Апеляційний суд Житомирської області
Справа №2-211/12 Головуючий у 1-й інст. Корицька В.О.
Категорія 27 Доповідач Шевчук А. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді: Шевчук А.М.,

суддів: Заполовського В.Й., Талько О.Б.,

з участю секретаря судового засідання: Гарбузюк Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі

справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного малого багатопрофільного підприємства «Абсолют», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_2 про стягнення коштів у розмірі 30 відсотків вартості статутного капіталу відповідача

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 17 листопада 2015 року,-

в с т а н о в и л а:

У вересні 2010 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватного малого багатопрофільного підприємства «Абсолют» (надалі - ПМБП «Абсолют» або підприємство). Просив стягнути з відповідача на його користь грошовими коштами його частку у розмірі 30% від вартості майна ПМБП «Абсолют» станом на 30 березня 2009 року. Свої вимоги обґрунтовує тим, що загальними зборами засновників підприємства від 30 березня 2009 року його було виключено зі складу засновників. Однак, розрахунку відповідно до вимог чинного законодавства України, з ним проведено не було.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 17 листопада 2015 року позовну заяву залишено без розгляду з підстав, передбачених ч.3 ст.169 та п.3 ч.1 ст. 207 ЦПК України.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Просить, посилаючись на порушення норм процесуального права, ухвалу скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції. Зазначає, що на засідання, що були призначені на 04 листопада 2015 року та 17 листопада 2015 року, його представник був повідомлений належним чином, але не мав можливості з'явитися в судові засідання, оскільки перебував на лікарняному, про що повідомляв помічника судді.

Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Суд першої інстанції, залишаючи без розгляду позовну заяву ОСОБА_1, виходив із того, що позивач та його представник у судові засідання, призначені поспіль 04 листопада 2015 року та 17 листопада 2015 року не з'явилися, про місце та час розгляду справи завчасно повідомлялися судом у відповідності до вимог ст.ст.74-76 ЦПК України, щодо поважності причин неявок суд не повідомляли, заяв чи клопотань щодо відкладення розгляду справи або розгляду справи за їх відсутності до суду не подавали.

Відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом із копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єра за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі.

Згідно з ч.6 ст.74 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, а також свідки, експерти, спеціалісти і перекладачі можуть бути повідомлені або викликані в суд телеграмою, факсом чи за допомогою інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику.

Відповідно до ч.3 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання позивача, повідомленого належним чином, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Згідно з п.3 ч.1ст.207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

За змістом зазначених вище норм суд наділений правом на залишення заяви без розгляду в разі повторної неявки позивача в судове засідання за умови, що він був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, незалежно від причин повторної неявки.

Судом установлено, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про день, час і місце розгляду справи, зокрема, щодо судових засідань, призначених поспіль на 04 листопада 2015 року та на 17 листопада 2015 року, що підтверджується матеріалами справи (а.с.9,12 т.4).

Разом з тим, ні позивач, ні його представник у судові засідання на вказані дати не з'явилися, про причини неявки суд не повідомляли та не спрямовували клопотань або заяв про відкладення розгляду справи.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на те, що його представник з 02 по 06 листопада 2015 року знаходився на амбулаторному лікуванні та підтверджує дану обставину довідкою від 27 листопада 2015 року (а.с.25).

Дана довідка не змінює висновків суду першої інстанції, оскільки на момент вирішення питання про залишення позову без розгляду довідки від 27 листопада 2015 року не існувало, позивач та його представник мали час для того, щоб повідомити про таку обставину суд першої інстанції, але цього не зробили, а доказів існування причин, що перешкодили вчинити дії (попередити суд) не надали.

Посилання в апеляційній скарзі на довідку Житомирського обласного стоматологічного медичного об'єднання від 17 листопада 2015 року також не змінює висновків суду першої інстанції. Так, із змісту довідки не вбачається, що час відвідання представником позивача медичної установи співпав із часом судового засідання (а.с.24).

Доводи апеляційної скарги відносно того, що представник позивача у телефонному режимі повідомив помічника судді про причини неявки в судове засідання 17 листопада 2015 року не підтверджуються приєднаними до апеляційної скарги документами, оскільки з їх змісту не вбачається, чи взагалі відбулася розмова, чи відбулася вона з помічником судді та її зміст, а судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях (а.с.26-28). Окрім того, у матеріалах справи відсутні докази того, що представник позивача не мав можливості до відвідування медичної установи подати суду клопотання про відкладення розгляду справи на інший день. Позивач особисто не приймає участь у судових засідання, він дії через представника. ОСОБА_1 поспіль не забезпечив явку свого представника та вчергове не повідомив суд про причину своєї неявки та неявки свого представника, хоча судове провадження триває з 2010 року та необхідність захисту власного позову для ОСОБА_1 очевидна.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач або його представник заяву про розгляд справи у їх відсутність до суду не направляли.

Згідно з ч.3 ст.27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про залишення позову ОСОБА_1 без розгляду на підставі ч.3 ст.169 та п.3 ч.1 ст.207 ЦПК України.

Ухвала суду відповідає вимогам ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки судові процедури повинні бути справедливими і розумними як до відповідача, так і до позивача.

Повідомлення позивача та його представника на 15 жовтня 2015 року не впливає на законність оскаржуваної ухвали, оскільки не має правового значення.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині ухвали, не спростовують.

Ураховуючи наведене та положення п.1 ч.1 ст.312 ЦПК України, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала постановлена з додержанням норм процесуального права, а тому залишає її без змін.

Керуючись ст.ст.209,303,304,307,312-315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 17 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: