Справа № 372/3811/15-ц Головуючий у І інстанції Проць Т. В.
Провадження № 22-ц/780/276/16 Доповідач у 2 інстанції Білоконь О. В.
Категорія 18 14.01.2016
УХВАЛА

Іменем України

Справа№22ц-780/6813/15 Головуючий у 1 інстанції Проць Т.В.

Доповідач Білоконь О.В.

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого Білоконь О.В.,

суддів: Касьяненко Л.І., Савченка С.І.,

при секретарі Якимчук Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія «Київщина-Капітал» на рішення Обухівського районного суду Київської області від 22 жовтня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Київ», Товариства з обмеженою відповідальністю «Перша Українська Індустріально-Інвестиційна Компанія», Приватного акціонерного товариства «Спільне Українсько-Болгарське Підприємство «Богдан», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Якименко Валентини Онисимівни, Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія «Київщина-Капітал» про визнання недійсним окремих частин договору ,-

встановила:

У вересні 2015 року позивач звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на таке.

25 липня 2005 року між ОСОБА_4 та ТОВ «Перша Українська Індустріально-Інвестиційна компанія» укладено договір пайової участі у фінансуванні будівництва житлового будинку, за яким відповідач взяв на себе зобов'язання передати по завершенню об'єкту будівництва у власність позивача об'єкт інвестування - трьохкімнатну квартиру АДРЕСА_1

Вартість об'єкта інвестування складала 249 грн. 600 коп., 28 липня 2005 року інвестором здійснено повну оплату вказаної суми та отримано довідку про інвестування на 100% загальної площі об'єкту інвестування.

05 липня 2013 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 укладено договір про відступлення права вимоги, згідно з яким первісний інвестор відступає, а новий - приймає на себе права та обов'язки, що належать первісному інвестору за договором від 25 липня 2005 року і стає інвестором за цим договором, укладеним між первісним інвестором та ТОВ «Перша Українська Індустріально-Інвестиційна Компанія».

За такою угодою, ОСОБА_2 за умови виконання своїх зобов'язань щодо повної оплати вартості об'єкта інвестування на умовах договору №015(с)-ОбІн від 25.07.2005 року, отримує право вимоги у ТОВ «Перша Українська Індустріально-Інвестиційна Компанія» передачі об'єкта інвестування, а саме вказаної спірної квартири.

27 липня 2009 року між ТОВ «Перша Українська Індустріально-Інвестиційна Компанія» та ПрАТ «Спільне Українсько-Болгарське підприємство «Богдан» укладено договір про зміну сторони в зобов'язанні. Відповідно до цього договору всі права та обов'язки ТОВ «Перша Українська Індустріально-Інвестиційна Компанія» перед інвестором переходять до ПрАТ «Спільне Українсько-Болгарське підприємство «Богдан».

13 вересня 2007 року ТОВ «Перша Українська Індустріально-Інвестиційна Компанія» уклало з ПАТ «Акціонерний комерційний банк «Київ» нотаріально посвідчений іпотечний договір, предметом якого є майнові права на 54 квартири в житловому будинку, в тому й числі квартира АДРЕСА_1.

Оскільки інформація про передачу квартир в іпотеку інвесторам не надалась, їх згода не отримувалась, укладення вказаного договору порушує права позивача та позбавляє можливості володіти, користуватися, розпоряджатися об'єктом інвестування, тому позивач просила визнати недійсним вказаний договір іпотеки та зобов'язати приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Якименко В.О. змінити запис в Державному реєстрі іпотек про обтяження майна іпотекою, виключивши інформацію про обтяження іпотекою майнових прав на квартиру АДРЕСА_1 та змінити запис в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна про заборону на нерухоме майно, виключивши інформацію про заборону відчужувати майнові права на вказану квартиру.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 22 жовтня 2015 року позовні вимоги задоволено частково.

Визнано недійсним договір іпотеки, укладений 13 вересня 2007 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Перша Українська Індустріально-Інвестиційна Компанія» та Публічним акціонерним товариством «АКБ «Київ», посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Якименко В.О. зареєстрований в реєстрі за №686п в частині передачі в іпотеку майнових прав на квартиру АДРЕСА_1

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ «ФК «Київщина-Капітал» просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають істотне значення для вирішення даної справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляції вказує, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а повинна розглядатись господарським судом на підставі ч.7 ст. 12 ГПК України та ч.4 ст. 10 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» у зв»язку з тим, що відносно ТОВ «Перша Українська Індустріально-Інвестиційна Компанія» порушено провадження про його банкрутство.

Крім того, зазначає, що висновки суду про належність позивачеві майнових прав на квартиру, що є предметом майнових прав за оспорюваним договором іпотеки, не ґрунтуються на матеріалах справи, оскільки позивач придбала майнові права на спірну квартиру у 2013 році вже після укладення договору іпотеки у 2007 році.

Також в апеляційній скарзі зазначено, що суд не надав оцінки тому, що є різниця в адресі місця знаходження спірної квартири щодо номеру будинку: 174 та 174-а та щодо кількості кімнат в будинку.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з недійсності договору іпотеки, укладеного 13 вересня 2007 року між ТОВ «Перша Українська Індустріально-Інвестиційна Компанія» та ПАТ «АКБ «Київ» в частині передачі в іпотеку майнових прав на спірну квартиру, оскільки даний договір укладено всупереч вимог Закону України «Про іпотеку» і для задоволення вимог кредиторів відповідача шляхом продажу майна останнього або окремої його частини позивач може позбутися своїх майнових прав, які охороняються законом але належним чином не захищені.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, так як вони відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Судом встановлено, що 25.07.2005 року ТОВ «Перша Українська Індустріально-Інвестиційна Компанія» та ОСОБА_4 уклали договір №015(с)-ОбІн пайової участі у фінансуванні будівництва житлового будинку. Згідно вказаного договору об'єктом інвестування є квартира АДРЕСА_1, загальною площею 83,20 м.кв. розташована по АДРЕСА_1 в м.Обухів. Вказаним договором передбачено, що інвестор здійснює інвестування будівництва визначеного об'єкта інвестування, а підприємство зобов'язується передати у власність об'єкт інвестування. Договір набирає чинності з дати підписання його сторонами та діє до виконання ними своїх зобов'язань.

Згідно квитанції до прибуткового касового ордеру №16 від 28.07.2005 року та довідки про інвестування від 28.07.2005 року вбачається, що ОСОБА_4 проінвестував 100% відсотків вартості загальної площі об'єкту інвестування.

05.11.2013 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 укладено договір про відступлення права вимоги, позивач стала стороною договору інвестування та набула права отримати після завершення будівництва у власність квартири в житловому будинку. Відповідно до вказаної угоди ТОВ «Перша Українська Індустріально-Інвестиційна Компанія» погоджується, первісний інвестор відступає, а новий - приймає на себе права та обов'язки, що належать первісному інвестору за договором № 015(с)-ОбІн від 25.07.2005 року і стає інвестором за цим договором, укладеним між первісним інвестором та ТОВ «Перша Українська Індустріально-Інвестиційна Компанія». Пунктом 1.2 цієї угоди, з моменту її підписання сторонами, новий інвестор набув право вимоги від ТОВ «Перша Українська Індустріально-Інвестиційна Компанія» виконання зобов'язань та несе обов'язки, визначені договором від 25.07.2005 року, замість первісного інвестора.

Згідно нотаріально посвідченого договору іпотеки від №686п від 13.09.2007 року ТОВ «Перша Українська Індустріально-Інвестиційна Компанія» в забезпечення виконання умов кредитного договору №5655380 від 13.09.2007 року та додаткових угод до нього передала в іпотеку ПАТ «Акціонерний комерційний банк «КИЇВ» майнові права на 54 квартири., які є об'єктом інвестування в об'єкті будівництва в т.ч. і на квартиру АДРЕСА_1, що розташована в АДРЕСА_1.

Відповідно до умов договору про зміну сторони в зобов'язані від 27.07.2009 року ЗАТ «Спільне Українсько-Болгарське підприємство «Богдан» прийняв на себе всі права і обов'язки ТОВ «Перша Українська Індустріально-Інвестиційна Компанія» по договору пайової участі в інвестуванні позивача.

Згідно договору від 21.08.2009 року ПАТ «АКБ «Київ» передав ТОВ «Фінансова компанія «Київщина-Капітал» права вимоги за укладеним 13.09.2007 року договором іпотеки.

Згідно ст. ст. 1, 5 Закону України «Про іпотеку» у редакції, яка була чинною на час укладення договору іпотеки, застава майнових прав на нерухомість, будівництво якої не завершено, регулюється за правилами, визначеними цим Законом. Вказаним Законом визначено, що предметом іпотеки може бути об'єкт незавершеного будівництва або інше нерухоме майно, яке стане власністю іпотекодавця після укладення іпотечного договору, за умови, що іпотекодавець може документально підтвердити право на набуття ним у власність відповідного нерухомого майна в майбутньому. Положеннями ст. 5 Закону України «Про іпотеку» не визначалося, що предметом іпотеки можуть бути майнові права на нерухомість, будівництво якої не завершено.

З правового аналізу положень ЦК України та Закону України «Про іпотеку» вбачається, що майнове право, яке є предметом застави (іпотеки), - це обумовлене право набуття в майбутньому прав власності на нерухоме майно (право під відкладальною умовою), яке виникає тоді, коли виконані певні, але не всі правові передумови, що є необхідними й достатніми для набуття речового права.

Виконання зобов'язань за інвестиційною угодою свідчить про вчинення дій, спрямованих на виникнення юридичних фактів, необхідних і достатніх для отримання права вимоги переходу права власності на об'єкт будівництва або набуття майнових прав на цей об'єкт. Розпорядження цими правами будь-ким, крім особи інвестора або без його згоди на передачу майнових прав в іпотеку, порушує права інвестора й не відповідає вимогам ч. 2 ст. 583 ЦК України та ст. 5 Закону України «Про іпотеку» (у редакції, яка була чинною на час укладення договору іпотеки).

Стаття 6 вказаного Закону зобов'язує іпотекодавця до укладення іпотечного договору попередити іпотекодержателя про всі відомі йому права та вимоги інших осіб на предмет іпотеки, в тому числі ті, що не зареєстровані в установленому законом порядку.

Під час розгляду даної справи судом вірно встановлено, що позивач виконав свої зобов'язання за договором про відступлення права вимоги, повністю сплативши вартість об'єкта будівництва (стовідсоткову передоплату), тобто вчинив дії, спрямовані на виникнення юридичних фактів, необхідних і достатніх для отримання права вимоги переходу права власності на об'єкт будівництва або набуття майнових прав на цей об'єкт.

ТОВ «Перша Українська Індустріально-Інвестиційна Компанія» передало в іпотеку ПАТ АКБ «Київ» на підставі угоди від 13 вересня 2007 року майнові права на об'єкт нерухомості, що будуть створені в майбутньому, зокрема, і майнові права на квартиру АДРЕСА_1, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, в м. Обухові Київської області.

Передаючи в іпотеку без згоди ОСОБА_2 зазначені майнові права на об'єкт нерухомості в незавершеному будівництвом житловому будинку відповідачі діяли без згоди позивача, тобто без належних правових підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до ч. 3 ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна з сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

З урахуванням наведеного, оскільки майнові права на спірну квартиру в незавершеному будівництвом жилому будинку, вартість якої сплачена позивачем за інвестиційним договором повністю, відповідно до положень Закону України «Про іпотеку» у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин, не могли бути предметом іпотеки та ТОВ «Перша Українська Індустріально-Інвестиційна Компанія» неправомірно передало в іпотеку зазначені майнові права, а тому спірний договір є недійсними з підстав, передбачених ст.ст. 203, 215 ЦК України, як такі, що укладені в порушення ч. 2 ст. 583 ЦК України та ст. 5 Закону України «Про іпотеку».

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позову.

Рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права і передбачених законом підстав для його скасування при апеляційному розгляді не встановлено.

Доводи апеляційної скарги про те, що предметом оскаржуваного договору не були майнові права на спірну квартиру, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки вказане спростовується п. 1.2 договору іпотеки від 13 вересня 2007 року , де вказано, що предметом іпотеки є майнові права на спірну квартиру (а.с.35).

Доводи апеляційної скарги про те, що при укладенні договору оспорюваного договору іпотеки, предметом якого були майнові права на трикімнатну квартиру АДРЕСА_1,не пошано права позивача, оскільки за договором від 25 липня 2005 року ОСОБА_4 проівестував будівництво однокімнатної квартири загальною площею 83,2 кв.м у будинку АДРЕСА_1, відступивши право вимоги на це майно позивачеві ОСОБА_2, колегія суддів не бере до уваги. При цьому суд враховує, що номер АДРЕСА_1 та кількість кімнат «три» у спірній квартирі були зазначені у додатковій угоді, укладеній між сторонами 5 листопада 2007 року № 1 до договору №015(с)-ОбІн пайової участі у фінансуванні будівництва житлового будинку від 25 липня 2005 року( а.с.12), і саме з такими характери тисками майнові права на спірну квартиру передані у іпотеку ( а.с.35-39).

Отже, відповідачем не спростований факт набуття позивачем майнових прав на спірну квартиру.

Не визнає обґрунтованими колегія суддів і доводи апеляційної скарги про те, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а повинна розглядатись господарським судом, з огляду на таке.

Відповідно до положень ч.7 ст. 12 ГПК України та ч.4 ст. 10 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» господарським судам підвідомчі справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, у тому числі у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів ( договорів), укладених боржником.

Матеріали справи дійсно містять дані про те, що відносно ТОВ «Перша Українська Індустріально-Інвестиційна Компанія» порушено провадження про його банкрутство.

Разом з тим, предметом розгляду даної справи є вимоги про визнання недійсним договору іпотеки та зобов'язання нотаріуса вчинити певні дії, тобто вимоги немайнового характеру, тому, на думку суду, положення ч.7 ст. 12 ГПК України та ч.4 ст. 10 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» не підлягають до застосування, даний спір підлягає розгляду в порядку цивільного, а не господарського судочинства.

Інші доводи апеляційної скарги на неповне з'ясування обставин, що мають істотне значення для вирішення даної справи, порушення норм матеріального та процесуального права не заслуговують на увагу і не спростовують висновків суду.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія «Київщина-Капітал» відхилити.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 22 жовтня 2015 рокузалишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з моменту її проголошення.

Головуючий:

Судді: