Ухвала

Іменем України

10 травня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Кафідової О.В.,

КолодійчукаВ.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_2 про зміну способу виконання рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 27 грудня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_3 до товарної біржі «Центральна», ОСОБА_4, ОСОБА_2, третя особа - публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк», про визнання біржового контракту купівлі-продажу транспортного засобу (агрегату) недійсним, відновлення права власності на транспортний засіб, стягнення грошових коштів, витребування транспортного засобу та повернення його у власність; за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання права власності за касаційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 09 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 27 грудня 2011 року позов ОСОБА_3 задоволено. Визнано біржовий контракт купівлі-продажу транспортного засобу (агрегату), укладений 14 листопада 2009 року від імені продавця ОСОБА_2 членом біржі «Центральна Українська біржа» приватним підприємцем ОСОБА_5 та від імені покупця ОСОБА_4 членом біржі «Центральна Біржа» ТОВ фірма «МТВ» ОСОБА_6, недійсним. Відновлено право власності на транспортний засіб марки Renault, 2002 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, за ОСОБА_2 Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 50 грн., а вказаний транспортний засіб витребувано в ОСОБА_4 та повернуто у власність ОСОБА_2 В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 відмовлено.

У серпні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з указаною заявою про зміну способу виконання судового рішення, посилаючись на те, що в ході примусового виконання зазначеного вище судового рішення з'ясувалося, що спірним транспортним засобом протиправно заволоділи невідомі особи та він вибув із володіння ОСОБА_4, а за цим фактом порушено кримінальну справу. Посилаючись на те, що майно, яке підлягало витребуванню в натурі у боржника відсутнє, що ускладнює виконання зазначеного вище рішення, заявник просила змінити спосіб виконання рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 27 грудня 2011 року в частині витребування у ОСОБА_4 та повернення їй транспортного засобу марки Renault, 2002 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, стягнувши з ОСОБА_4 на її користь його вартість у розмірі 278 320 грн.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 27 жовтня 2015 року заяву ОСОБА_2 про зміну способу виконання рішення задоволено. Змінено спосіб виконання рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 27 грудня 2011 року в частині витребування у ОСОБА_4 та повернення ОСОБА_2 транспортного засобу марки Renault, 2002 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, стягнувши з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 взамін зазначеного транспортного засобу грошові кошти в сумі 278 320 грн.

Ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 09 грудня 2015 року ухвалу районного суду скасовано та постановлено нову ухвалу, якою відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_2 про зміну способу виконання судового рішення.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу апеляційного суду, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, й залишити ухвалу суду першої інстанції в силі.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що ухвала апеляційного суду постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Скасовуючи ухвалу суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні заяви про зміну способу виконання рішення суду, апеляційний суд правильно виходив із того, що доводи заявника зводяться не до зміни способу виконання судового рішення, а фактично до зміни способу правового захисту порушеного права, та зміни суті судового рішення, яким розглядалися позовні вимоги саме про витребування майна, а не стягнення коштів.

Інші доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції (ст. 335 ЦПК України).

Ураховуючи викладене та положення п. 1 ч. 1 ст. 342 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити ухвалу суду апеляційної інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, п. 1 ч. 1 ст. 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 09 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: О.В. Кафідова

В.М. Колодійчук