградського регіонального відділення та відповідачем було укладено договір № 0357 про відкриття та обслуговування поточного рахунку з оформленням платіжної картки. Згідно з розділом 1 зазначеного договору банк оформив власнику рахунку відповідачу, картку міжнародної платіжної системи MASTERCARD WORLD, відкрив поточний рахунок № 00083 в гривні та здійснював обслуговування власника рахунку згідно переліку послуг та на умовах, викладених в тарифах. Відповідно до п.1 додаткової угоди № 1 від 17.06.2013 року про відкриття кредитної лінії в межах зарплатних проектів до договору банк надав власнику рахунку відповідачу кредитні кошти шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії з лімітом у сумі 12 000 грн. на строк з 17.06.2013 року по 16.06.2015 року зі сплатою процентів за користування кредитною лінією у розмірі 32,00% річних на споживчі цілі. Процентна ставка за користування кредитною лінією є фіксованою.

Відповідно до умов угоди моментом надання банком кредитної лінії є здійснення операцій за допомогою картки або день утримання платежів, передбачених тарифами, за умови відсутності на спеціальному картковому рахунку власних коштів власника рахунку, заборгованість за кредитною лінією, проценти за користування нею та штрафи власник рахунку сплачує за рахунок коштів, що надходять на його рахунок № 1586 в АТ «Брокбізнесбанк», МФО 300249, як заробітна плата та інші виплати та надходження, проценти за користування кредитною лінією нараховуються банком у валюті рахунку починаючи з дати фактичного використання кредитних коштів і нараховуються щомісячно в межах строку користування кредитним лімітом, на суму фактичного залишку заборгованості із розрахунку фактичної кількості днів в місяці та році. Нарахування процентів за користування кредитним лімітом здійснюється за поточний календарний місяць в останній робочий день місяця. Власник рахунку сплачує банку проценти за користування кредитною лінією щомісячно не пізніше 25 числа місяця, наступного за місяцем, в якому нараховані проценти.

Посилаючись на вимоги діючого законодавства, зазначає, що останній платіж в рахунок погашення заборгованості відповідачем здійснено 26.06.2015 року в сумі 3 672,15 грн., свої зобов»язання відповідач не виконує і станом на 28.08.2015 року має заборгованість в сумі 1 066,77 грн., з яких: пеня та неустойки за прострочення сплати кредиту 400,00 грн.;пеня та неустойка за прострочення сплати процентів 500,00 грн.; сума індексу інфляції простроченої заборгованості по кредиту 82.16 грн.; сума індексу інфляції простроченої заборгованості по нарахованим відсоткам 64,52 грн.; 3% річних згідно ст. 625 ЦК України за прострочення сплати основного зобов»язання (кредиту) 19,98 грн.; 3% річних згідно ст. 625 ЦК України за прострочення сплати процентів по кредиту 3,26 грн.; власні кошти 3,15 грн., просить задовольнити позов. У зв»язку із тим, що постановою Правління НБУ України від 10.06.2014 року № 339 відкликано банківську ліцензію та розпочато процедуру ліквідації банку, банк звільнений від сплати судового збору, а тому просить покласти судові витрати по справі на відповідача.

Представник позивача в судове засідання не з»явився, про час та місце слухання справи повідомлений, в позовній заяві зазначив про можливість розгляду справи у його відсутності та просив позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що позов пред»явлено безпідставно, так як 24.06.2015 року ним сплачено в рахунок погашення заборгованості по кредиту 4 225,38 грн. В позові зазначено, що останні платіж ним здійснено 2606.2015 року в сумі 3 627,15 грн., що не відповідає дійсності, боргові зобов»язання ним погашені, атому просить відмовити в задоволенні позову.

Суд, заслухавши пояснення відповідача, вивчивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 17.06.2013 року між ПАТ «Брокбізнесбанк» в особі Кіровоградського регіонального відділення та ОСОБА_1 було укладено договір № 0357 про відкриття та обслуговування поточного рахунку з оформленням платіжної картки.

Згідно з розділом 1 зазначеного договору банк оформив власнику рахунку відповідачу, картку міжнародної платіжної системи MASTERCARD WORLD, відкрив поточний рахунок № 00083 в гривні та здійснював обслуговування власника рахунку згідно переліку послуг та на умовах, викладених в тарифах.

Відповідно до п.1 додаткової угоди № 1 від 17.06.2013 року про відкриття кредитної лінії в межах зарплатних проектів до договору банк надав власнику рахунку відповідачу кредитні кошти шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії з лімітом у сумі 12 000 грн. на строк з 17.06.2013 року по 16.06.2015 року зі сплатою процентів за користування кредитною лінією у розмірі 32,00% річних на споживчі цілі. Процентна ставка за користування кредитною лінією є фіксованою.

Пунктом 5 додаткової угоди визначено, що моментом надання банком кредитної лінії є здійснення операцій за допомогою картки або день утримання платежів, передбачених тарифами, за умови відсутності на спеціальному картковому рахунку власних коштів власника рахунку.

Пункт 11 угоди передбачає, що заборгованість за кредитною лінією, проценти за користування нею та штрафи власник рахунку сплачує за рахунок коштів, що надходять на його рахунок № 1586 в АТ «Брокбізнесбанк», МФО 300249, як заробітна плата та інші виплати та надходження.

Проценти за користування кредитною лінією нараховуються банком у валюті рахунку починаючи з дати фактичного використання кредитних коштів і нараховуються щомісячно в межах строку користування кредитним лімітом, на суму фактичного залишку заборгованості із розрахунку фактичної кількості днів в місяці та році. Нарахування процентів за користування кредитним лімітом здійснюється за поточний календарний місяць в останній робочий день місяця (пункт 6 додаткової угоди). Власник рахунку сплачує банку проценти за користування кредитною лінією щомісячно не пізніше 25 числа місяця, наступного за місяцем, в якому нараховані проценти (пункт 7 додаткової угоди).

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти.

За ст. ст. 1049-1050 ЦК України позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позичкодавцем) у строк та у порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позичкодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалась на його банківський рахунок.

За статтями 526, 612 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов Договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов»язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Ст. 611 ЦК України передбачає, що в разі порушення зобовязання настають наслідки, встановлені Договором або Законом.

Приписами ч. 1 ст. 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Частиною 1 ст. 60 цього Кодексу передбачено, що кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Судом встановлено, що договір, укладений між позивачем та відповідачем на строк з 17.06.2013 року по 16.06.2015 року та встановлено розмір процентів за користування кредитною лінією 32,00% річних. Процентна ставка за користування кредитною лінією є фіксованою.

Згідно розрахунку заборгованості за договором № 0357 від 17.06.2013 року станом на 28.08.2015 року залишок заборгованості за кредитом становить 0,00 грн.; залишок заборгованості по процентах станом на 28.08.2015 року становить 0,00 грн.

Згідно оглянутого в судовому засіданні оригіналу квитанції (копія долучена до матеріалів справи) № 20 від 24.06.2015 року в рахунок погашення боргу відповідачем ОСОБА_1 сплачено 4 225,38 грн., посилання позивача про те, що відповідачем останній платіж здійснено 26.06.2015 року в сумі 3 672,15 грн. є безпідставними.

Вимога суду надати розрахунок заборгованості ОСОБА_1 по даній справі позивачем проігнорована.

Нормами ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання та боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до вимог ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов»язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов»язання (ч.2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов»язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст. 549 ЦК України).

Пунктом 18 потсанови № 5 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року «Про практику застосування законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» визначено, що за змістом статті 552, ч.2 ст. 625 ЦК України інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов»язання, вираженого в національній валюті, та три проценти річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому суд має виходити з того, що ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені0 за невиконання або неналежне виконання зобов»язання. При цьому, слід урахувати, що проценти на неустойку не нараховуються (ч.2 ст. 550 ЦК).

Враховуючи вищевикладене, відсутність заборгованості по кредитному договору відповідача, суд приходить до висновку про необгрунтованість заявлених вимог та відсутність підстав для задоволення позову.

Враховуючи положення ст. 88 ЦПК України, та ту обставину, що постановою Правління НБУ України від 10.06.2014 року № 339 відкликано банківську ліцензію ПАТ «Брокбізнесбанк» та розпочато процедуру ліквідації банку, банк звільнений від сплати судового збору, суд відносить судові витрати за рахунок держави.

На підставі викладеного і ст.ст. 526, 550, 552, 554, 611, 612, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212 215 ЦПК України, суд ,-

В и р і ш и в:

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Судові витрати по справі віднести за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський районний суд м. Кіровограда протягом десяти днів.

Суддя Ленінського районного

суду м. Кіровограда Шевченко