Справа № 520/7287/16-ц
Провадження № 2/520/3750/16
Київський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Прохорова П.А.,
при секретарі Цвігун А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ЖБК «Народний Просвітянин», треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10, про припинення права спільної часткової власності та виділ частки в натурі,
У судове засідання представник позивачів не зявився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав з наведених у позові підстав, просив суд їх задовольнити, проти ухвалення судом заочного рішення не заперечував.
Представник відповідача у судове засідання не зявився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином.
До суду надійшла виписка загальних зборів ЖБК «Народний просвітянин», де рішенням таких зборів було ухвалено про відсутність у кооперативу заперечень щодо заявлених представником позивачів вимог, та крім того Голова ЖБК «Народний просвітянин» звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності.
Треті особи - ОСОБА_4, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 звернулись до суду з заявами про розгляд справи за їх відсутності.
Інші треті особи у справі були сповіщені належним чином, про поважні причини своєї неявки суд не сповістили, що не перешкоджає можливості розгляду справи за їх відсутності.
З наведених обставин суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності її учасників, на підставі наявних серед матеріалів справи доказів. При цьому суд вказує на неявку представника відповідача у судове засідання та наголошує на відсутності у суду відомостей про причини такої неявки, а тому, керуючись ст. 169, 224-226 ЦПК України, суд, постановив ухвалити у справі Заочне рішення.
Так, дослідивши надані до суду докази та письмові пояснення суд вказує на наступне.
На вирішенні суду перебуває цивільна справа за вимогами про виділ частки співвласників у праві спільної часткової власності в натурі.
Засади ст.ст. 3,11 ЦПК України, ст. 15 ЦК України, а також положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року гарантують кожній особі право на захист її порушених, оспорюваних чи невизнаних прав а також охоронюваних законом інтересів безстороннім та належним судом, утвореним відповідно до закону.
Звертаючись до суду за захистом свого права заявник самостійно обирає спосіб захисту його права та інтересу.
При цьому ст. ст. 10, 11, 27, 57-60 ЦПК України, передбачають, що сторони при вирішенні справи зобовязані довести перед судом ті обставини, на які вони посилаються як на підстави їх вимог.
Так, 12.11.2010 року рішенням Суворовського районного суду м. Одеси Гавріш Дмитро Глебовича та ОСОБА_3 визнано недієздатними.
13.04.2011 року рішенням Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_11 та ОСОБА_1 було призначено опікунами над недієздатними ОСОБА_2 та ОСОБА_3.
Вказані рішення на час розгляду справи вважаються такими, що набрали законної сили.
Така частка домоволодіння складається в цілому із одної черепашникової дачі під літерою «З» житловою (згідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно від 11.04.2012 року виданого КУ «ОМБТІ та РОН» помилково вказано «житлова, замість загальної») площею 62,3 кв.м. та надвірних будівель, розташованих на земельній ділянці 624 кв.м., що знаходиться у їх фактичному користуванні.
Копії відповідних свідоцтв про право на спадщину долучені до матеріалів справи.
За наданими суду відомостями та поясненнями, частина будинку, якою володіють позивачі, має окремий вхід із відокремленою прибудинковою територією.
Реконструкції у вказаному будинку не проводилися, самовільних споруд об'єкт не містить, є фактично самостійною та ізольованою одиницею, яка обладнана автономними системами тепла, водо та електропостачання.
Так, вказане нерухоме майно за технічними показниками та розташуванням приміщень може використовуватись як самостійний об'єкт нерухомості з присвоєнням відповідної адреси.
На підтвердження такого свідчать надані суду пояснення та, зокрема, технічний паспорт від 22.03.2012 року, реєстровий номер 20с-19-64.
У відповідності до вимог ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов'язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно.
Відповідно до вимог статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.
Згідно ст.367 ЦК України, майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.
В абзаці першому пункту 6 постанови Пленуму "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право власності громадян на жилий будинок" від 4 жовтня 1991 р. N 7 визначено, що при вирішенні справ про виділ у натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, слід мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. При неможливості виділу частки будинку в натурі або встановлення порядку користування ним, власнику, що виділяється, за його згодою присуджується грошова компенсація. Розмір грошової компенсації визначається за угодою сторін, а при відсутності такої угоди - судом по дійсній вартості будинку на час розгляду справи.
В спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. При поділі жилого будинку суд зобов'язаний зазначити в рішенні, яка відокремлена (ізольована після переобладнання) частина будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку вона складає, а також, які підсобні будівлі передаються власнику. Різні господарські будівлі (літні кухні, сараї тощо) є підсобними будівлями і складають з будинком одне ціле.
Крім того, згідно п. 1.1. і 1.2. Інструкції щодо проведення поділу, виділу га розрахунку часток об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18.06.2007 за № 55. ця інструкція визначає порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток житлових будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого, крім земельних ділянок, та застосовується бюро технічної інвентаризації при підготовці проектних документів щодо можливості проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток об'єктів нерухомого майна.
Згідно ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб'єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади.
В силу статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Таким чином суд, приймаючи до уваги рішення загальних зборів пайщиків ЖБК Народний просвітянин від 24.06.2016 року, що долучено до матеріалів справи у формі виписки, та надаючи оцінку наданим доказам у їх системній сукупності доходить висновку про обґрунтованість позову та необхідність судового захисту майнових прав позивачів, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, а з такого позовні вимоги підлягають задоволенню.
Керуючись ст. ст. 355, 356, 368, 370, 372, ЦК України, ст. ст. З, 4, 10. 11, 15, 57-60, 169, 208, 209, 212-215, 226-224, 294 ЦПК України, суд,
Позовну заяву ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_14 та ОСОБА_3 до ЖБК «Народний Просвітянин», треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10, про припинення права спільної часткової власності та виділ частки в натурі задовольнити.
Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом десяти днів з моменту отримання копії рішення.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд м. Одеси протягом 10 днів після проголошення рішення.

Суддя П. А. Прохоров