Справа № 573/1341/16-ц
Номер провадження 2/573/530/16
РІШЕННЯ

іменем України

02 серпня 2016 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючої судді: Кліщ О. В.

з участю секретаря: Свердличенко А. К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопіллі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Річківської сільської ради Білопільського району Сумської області, третя особа - Білопільська районна державна нотаріальна контора про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

12 липня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Річківської сільської ради Білопільського району Сумської області про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями в порядку спадкування за заповітом. Свої вимоги позивач мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько, ОСОБА_2, а ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його мати, ОСОБА_3. Після смерті ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відкрилася спадщина на належний їм житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1. Позивач зазначає, що у зв'язку з тим, що вищевказаний житловий будинок не зареєстрований в державному реєстрі прав на нерухоме майно, він не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за заповітом і вільно користуватися спадковим майном. Посилаючись на викладені вище обставини, ОСОБА_1 просить визнати за ним в порядку спадкування за заповітом право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився, подав заяву про розгляд справи в його відсутність, позов підтримує (а. с. 28).

Представник відповідача - Річківської сільської ради Білопільського району Сумської області в судове засідання не з'явився. Сільський голова надіслав листа про розгляд справи без участі їх представника, з позовом згодні (а. с. 24).

Представник третьої особи - Білопільської районної державної нотаріальної контори Сумської області в судове засідання також не з'явився. Завідувач держнотконтори Ковальова Л. Б. надіслала листа про розгляд справи у відсутність їх представника. При ухваленні рішення покладаються на розсуд суду (а. с. 22).

У зв'язку з неявкою сторін, третіх осіб суд розглядає справу без їх участі, на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд вважає, що на підставі п. 4 Перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року до правовідносин щодо прийняття спадщини після ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, слід застосовувати норми Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, який діяв на час їх виникнення, а також норми нині діючого ЦК України, так як правовідносини продовжували діяти після набрання чинності вказаним Законом. До правовідносин щодо прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 застосовуються положення Цивільного кодексу України 2003 року.

Згідно з ч. 1 ст. 524 ЦК Української РСР 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Відповідно до ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.

Спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народжені після його смерті (ст. 527 ЦК УРСР).

При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті (ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР).

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Статтею 1216 Цивільного кодексу України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

У відповідності до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом має той з подружжя, який пережив спадкодавця.

За приписами ст. ст. 1268, 1269, 1270 ЦК України спадкоємець за законом і за заповітом має право прийняти спадщину шляхом постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, або подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Частиною 1 статті 316 ЦК України поняття права власності визначено як право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст. 328 ЦК України).

Судом встановлено, що батьками позивача ОСОБА_1 були ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а. с. 4).

Згідно з свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 29).

Відповідно до довідки Річківської сільської ради Білопільського району від 22 червня 2016 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 згідно даних погосподарської книги побудували житловий будинок в АДРЕСА_1 в 1962 році. На день смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 з ним проживала його дружина ОСОБА_3 ( а. с. 12).

З матеріалів справи вбачається, що житловий будинок у АДРЕСА_1 за фізичною чи юридичною особою не зареєстрований. Інвентаризаційна справа на інвентарному обліку з 18 березня 1986 року по замовленню ОСОБА_2, а технічний паспорт на вказаний житловий будинок виготовлено на ім'я ОСОБА_1 ( а. с. 7-9,11).

Згідно зведеного акту вартості будинків, господарських будівель та споруд від 08 червня 2016 року загальна інвентаризаційна вартість будинку АДРЕСА_1, користувачем якого є ОСОБА_1 становить 92 429 ( дев'яносто дві тисячі чотириста двадцять дев'ять) грн. ( а. с. 10).

Відповідно до висновку та довідки КП «Білопільське районне архітектурно-планове бюро» житловий будинок та господарські будівлі, розташовані за адресою: АДРЕСА_2, зведені з дотриманням архітектурних, санітарних і протипожежних норм та правил, знаходяться в межах земельної ділянки, не виходять за червону лінію вулиці, а також не знаходяться на суміжних земельних ділянках (а. с. 13-14).

За таких обставин суд приходить до висновку, що мати позивача, ОСОБА_3 прийняла спадщину після смерті чоловіка, ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, шляхом постійного проживання з останнім на день його смерті та протягом шести місяців після його смерті.

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (ч. 1 ст. 1223 ЦК України).

Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин (ч. 1 ст. 1235 ЦК України).

Судом встановлено, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 (а. с. 5).

Відповідно до заповіту, посвідченого 18 серпня 2003 року секретарем Річківської сільської ради Білопільського району, зареєстрованого в реєстрі за №410, ОСОБА_3 все своє майно заповіла позивачу (а. с. 6).

У відповідності до довідки виконавчого комітету Річківської сільської ради Білопільського району Сумської області від 22 червня 2016 року ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 на день смерті проживала разом з ОСОБА_1, який поховав її, розпорядився речами померлої та зберігав документи (а. с. 12).

З матеріалів справи вбачається, що спадкова справа після ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, заведена за заявою позивача ОСОБА_1 (а. с. 22,23).

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_1 має право на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1, в порядку спадкування після матері ОСОБА_3. Однак, позивач позбавлений можливості отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину і вільно розпоряджатися спадковим майном у зв'язку відсутністю правовстановлюючих документів на вказаний житловий будинок .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 524, 525, 527, 529, 534, 549 Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, ст. ст. 316, 328, 373, 1216, 1218, 1220, 1223, 1233, 1235, 1261, 1268, 1269, 1270, п. 4 Перехідних положень ЦК України 2003 року, ст. ст. 4, 10, 11, 60, 61, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Річківської сільської ради Білопільського району Сумської області, третя особа - Білопільська районна державна нотаріальна контора про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами в порядку спадкування за заповітом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування після матері ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя :