Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/985/16-ц
Провадження № 2/376/537/2016
Сквирський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді - Віговського С.І.,
при секретарі - Кропивлянській С.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сквира справу за позовом Публічного акціонерного товариства Укрсоцбанк до ОСОБА_1, про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
Позивач звернувся до суду з названою позовною заявою до відповідача, про стягнення заборгованості за кредитним договором та понесених судових витрат.
Відповідач в судове засідання призначене на 13.06.2016 та 21.06.2015 року не з'явився, про місце, дату та час розгляду справи був належним чином повідомлений, заяви про розгляд справи у його відсутності до суду не подавав, а тому суд за відсутності заперечень представника позивача, на підставі ст. 224 ЦПК України ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних доказів.
По справі встановлено, що 22 березня 2007 року між Акціонерно - комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та громадянином ОСОБА_2, резидентом України ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 028/25-98.
14 червня 2010 року, на виконання вимог ч.5 розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення ЗУ «Про акціонерні товариства», найменування Акціонерно комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» було змінено на Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», який являється його правонаступником.
Відповідно до умов п.1.1. кредитного договору, позивач надав відповідачу кредит у сумі 32 364 (тридцять дві тисячі триста шістдесят чотири) долара США 00 центів зі сплатою 11,80% річних та кінцевим строком погашення заборгованості до 21 березня 2014 року, а відповідач забовязався повернути кредит і сплатити за його користування відсотки та комісійну винагороду в сумі, в строки та на умовах, що передбачені кредитним договором.
Позивач свої забовязання за кредитним договором перед відповідачем виконав, надавши відповідачу кредит в сумі 32 364 долара США 00 центів.
Відповідач порушив умови договору.
Відповідно до п.4.1. кредитного договору, у разі прострочення позичальником термінів сплати відсотків, визначених в п.2.4. кредитного договору, а також прострочення строків повернення кредиту, визначених п.1.1., відповідач сплачує позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення, що діє у період прострочення.
Станом на 22 березня 2016року заборгованість по кредиту складає 40 448 (сорок тисяч чотириста сорок вісім) доларів США 32 цента, що складається з:
- заборгованість за кредитом 21 941,69 дол. США;
- заборгованість за відсотками 11 894,81 дол. США;
- пеня за несвоєчасне повернення кредиту 3 857,67 дол. США;
- пеня за несвоєчасне повернення відсотків 2 754,15 дол. США.
Суд, дослідивши надані стороною докази, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.
Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.
Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом (ч. 3 ст. 1054 ЦК України).
Договір про надання споживчого кредиту укладається між кредитодавцем та споживачем, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов'язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов'язується повернути їх разом з нарахованими відсотками (ч. 1 ст. 11 ЗУ Про захист прав споживачів).
Згідно ч. 4 ст. 11 ЗУ Про захист прав споживачів, договір про надання споживчого кредиту укладається у письмовій формі, один з оригіналів якого передається споживачеві.
Абзацом 4 ч. 6 ст. 11 ЗУ Про захист прав споживачів також передбачено, що споживач також сплачує відсотки за період між моментом одержання коштів та моментом їх повернення за ставкою, встановленою в договорі.
Якщо кредитодавець згідно з договором про надання споживчого кредиту одержує внаслідок порушення споживачем умов договору право на вимогу повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, або на вилучення продукції чи застосування іншої санкції, він може використати таке право лише у разі: 1) затримання сплати частини кредиту та/або відсотків щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла щонайменше - на три календарні місяці; або 2) перевищення сумою заборгованості суми кредиту більш як на десять відсотків; або 3) несплати споживачем більше однієї виплати, яка перевищує п'ять відсотків суми кредиту; або 4) іншого істотного порушення умов договору про надання споживчого кредиту (ч. 10 ст. 11 ЗУ Про захист прав споживачів).
Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому.
Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Відповідно до п. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 549, п. 1 ст. 550, ст. 551, ст. 552 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання, плата (передання) неустойки не звільняє боржника від виконання свого обов'язку в натурі. Сплата (передання) неустойки не позбавляє кредитора права на відшкодування збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.
Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до п. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).
Як вбачається із ст.ст. 192, 533 ЦК України, ст. 2 Закону України Про банки і банківську діяльність, ст. 5 Декрету КМУ Про систему валютного регулювання і валютного контролю від 19.02.1993 року № 15-93, у разі укладення кредитного договору в іноземній валюті й наявності в банку ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями, заборгованість за кредитним договором підлягає стягненню в іноземній валюті.
У матеріалах справи містяться копія ліцензії НБУ № 5 від 29 грудня 2001 року та дозвіл НБУ № 5-2 з додатком.
Статтями 10, 60 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Відповідачем не надано до суду будь-яких доказів, що можуть спростувати правомірність та законність вимог позивача. Таким чином, відповідач не виконав вимоги ст.ст. 10, 60 ЦПК України, відповідно до яких кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.
З урахуванням вищевикладеного, суд задовольняє позовну вимогу позивача про стягнення всієї суми заборгованості по кредиту, процентів за його користування, пені за несвоєчасне виконання зобов'язаннята ухвалює рішення, яким зобов`язує стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Укрсоцбанк заборгованість за кредитним договором № 028/25-98 від 22 березня 2007 року в сумі 40 448 (сорок тисяч чотириста сорок вісім) доларів США 32 цента.
Оскільки рішення ухвалено на користь позивача, то вимоги щодо відшкодування судових витрат підлягають згідно ст. 88 ЦПК України задоволенню, а саме витрати по сплаті судового збору в сумі 16 139,74 (шістнадцять тисяч сто тридцять девять) грн. 30 коп.
Таким чином, керуючись ст.ст. 11, 192, 509, 525, 526, 530, 533, 536, 549-552, 611, 612, 623-625, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст. 11 Закону України Про захист прав споживачів, ст.ст. 3-5, 10, 14, 15, 27, 60, 79, 88, 109, 118, 119, 131, 213-215, 218, 224-228 ЦПК України, суд, -
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Укрсоцбанк заборгованість за кредитним договором № 028/25-98 від 22 березня 2007 року в сумі 40 448 (сорок тисяч чотириста сорок вісім) доларів США 32 цента.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Укрсоцбанксудовий збір в сумі 16 139,74 (шістнадцять тисяч сто тридцять девять) грн. 30 коп.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Сквирський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії даного рішення.

:Суддя:ОСОБА_3