Справа № 303/3249/15-ц
судді Апеляційного суду Закарпатської області Р.Ю. Кондора
у справі № 303/3249/15-ц (апеляційне провадження № 22-ц/777/844/16)
22 квітня 2016 р. м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області рішенням від 22.04.2016 задовольнив частково апеляцію ОСОБА_1, скасував рішення Мукачівського міськрайонного суду від 14.12.2015 у справі за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_1 до ПАТ КБ «ПриватБанк» про визнання договору іпотеки недійсним і відмовив у позові внаслідок порушення вимог закону щодо суб'єктного складу сторін у справі.
Рішення апеляційного суду, на моє переконання, є правильним і відповідає вимогам закону, оскільки за процесуальної ситуації, що мала місце в справі, можливість задоволення позову виключалася. Поряд із цим, вважаю, що визначення судді-доповідача та колегії суддів у цій справі було проведене в апеляційному суді з порушенням вимог закону, внаслідок чого цей склад суду не мав належних процесуальних підстав для розгляду справи за апеляцією ОСОБА_1 на рішення Мукачівського міськрайонного суду від 14.12.2015.

14.01.2016 було визначено колегію суддів у складі головуючого судді Кондора Р.Ю., суддів Леска В.В. і Готри Т.Ю. для розгляду апеляції ОСОБА_1 на рішення Мукачівського міськрайонного суду від 14.12.2015. Зважаючи на те, що у протоколах передачі судової справи раніше визначеному складу суду, складених відповідно до п. 2.3.48. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26.11.2010 № 30 (у редакції, затвердженій рішенням Ради суддів України від 02.04.2015 № 25 (із наступними змінами)), погодженого наказом ДСА України від 02.04.2015 № 45 (Положення про АСДС), вказано, що підставою для цього є «скарга у тій же справі», справу призначено судді-доповідачу Кондору Р.Ю. і колегії у складі суддів Кондора Р.Ю., Леска В.В. і Готри Т.Ю. на підставі п. 2.3.46. Положення про АСДС, яким установлено, що «у разі надходження апеляційних (касаційних) скарг, які подані в рамках однієї справи, але на різні судові рішення, такі скарги передаються раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу)».

Відповідно до ст. 20 ч. 1 п. 5, ст. 23 ч.ч. 1, 3 ЦПК України, суддя не може брати участі в розгляді справи, якщо було порушено порядок визначення судді для розгляду справи, встановлений ч. 3 ст. 11-1 цього Кодексу, у цьому випадку суддя зобов'язаний заявити самовідвід.

За приписами Положення про АСДС у редакції станом на 14.01.2016:

судова справа - це позовні заяви, скарги, матеріали кримінального провадження, подання та інші передбачені законом процесуальні документи, що подаються до суду і можуть бути предметом судового розгляду, а також судові процесуальні документи, що виготовляються судом (п. 1.2.1. абз. 22);

розподіл судових справ здійснюється в суді в день їх реєстрації (п. 2.3.1.);

автоматизований розподіл справ здійснюється між суддями (колегіями суддів) (п. 2.3.20. абз. 1);

якщо судова справа підлягає розгляду (перегляду) колегією суддів, при автоматизованому розподілі судових справ автоматизованою системою в суді апеляційної інстанцій визначається суддя-доповідач із числа всіх суддів відповідного суду з урахуванням їх спеціалізації (за її наявності); судова справа розглядається колегією суддів, до складу якої входить визначений автоматизованою системою головуючий суддя (суддя-доповідач) (п. 2.3.23. абз. 1);

у разі розгляду судової справи колегією суддів відповідного суду до протоколу та звіту автоматично включаються прізвища суддів, які входять до складу колегії із зазначенням прізвища головуючого судді (судді-доповідача) (п. 2.3.32.).

Випадки, коли розподіл судових справ здійснюється шляхом передачі судової справи раніше визначеному в судовій справі судді (судді-доповідачу), встановлені п.п. 2.3.43.-2.3.47. Положення про АСДС (які, з урахуванням особливостей провадження, стосуються судів усіх інстанцій), при цьому, пунктами 2.3.43.-2.3.45. перераховані конкретні випадки, в яких справи передаються раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу).

За змістом ст. 11-1 ч. 1 п. 1, ч.ч. 2, 3, ст.ст. 292, 296, ст. 297 ч. 1, ст. 298, ст. 303 ч. 1, ст. 303-1, ст. 304 ч. 1, ст.ст. 313, 319, 322 ЦПК України з урахуванням вищенаведених та інших норм Положення про АСДС, при розподілі судових справ повинні дотримуватися правила вірогідності, випадковості визначення судді (колегії суддів); апеляційне провадження в справі здійснюється апеляційним судом внаслідок подачі апеляційної скарги на судове рішення; апеляційне провадження відкривається внаслідок надходження до апеляційного суду апеляційної скарги разом зі справою; справа реєструється в апеляційному суді в порядку, передбаченому ст. 11-1 ч.ч 2, 3 ЦПК України, і передається судді-доповідачу; апеляційним судом розглядається саме апеляційна скарга (справа за апеляційною скаргою), яка має бути розглянута у визначений строк; апеляційне провадження в справі закінчується ухваленням відповідного судового рішення, після чого справа повертається до суду, який її розглянув.

Частина 4 статті 15 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» містить положення про те, що визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи здійснюється автоматизованою системою документообігу суду під час реєстрації відповідних документів, а також в інших випадках визначення складу суду на будь-якій стадії судового процесу, за принципом випадковості та в хронологічному порядку надходження справ.

Тобто, судовою справою в апеляційному суді є справа за апеляційною скаргою на судове рішення (відповідне апеляційне провадження), що відповідає також вимогам п.п. 2.2.4., 2.2.5. Положення про АСДС, п. 2.14. Інструкції з діловодства у місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, Апеляційному суді Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, затвердженої наказом ДСА України від 17.12.2013 № 173 (з наступними змінами), згідно з якими кожній судовій справі надається єдиний унікальний номер, який формується АСДС автоматично в суді першої інстанції та залишається незмінним незалежно від проходження справи в інстанціях, проте, в АСДС також формується номер провадження, який містить індекс, код суду, порядковий номер справи у поточному році, рік реєстрації, інші дані, необхідні для діловодства відповідного суду, а в апеляційній інстанції для судових справ автоматизованою системою формується номер провадження, необхідний для діловодства суду, який містить індекс, код суду, номер справи за порядком у поточному році, рік реєстрації.

Всі дії суддів апеляційного суду в справі, яка перебуває в провадженні (в судовій справі апеляційного суду, в апеляційному провадженні), здійснюються після розподілу справи за конкретною апеляційною скаргою та закінчуються ухваленням відповідного судового рішення в цій справі (в апеляційному провадженні). Це стосується і випадку, передбаченого п. 2.3.46. Положення про АСДС, який у наведеному вище контексті та у взаємозв'язку наведених норм може мати місце тільки в межах такої конкретної судової справи апеляційного суду (апеляційного провадження). Раніше визначеним у судовій справі суддею-доповідачем є той, який був визначений при автоматизованому розподілі конкретної судової справи апеляційного суду (апеляційного провадження).

Застосування п. 2.3.46. Положення про АСДС поза встановленими та наведеними вище правилами порушує порядок визначення судді для розгляду справи, зокрема, правила випадковості визначення судді, оскільки фактично призводить до визначення заздалегідь одного й того самого судді-доповідача у справі з одним унікальним номером щодо апеляційних скарг на будь-які (на всі) ухвалені в ній судові рішення (і ті, що лише можуть бути ухвалені в майбутньому), проте у різних судових справах апеляційного суду (апеляційних провадженнях), що розглядаються внаслідок подання апеляційних скарг на різні судові рішення. Понад те, на відміну від установленого Положенням про АСДС порядку передачі справи раніше визначеному в апеляційному суді судді-доповідачу, підстави для включення до складу колегії й суддів, які раніше брали участь у справі не як доповідачі (члени колегії по розгляду конкретної судової справи апеляційного суду), у порядку передачі справи за правилами «скарги в тій же справі» взагалі не передбачені.

Хоча при такій передачі цивільної судової справи й використовується АСДС, проте, оскільки справа передається заздалегідь визначеному судді та колегії суддів, розподіл справи із дотриманням указаних вище принципів фактично не проводиться.

За цих обставин не враховується, що щоразу при надходженні апеляційної скарги з відповідною справою повинен проводитися новий розподіл справи із дотриманням установлених процесуальним законодавством правил вірогідності, випадковості визначення колегії суддів із урахуванням хронологічного порядку надходження справ, виникає нова судова справа апеляційного суду (за винятком прямо передбачених Положенням про АСДС випадків); розподіл справ у апеляційному суді повинен враховувати особливості провадження в апеляційній інстанції і не може всупереч суті та змісту встановленого законодавством процесуального порядку ставитися в залежність від суто технічної ознаки справи - єдиного незмінного номера справи на всіх стадіях процесу. Розподіл справи не може і не повинен порушувати базові принципи розподілу та заздалегідь «програмувати» склад суду щодо конкретної справи, «прив'язувати» суддю-доповідача, колегію суддів до конкретної справи.

Колегія у складі судді Кондора Р.Ю. (доповідача), суддів Леска В.В. і Готри Т.Ю. ухвалою від 11.09.2015 закінчила апеляційне провадження № 22-ц/777/2280/15 у даній справі за скаргою ОСОБА_1 на ухвалу судді Мукачівського міськрайонного суду від 10.06.2015 про відмову в забезпеченні зазначеного позову.

У подальшому Мукачівський міськрайонний суд ухвалив 14.12.2015 рішення в справі, яке оскаржив ОСОБА_1 і внаслідок подачі цієї скарги у новому апеляційному провадженні № 22-ц/777/844/16 була 14.01.2016 визначена колегія суддів у складі головуючого судді Кондора Р.Ю., суддів Леска В.В. і Готри Т.Ю. для розгляду апеляції ОСОБА_1 на рішення суду як «скарги у тій же справі». Одначе, у зв'язку з подачею апеляції на рішення суду виникла нова судова справа апеляційного суду (нове апеляційне провадження), предметом розгляду в якій є законність рішення суду першої інстанції по суті спору, тому в розумінні цивільного процесуального закону ця справа апеляційного суду не є тією самою справою, що розглядалася у зв'язку з оскарженням ухвали суду про відмову в забезпеченні позову (справа щодо іншого предмету правового регулювання та іншого судового рішення), а подана апеляція вочевидь не є скаргою в тій же справі. Ця нова судова справа апеляційного суду підлягала розподілу із дотриманням установлених процесуальним законодавством правил вірогідності, випадковості визначення колегії суддів із урахуванням хронологічного порядку надходження справ.

Оскільки визначення колегії суддів для розгляду апеляції на рішення суду першої інстанції на підставі п. 2.3.46. Положення про АСДС як «скарги у тій же справі» було проведено з порушенням вимог закону та Положення про АСДС, із мотивів і підстав, наведених вище, я 18.01.2016 заявив самовідвід.

Ухвалою колегії суддів від 21.01.2016 заяву про самовідвід було відхилено, колегія вважала, що розподіл справи на підставі п. 2.3.46. Положення про АСДС як «скарги у тій же справі» проведено без порушення вимог закону та цього Положення.

Тим часом, підстави для самовідводу не відпали. Навпаки, з метою усунення можливості порушень принципів вірогідності, випадковості визначення судді, колегії суддів у хронологічному порядку надходження судових справ апеляційного суду (апеляційних проваджень) Рада суддів України внаслідок, у тому числі, постановки 10.02.2016 безпосередньо перед нею рядом суддів Апеляційного суду Закарпатської області цього питання спеціально рішенням від 03.03.2015 № 21 уточнила та конкретизувала ряд норм Положення про АСДС, зокрема, абз. 2 пп. 2.3.44. п. 2.3., п. 2.3.46. Цим Рада суддів України додатково підтвердила порушення вищевказаних принципів при визначенні судді-доповідача та колегії суддів у справі, а відтак, порушення вимог закону та Положення про АСДС, а після внесення змін до Положення про АСДС хибна практика передачі справ одному й тому ж судді-доповідачу та складу суду прямо суперечить не лише закону, але й конкретним нормам зміненого Положення про АСДС. З 03.03.2016 і в апеляційному суді припинена така практика визначення судді-доповідача та складу суду.

Враховуючи, що підстави для самовідводу продовжували існувати, я відповідно до закону довів ці обставини, враховуючи також їх зміну після відхилення першої заяви про самовідвід, до колегії суддів та учасників процесу і вдруге 22.03.2016 заявив самовідвід з наведених вище підстав.

Попри наведене, ухвалою колегії суддів від 22.03.2016 заяву про самовідвід знову було відхилено, позаяк, на думку колегії, заява необґрунтована, а справу розподілено із дотриманням вимог законодавства та передбачених ним принципів.

Погодитись із таким тлумаченням і вирішенням колегією суддів питання про визначення судді-доповідача та колегії суддів у справі неможливо, оскільки окрім невідповідності дійсному змісту національного законодавства, недотримання наведених вище базових принципів розподілу цивільних судових справ порушує й право особи на справедливий суд у розумінні ст. 6 ч. 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Порушення встановленого законодавством порядку і принципів визначення судді-доповідача та складу суду у справі за апеляційною скаргою має наслідком неправильне в процесуальному розумінні вирішення справи.

Суддя Р.Ю. Кондор