Справа №585/2136/16-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/1326/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2016 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Левченко Т. А.,

суддів - Попруги С. В. , Собини О. І.

з участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 07 червня 2016 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до Роменської виправної колонії УДПтСУ в Сумській області (№56) про визнання інформації недостовірною, -

в с т а н о в и л а:

16 травня 2016 року ОСОБА_3 звернувся з позовом про визнання інформації недостовірною, мотивуючи його тим, що він засуджений до покарання у виді довічного позбавлення волі, яке відбуває у Роменській ВК-56 з 4 травня 2005 року. За час перебування в установі з нього неодноразово незаконно утримували кошти. Так, згідно даних його картки № 12706 по обліку руху особистих коштів з нього утримано: у червні 2007 року - 18,9 грн., 25.07.2007 р. 31,2 грн., 21.08.2008 року 36,26 грн., 08.07.2009 р. 100 грн., на загальну суму 186,36 грн. 16 листопада 2015 року, на його довгострокові вимоги, адміністрація установи надала довідку, в якій головний бухгалтер установи вказала, що кошти у вказані періоди були утримані з нього за придбаний товар у крамниці та, що 8 липня 2009 року на його рахунок зарахований поштовий переказ у сумі 100 грн. При цьому, на поставлене в заяві запитання, на підставі чого вони того ж числа утримані установою, в наданій інформації утрималась. Посилається на те, що зазначена у довідці інформація є недостовірною, оскільки в обліковій картці відсутні його підписи про підтвердження обставин щодо отримання чеків та послуг від відповідача. Крім того, в його особовій справі відсутні заяви за червень, липень 2007 року, серпень 2008 року про придбання для нього в крамниці установи товарів, зокрема, немає і розписок про їх отримання та списання сум грошей, зазначених в довідці Роменської ВК-56 від 16.11.2015 р. Також, в його особовій справі відсутня і заява про утримання з нього 100 грн. для повернення поштового переказу за 30.04.2009 р. № 6/0304. Відповідач по справі, надавши йому в довідці від 16 листопада 2015 року недостовірну інформацію, порушив його права, передбачені ст. 5 Закону України « Про інформацію», на отримання достовірної інформації, необхідної для реалізації його прав щодо володіння та користування своїми грошовими коштами. Позовна давність починає свій відлік з 16.11.2015 р, оскільки саме в цей день відповідач надав йому довідку, в якій головний бухгалтер зазначила недостовірну інформацію. Тому просить визнати інформацію, зазначену в довідці Роменської виправної колонії УДПтС України в Сумській області (№56) від 16.11.2015 р. про придбання ним товарів у крамниці установи за червень 2007 р., 25.07.2007 р., 21.08.2008 р. недостовірною; визнати інформацію, зазначену Роменською виправною колонією УДПтС України в Сумській області (№56) в його картці № 12706 по обліку руху особистих грошей і операцій по безготівковому рахунку, про утримання 08.07.2009 р. з нього 100 грн. для повернення поштового переказу за 30.04.2009 р. недостовірною.

Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 07 червня 2016 рок у задоволенні позову ОСОБА_3 до Роменської виправної колонії УДПтС України в Сумській області (№56) про визнання інформації недостовірною - відмовлено.

Вирішено питання щодо судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити його позов. В доводах апеляційної скарги посилається на те, що рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 07 червня 2016 року підлягає скасуванню відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, оскільки недоведено обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими. Вважає, що висновки суду, ґрунтуються не на доказах, а на припущеннях, що є порушенням ч. 4 ст. 60 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, позивача ОСОБА_3, вивчивши матеріали справи і перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 засуджений до довічного позбавлення волі і відбуває покарання в Роменській виправній колонії № 56 Державного департаменту України з виконання покарань в Сумській області.

16 листопада 2015 року Роменською ВК (№ 56) ОСОБА_3 було видано довідку в якій зазначено, що згідно облікових даних його картки по обліку руху особистих коштів були утримані кошти за придбання продуктів харчування та товарів першої необхідності у крамниці установи: в червні 2007 року на суму 18,9 грн., 25.07.2007 р. на суму 31,2 грн., 21.08.2008 р. на суму 36,26 грн., 8 липня 2009 року на депозитний рахунок установи на його прізвище надійшли кошти в сумі 100 грн. (а.с.5)

З картки № 12706 обліку руху особистих коштів та операцій по безготівковому розрахунку ОСОБА_3 вбачається, що картка велась з 24.05.05 до 23.06.11. Згідно картки з ОСОБА_3 утримано 6 липня 2007 року 18,9 грн., 25 липня 2007 року - 31,2 грн., 21 серпня 2008 року 36,26 грн., (в картці вказано ларьок), 8 липня 2009 року 100 грн. В записі від 8 липня 2009 року вказано «за 30.04.09 р. возврат п/пер.». Крім цього в картці маються дані про надходження на рахунок 30 квітня 2009 року 100 грн. грошового переказу № 6/0304. (а. с. 6-7)

Згідно п.2.6. Інструкції про порядок обліку особистих грошей, цінностей і речей спецконтингенту, а також виданого йому речового майна, затвердженої Наказом директора Державного департаменту України з питань виконання покарань від 19.06.1999 року № 69 отоварені чеки зберігаються у бухгалтерії в пакетах один місяць, а потім знищуються за актом.

З акту про вилучення для знищення справ, журналів, що не підлягають зберіганню вбачається, що оправдовуючі документи за квітень 2009 року знищені, як і оправдовуючі документи з 18 січня 2007 року по 30 грудня 2009 року. (а. с. 24-35)

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що в судовому засіданні не здобуто доказів того, що внаслідок поширення інформації, яка викладена в довідці та картці, порушено саме немайнові права ОСОБА_3 Крім того інформація викладена в довідці від 16.11.2015 року та в картці № 12706 по обліку руху особистих грошей і операцій по безготівковому рахунку ОСОБА_3 про утримання 08.07.2009 року з нього 100 грн. для повернення поштового переказу за 30.04.2009 року, є достовірною, протилежного не підтверджено належними і допустимими доказами.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову, так як він є законним і обґрунтованим.

Відповідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Статтею 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною 1 ст. 277 ЦК України передбачено, що фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та/або членів її сімї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Відповідно до розяснень Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», обов'язковою підставою для задоволення позову даної категорії є факт поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Статті 270, 271 ЦК України передбачають, що відповідно до Конституції України, фізична особа має право на життя, право на охорону здоров'я, право на безпечне життя і здоров'я, дозвілля, право на свободу та особисту недоторканість, право на недоторканість особистого і сімейного життя, право на повагу до гідності і честі. Перелік особистих немайнових прав, які встановлені Конституцією України, цим Кодексом та іншими законами, не є вичерпним. Зміст особистого немайнового права становить можливість фізичної особи вільно, на власний розсуд визначати свою поведінку у сфері свого приватного життя.

Проте, інформація викладена в довідці та картці № 12706 по обліку руху особистих грошей і операцій по безготівковому рахунку стосується саме майнових прав ОСОБА_3 та останній в обґрунтування позову стверджує, що зазначені ним грошові кошти були незаконно утримані співробітниками установи. Тобто обставини, якими ОСОБА_3 обґрунтовує свій позов, не свідчать про порушення його особистих немайнових прав, які б підлягали захисту в порядку глави 20 ЦК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 308 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Виходячи з викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позову. Доводи апеляційної скарги не містять підстав для скасування правильного по суті рішення суду, а тому апеляційну скаргу необхідно відхилити.

Ухвалою колегії суддів апеляційного суду від 19 липня 2016 року ОСОБА_3 було відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі.

Враховуючи майновий стан апелянта, а також його клопотання, на підставі ч. 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», колегія суддів вважає за необхідне звільнити ОСОБА_3 від сплати судового збору на користь держави в сумі 606 грн. 32 коп. за апеляційний розгляд справи.

Керуючись ст. ст. 303; 307 ч. 1 п.1; 308; 313-315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 07 червня 2016 року залишити без змін.

Звільнити ОСОБА_3 від сплати судового збору на користь держави в сумі 606 гривень 32 коп. за розгляд справи в апеляційному суді.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді