Справа № 333/3469/16-ц
Пр. № 2/333/2052/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2016 р. м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого - судді Кулик В.Б.,

при секретарі Довгаль А.Г.,

за участю представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Запоріжжі, цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, посилаючись на те, що 18.07.2015 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції було зареєстровано шлюб між нею та відповідачем. Під час перебування у шлюбі у сторін народилася спільна дитина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Фактичні шлюбні відносини між подружжям були припинені з березня 2016 року, з цього часу сторони проживають окремо. Дитина проживає разом із позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач повністю усунувся від виховання дитини та не надає позивачу коштів на утримання доньки. На сьогоднішній день відповідач не працює, інших дітей, які перебувають на його утриманні, не має.

Посилаючись на зазначене, а також враховуючи той факт, що позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, просить суд стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1 000 грн. щомісяця на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з дати звернення до суду і до повноліття дитини. Також просить суд стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1 000 грн. щомісяця на її утримання до досягнення донькою ОСОБА_4, 14.12.2015 року, трирічного віку.

Позивач ОСОБА_3 у судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена судом своєчасно та належним чином. Свої інтереси довірила представляти ОСОБА_1, яка у судовому засіданні позов підтримала та просила суд його задовольнити у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, а саме, що він згоден сплачувати аліменти на утримання доньки в сумі 650 грн. та на утримання дружини в сумі 200 грн. Пояснив, що на сьогоднішній день він не працює, оскільки потрапив на роботі під скорочення, заробляє на життя випадковими заробітками. Інших аліментних зобовязань у нього не має. Має на утриманні непрацездатну матір ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка є інвалідом ІІ групи. Остання потребує лікування, яке він здійснює за свій рахунок.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача та відповідача, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що сторони по справі з 18.07.2015 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЖС № 160213, видане Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції (а.с. 8).

Відповідач ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖС № 302292, видане Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції 22.12.2015 року (а.с. 9).

Дитина проживає з матірю ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1, та знаходиться на її утриманні.

Таким чином, судом встановлено, що на цей час ОСОБА_4 повністю знаходиться на утриманні позивача та проживає разом з останньою.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи позивач ОСОБА_3 перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, матеріально не забезпечена, потребує допомоги.

Відповідач ОСОБА_2 добровільно матеріальної допомоги на утримання спільної дитини не надає, хоча є працездатним. Інших аліментних зобовязань відповідач не має. Має на утриманні матір ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, інваліда ІІ групи.

Нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин є відповідні норми СК України.

Сукупність вищенаведених фактів утворює юридичний склад, необхідний і достатній для виникнення у відповідача аліментного зобов'язання.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 2, ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до положень ст. ст. 183, 184 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини, а якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, - у твердій грошовій сумі.

Підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст. ст. 183, 184 СК України. До підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі ст. 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

У роз'ясненнях, викладених у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» та ст. 182 СК України зазначено, що при вирішенні питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог.

Згідно із ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.

При цьому, суд виходить також із захисту інтересів дитини, забезпечення одержання донькою сторін коштів, необхідних для її життєдіяльності, збереження того рівня життя, який дитина мала б тоді, коли б утримувалася обома батьками, оскільки визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі якраз і забезпечить надійний захист інтересів дитини та отримання нею надійного стабільного матеріального утримання з боку батька.

Згідно із ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову.

Встановлено, що позов було подано позивачем до суду 07.07.2016 року.

Вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, суд, приймаючи до уваги інтереси неповнолітньої ОСОБА_4, її стан здоровя та матеріальне становище позивача, стан здоровя та матеріальне становище відповідача, той факт, що відповідач має змогу сплачувати аліменти, а також те, що відповідач в добровільному порядку коштів на утримання спільної дитини не виділяє, враховуючи те, що відповідач не має на утриманні інших неповнолітніх дітей, та не надав суду інших доказів, які б могли вплинути на визначення розміру аліментів, враховуючи прожитковий мінімум на дитину відповідного віку, встановлений Законом України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», суд дійшов висновку, що відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини в розмірі 700 грн. щомісяця, починаючи з дати подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ч. ч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що її чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Суд вважає, що так-як позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною віком до трьох років, а це визнає позивач і підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_4, яка народилася 14.12.2015 року, то позивач дійсно має право на утримання - аліменти з відповідача до досягнення дитиною трьох років, виходячи з вимог ст. 84 СК України.

Суд приймає до уваги, що на утриманні у відповідача перебуває непрацездатна особа мати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка є інвалідом ІІ групи, тому позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, а саме у розмірі 300 грн.

Так як позивач при подачі позовної заяви був звільнений від сплати судового збору, тому з відповідача відповідно до ст. 88 Цивільного-процесуального кодексу України повинен бути стягнений судовий збір на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 180, 181, 182, 183, 191 СК України, ст. ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214-215, 367 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 700 (сімсот) грн. щомісяця, починаючи з дати подачі позову до суду, з 07.07.2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, аліменти на її утримання у розмірі 300 (триста) грн. щомісяця, починаючи з дати подачі позову до суду, з 07.07.2016 року і до досягнення дитиною ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, трьох років, а саме, до 14.12.2018 року.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, в дохід держави судовій збір у розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) грн. 20 коп.

Рішення в частині суми платежу за один місяць, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: В.Б. Кулик