Справа № 308/7824/15-ц
У Х В А Л А

Іменем України

08 серпня 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

судді-доповідача - Кеміня М.П.,

суддів - Ігнатюка Б.Ю., Кондора Р.Ю.

за участю секретаря Волощук В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 07 липня 2016 року по справі за заявою ОСОБА_2 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, -

в с т а н о в и л а :

Зазначеною ухвалою відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд рішення Ужгородського міськрайонного суду від 06.08.2015 року за нововиявленими обставинами.

Представник заявника ОСОБА_3 в апеляційній скарзі ставить питання про скасування ухвали та направлення справи на новий судовий розгляд. Зокрема вказує на те, що суд констатувавши, що викладені в заяві обставини є підставою для апеляційного оскарження фактично визнав, що такі нововиявлені обставини є підставою для скасування рішення суду. Вважає, що така нововиявлена обставина, як відсутність у спілки права на позов чітко нею доведена та встановлена. В ухвалі суду від 11.08.2015 року по справі №308/7902/15-к визначено інший розмір шкоди завданий кредитній спілці в розмірі 49210,96 грн. Суд в описовій частині оскаржуваної ухвали виділив цю ухвалу, однак надав їй оцінки, як доказу, що заперечує право спілки на позов. Також суд не врахував, що спілка нараховувала відсотки позичальнику після закінчення дії ліцензії.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та цивільної справи №308/7824/15-ц, обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що у травні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про перегляд рішення Ужгородського міськрайонного суду від 06.08.2015 року за нововиявленими обставинами, на підставі п.1 ч.2 ст. 361 ЦПК України (справа №308/7824/15-ц).

Заяву мотивовано тим, що після заміни представника виявилися наступні нововиявлені обставини, які не були та не могли бути відомі суду під час вирішення даної справи, а саме:

1) під час ознайомлення з матеріалами справи виникла нововиявлена обставина, про яку до того часу їй не було відомо, а саме - відсутність у кредитної спілки права на позов. Зокрема, спілка звернулася до суду із позво про відшкодування шкоди завданої злочином, однак в матеріалах кримінальної справи відсутні відомості про потерпілих. Вважає, що лише потерпілий вправі звертатися до суду із таким позовом.

2) другою обставиною на її думку є відсутність ліцензій у позивача на надання кредитів, (строк дії ліцензії закінчився 22.11.2008 року). В позові до суми шкоди спілка включила нараховані відсотки, які б спілка могла отримати. Однак після закінчення строку дії ліцензії спілка не вправі була нараховувати відсотки.

3) третьою обставиною заявник вважає наявність ухвали Ужгородського міськрайонного суду від 11.08.2015 року по справі №308/7902/15-к в якій визначено розмір шкоди, завданої ОСОБА_2 позивачу в сумі 49 210,96 грн. В інших аналогічних 4-ох справах Ужгородський міськрайонний суд відмовив у задоволенні позову спілки до ОСОБА_2

Відмовляючи в задоволенні заяви, суд першої інстанції мотивував це тим, що обставини вказані в заяві не є нововиявленими.

З даним висновком суду першої інстанції повністю погоджується колегія суддів виходячи з наступного.

Згідно з ч.1 ст. 361 ЦПК України рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Пунктом 1 ч.2 ст. 361 ЦПК України передбачено, що підставою для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Як роз'яснено в п.3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 30 березня 2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» (далі по тексту - Постанова Пленуму) необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

В п.5 Постанови Пленуму роз'яснено, що процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неналежне повідомлення заявника про час і місце розгляду справи, неповне встановлення фактичних обставин справи, порушення порядку дослідження доказів) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Обставини, на які посилалася особа, яка брала участь у справі, у своїх поясненнях, в апеляційній або касаційній скарзі чи в заяві про перегляд судового рішення Верховним Судом України або які могли бути встановлені при всебічному і повному з'ясуванні судом обставин справи, тобто при виконанні вимог частини четвертої статті 10 ЦПК, не є нововиявленими обставинами.

А згідно п. 6 Постанови Пленуму, судове рішення не може переглядатись у зв'язку з нововиявленими обставинами у разі якщо обставини, передбачені частиною другою статті 361 ЦПК, відсутні, а є підстави для перегляду судового рішення в апеляційному чи касаційному порядку або Верховним Судом України, а також якщо обставини, визначені частиною другою статті 361 ЦПК, були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

З матеріалів цивільної справи №308/7824/15-ц, по якій ухвалено рішення від 06.08.2015 року, вбачається, що КС «Тур'я» пред'явила до ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_2 позов про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Рішенням Ужгородського міськрайонного суду позов задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_2 на користь КС «Тур'я» 69249 грн. шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. З позовної заяви вбачається, що дана шкода завдана позивачу внаслідок видачі ОСОБА_4 кредитних коштів в сумі 25 000 грн., на підставі використання ОСОБА_2 завідомо підроблених документів. З мотивувальної частини даного рішення вбачається, що такого висновку суд дійшов пославшись ну хвалу Ужгородського міськрайонного суду від 05.09.2014 року по справі №308/8387/14-к, якою звільнено ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності у зв'язку з закінченням строку давності, а кримінальне провадження за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2.ч.3, ст..358, ч.1 ст. 190 КК України - закрито.

З вказаної ухвали зокрема вбачається, що ОСОБА_2, будучи зареєстрованою як фізична особа-підприємець, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, чітко усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх караність, попередньо спонукавши ОСОБА_4, отримати для неї кредит в розмірі 25000,00 грн. в Ужгородській філії Перечинської районної кредитної спілки «Тур'я», що розташована за адресою: м. Ужгород, вул. Фединця, 62, будучи обізнаною про обов'язковість поруки при отриманні кредиту ОСОБА_4, спонукала ОСОБА_6 до поруки по даному кредиту, завідомо знаючи та усвідомлюючи свою неплатоспроможність та неплатоспроможність ОСОБА_4 та ОСОБА_6, без відома та згоди останніх, виготовила завідомо неправдиві документи, а саме довідку про доходи за вих. №1/21 від 13.02.2008 року на ім'я ОСОБА_4 про те, що останній дійсно працює ріелтором в агенції нерухомості «Мегаполіс», довідку про доходи за вих. №1/19 від 13.02.2008 року на ім'я ОСОБА_2 про те, що остання дійсно працює директором в агенції нерухомості «Мегаполіс», довідку про доходи за вих. №1/24 від 13.02.2008 року на ім'я ОСОБА_6 про те, що остання дійсно працює ріелтором в агенції нерухомості «Мегаполіс», зокрема внесла у вказані документи завідомо неправдиві відомості про місце роботи, розмір своєї заробітної плати та заробітної плати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , виконавши у вказаних довідках підписи в графах «Директор» та завіривши їх своєю печаткою «ПП ОСОБА_2».

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 звільнена від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав, а тому з неї підлягає стягненню шкода завдана КС «Тур'я» такими діями, що рівна кредитній заборгованості ОСОБА_4 по кредитному договору.

Щодо посилання ОСОБА_2 як на нововиявлену обставину на відсутність у позивач права на позов через те, що останній не був визнаний потерпілим від злочину, колегія суддів зазначає наступне.

В своїй заяві ОСОБА_2 сама визнає, що про цю обставину вона дізналася під час ознайомлення з матеріалами справи. Тобто та обставина, що позивач не був визнаним потерпілим від злочину вбачається з матеріалів справи №308/7824/15-ц, а відтак вона могла бути встановлена при всебічному і повному з'ясуванні судом обставин справи, у зв'язку з чим не може вважатися нововиявленою обставиною. Твердження ОСОБА_2 щодо встановити ці обставини раніше (під час розгляду справи) через неналежне виконання її представником по вказаній цивільній справі своїх обов'язків, не має жодного правового значення, оскільки стосується виключно правовідносин між довірителем та довіреною особою. Всі посилання ОСОБА_2 на роз'яснення Пленумів судів касаційної інстанції щодо відсутності в спілки права на позов, також не свідчать про нововиявлені обставини, оскільки вказане фактично є обґрунтуванням щодо неправильного застосування судом норм матеріального та процесуального права, що в свою чергу могло б бути підставою для перегляду такого рішення в апеляційному порядку, а відтак зазначене не є нововиявленими обставинами в розумінні п.1 ч.2 ст. 361 ЦПК України. Питання ж щодо права КС «Тур'я» на відшкодування збитків та наявність причинно-наслідкового зв'язку між діями винної особи були предметом дослідження під час судового розгляду справи №308/7824/15-ц. Судом першої інстанції абсолютно вірно про це зазначено в оскаржуваній ухвали, як і про те, що дані обставини є підставою для апеляційного оскарження рішення, що однак не робить їх нововиявленими.

Стосовно посилання апелянта на закінчення 22.11.2008 року в КС «Тур'я» строку дії ліцензії на здійснення діяльності з надання фінансових кредитів, то дана обставина не має правового значення та не могла вплинути на висновок суду при ухваленні рішення від 06.08.2015 року, оскільки договір кредиту-поруки з ОСОБА_4 датований 05.09.2007 року, тобто під час дії ліцензії. Колегія суддів вважає помилковим твердження апелянта, що дана обставина впливає на розмір заборгованості з посиланням на те, що після закінчення строку дії ліцензії спілка не вправі була нараховувати відсотки за кредитним договором, так як згідно Розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 02.12.2003 N 146 «Про затвердження Ліцензійних умов провадження діяльності кредитних спілок з надання фінансових послуг», така ліцензія необхідна кредитній спілці саме для надання фінансових кредитів. Подальше закінчення строку дії ліцензії жодним чином не може позбавити кредитну спілку права нараховувати відсотки по кредитним договорам, виданим під час строку дії ліцензії. Відсотки ж нараховуються до повного погашення кредиту (ч.1 ст. 1048 ЦК України). Нарахування таких відсотків не потребує отримання кредитною спілкою якоїсь ліцензії. Тобто закінчення строку дії ліцензії не могло вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається, а відтак також не є нововиявленою обставиною.

Щодо ухвали Ужгородського міськрайонного суду від 11.08.2015 року по справі №308/7902/15-к, то така взагалі не має жодного відношення до даної цивільної справи. Зокрема така стосується зовсім інших діянь ОСОБА_2 ніж ті, які стали підставою для позову по справі №308/7824/15-ц. Сума в розмірі 49210,96 грн., на яку посилається ОСОБА_2 в заяві та апеляційній скарзі, стосується укладення договору-кредиту №257/1 від 30.06.2008 року з позичальником ОСОБА_7, що не має жодного відношення до договору кредиту-поруки з ОСОБА_4 від 05.09.2007 року. Тобто, дана обставина також не є нововиявленою.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що суд дійшов вірного висновку про відсутність нововиявлених обставин по дані справі, у зв'язку з чим, відповідно до ст. 312 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає відхиленню, а ухвала суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 314, 315, 361 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 07 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення і може бути оскаржена в касаційному порядку на протязі двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач

Судді