АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2016 року м. Дніпропетровськ

12 січня 2016 року Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Ткаченко І.Ю.

суддів - Рудь В.В., Повєткіна В.В.

при секретарі Назаренко А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу

за позовом Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпрообленерго» до ОСОБА_2 про відшкодування збитків

за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпрообленерго»

на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 березня 2015 року, -

В С Т А Н О В И В:

16 грудня 2013 року позивач звернувся до суду з позовом та просив ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на його користь суму вартості недорахованої електричної енергії у розмірі 10 917,41 грн. та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач є споживачем електричної енергії відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» від 12 травня 1991 року № 1023-ХІІ. Під час перевірки стану електричних приладів обліку і електроустановок у відповідача за адресою м. Дніпропетровськ, ж/м Червоний камінь, 8/83, що проводилася 22 грудня 2012 року, згідно з п.п.21,37 Правил користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року № 1357, представниками позивача було виявлено й зафіксовано у відповідному акті самовільне підключення після відключення поза приладом обліку шляхом накиду, електроенергія споживається, приладом обліку не враховується, внаслідок таких неправомірних дій споживача енергопостачальній компанії було спричинено матеріальний збиток. Вказані дії відповідача є правопорушенням в електроенергетиці, які прямо передбачені ст.. 27 Закону України «Про електроенергетику», п.48 Правил користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України, в наслідок чого відповідачу було спричинено матеріальний збиток. Згідно п. 53 Правил контролерами ДМЕМ був складений акт про порушення №Д0167783 від 22 грудня 2012 року, з яким споживач був ознайомлений. На підставі акта про порушення, відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією, визначено суму збитків, які позивач просить стягнути з відповідача. (а.с.2-4).

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 березня 2015 року у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпрообленерго» до ОСОБА_2 про відшкодування збитків відмовлено (а.с.35-36).

В апеляційній скарзі ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить рішенням скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі (а.с. 42-44).

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду залишити без змін, з наступних підстав.

Судом 1 інстанції встановлено, що ОСОБА_2 є споживачем електричної енергії відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» від 12.05.1991р. № 1023-ХІІ.

Позивач зазначає, що під час перевірки стану електричних приладів і електроустановок у відповідача за адресою: м. Дніпропетровськ, ж/м ОСОБА_3, буд. 8/83, що проводилась 22.12.2012 року, згідно з п. п. 21, 37 Правил, представниками (контролерами) структурної одиниці Позивача ОСОБА_4 міських електричних мереж (ДМЕМ), було виявлено порушення п. 48 Правил: самовільне підключення після виключення поза приладом обліку шляхом накиду, електроенергія споживається, приладом обліку не враховується, що й зафіксовано у відповідному акті №Д0167783 від 22 грудня 2012 року, на підставі якого позивачем зроблено розрахунок збитків, які за період 10.10.2011 р. - 22.12.2012 р., тобто за 439 дні, становлять 10 917,41 грн.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не надано суду належних доказів на підтвердження свої позовних вимог, а відповідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно до ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета.

Так, позивачем на підтвердження порушення правил підключення після відключення поза приладом обліку відповідачем та відповідно вимоги про завдані ним збитки, надано лише акту № Д016783 від 22 грудня 2012 року, до якого як до належного та допустимого доказу суд 1 інстанції поставився критично, не прийнявши його до уваги.

Вказані висновки суду зроблені без порушення норм матеріального та процесуального права, оскільки позивач не скористався наданими йому правами, не обґрунтував свої позовні вимоги та не надав суду доказів на їх підтвердження, а згідно із ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, наданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, а відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана надати суду докази на підтвердження своїх вимог або заперечень.

Так, з матеріалів справи вбачається, що споживачем електричної енергії за адресою м. Дніпропетровськ, ж/м ОСОБА_3 8/83, відповідно до ЗУ «Про захист прав споживачів», на час проведення перевірки та складання зазначеного акуту, був ОСОБА_2 (останній на підставі договору купівлі-продажу від 24.04.2015 року продав квартиру).

22 грудня 2012 року, представниками позивача після проведення перевірки стану електричних приладів обліку і електроустановок за вищевказаною адресою, було складено акт, в якому зазначено, що відповідачем, як споживачем послуг позивача здійснено самовільне підключення після відключення поза приладом обліку шляхом накиду, електроенергія споживається, приладом обліку не враховується. При, цьому в акті зазначено, що його складено в присутності уповноваженої особи споживача ОСОБА_5, яка відмовилася від підпису, про що зроблена відповідна позначка за підписами трьох представників енергопостачальника.

Пунктом 53 Правил користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року № 1357користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року № 1357 (надалі - Правил), зі змінами на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем Правил користування електричною енергією, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Однин примірник акта вручається споживачу, другий залишається у енергопостачальника.

Споживач має право внести до акта свої зауваження. В разі відмови споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника.

Як вбачається з копії акту від 22.12.2012 року (а.с.8-9), його було складено без участі споживача чи уповноваженої ним особи, оскільки, як зазначає відповідач, він в зазначеній квартирі не проживав та не був зареєстрований, а ОСОБА_5, яка зазначена в акті як уповноважена особа споживача, йому не відома, в його квартирі вона не мешкала та зареєстрована не була, а був зареєстрований ОСОБА_6, який у квартирі проживав до взяття під варту - 05.12.2012 року. (а.с. 104-106).

Позивач стосовно зазначеної уповноваженої особи споживача, вказаної в акті, зазначає, що це ймовірно є дружина ОСОБА_7, однак на думку колегії суддів це є припущенням й належними та допустимими доказами не підтверджено.

Отже, на момент складання акту в квартирі належній відповідачу, не він, не зареєстрований в ній ОСОБА_7 не мешкали, а зазначена в акті особа, як уповноважена споживачем, ним не уповноважувалася, чого належними та допустимими доказами позивачем спростовано не було, а відповідно 22.12.2012 року вищевказаний акт складено з порушенням п. 53 Правил.

Крім того, відповідно до п. 53 Правил, акт про порушення розглядається комісією з розгляду актів, що утворюється енергопостачальником і складається не менш як з трьох уповноважених представників енергопостачальника. Споживач має право бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів. Енергопостачальник повідомляє споживача не пізніше ніж за 20 календарних днів до дня засідання комісії про його час і дату. Акт про порушення цих Правил не розглядається у разі неповідомлення або несвоєчасного повідомлення споживача про час і дату засідання комісії. Рішення комісії з розгляду актів оформляється протоколом, копія якого видається споживачу. У протоколі зазначається інформація про причетність споживача до порушення цих Правил. У разі причетності споживача до порушення цих Правил у протоколі зазначаються відомості щодо обсягу та вартості необлікованої електричної енергії; розрахунок проведених нарахувань з посиланням на відповідні пункти цих Правил та затвердженої постановою НКРЕ від 4 травня 2006 р. N 562 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією.

З матеріалів справи вбачається, що в порушення п. 53 Правил споживача не було повідомлено про час і дату засідання комісії, яка без достатніх на те підстав за його відсутності та відсутності належних відомосте щодо належного його повідомлення про час та місце засідання комісії, прийняла рішення щодо причетності відповідача до порушення Правил та розрахувала суму збитків.

Отже, враховуючи, що зазначений акт є лише фіксацією порушення, що було виявлено під час проведення постачальником енергії перевірки дотримання зазначених вище Правил, а згідно зі ст. 57 ЦПК України такий акт є лише доказом, який у разі виникнення спору повинен оцінюватися судом відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України, та виходячи, що його було складено з порушенням п. 53 Правил користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року № 1357користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року № 1357, та відповідно з порушенням проведено засідання комісії, яка його розглянута та визначила суму збитків, суд 1 інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що підстав для задоволення позовних вимог не вбачається.

Доводи апеляційної скарги щодо наявності порушення відповідачем п.48 Правил користування електричною енергією для населення, що на думку апелянта підтверджується актом № Д 016783 від 22 грудня 2012 року, на підставі якого було відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем Правил, визначено суму збитків, є безпідставними, оскільки позивачем на підтвердження свої позовних вимог та доволів скарги не надано належних доказів та не вказано на них в апеляційній скарзі, а посилання на те, що акт складено в присутності уповноваженої споживачем особи, яка відмовилася його підписати та була належним чином повідомлена про день та час його розгляду комісією, грунтуються на припущеннях позивача, який сам зазначає, що ця особа ймовірно є цивільною дружиною ОСОБА_7, а тому колегія суддів вважає, що вони не обґрунтовані та не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Інші доводи, приведені в апеляційній скарзі зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду 1 інстанції, яким у досить повному обсязі зясовані права та обов'язки сторін, обставини справи, доводи позивача перевірені і їм дана належна оцінка, а відповідно до ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Порушень норм матеріального та процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування чи зміни рішення не встановлено, тому апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду відповідає вимогам ст. 213, 214 ЦПК України, і його слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 307, 308 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства ДТЕК Дніпрообленерго - відхилити.

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді: