Справа №638/4460/16-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 липня 2016 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
Головуючого судді: РУДНЄВОЇ О.О.
При секретарі: ГРЕБІННИК А.Ю.
Розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення з квартири,-
23.03.2016 року позивач звернувся до суду з позовом, 06.04.2016 року позивач уточнив позовні вимоги, в якому просить: усунути перешкоди у здійсненні ОСОБА_1 права власності, а саме: права володіння, користування, розпорядження належною йому квартирою 164 у будинку 70 по пр. Перемоги у місті Харкові шляхом виселення ОСОБА_2 з квартири.
В судове засідання позивач не зявився, звернувся до суду, через свого представника ОСОБА_3, з заявою про розгляд справи за їх відсутності, зазначивши, що у разі неявки відповідача в судове засідання не заперечує проти постановлення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомив.
Зі згоди позивачів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224 - 226 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного:
Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ОСОБА_1, на підставі договору іпотеки є власником квартири АДРЕСА_1.
Відповідно до положень частини 1 статті 182 ЦК право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.
Право власності на нерухоме майно та його обтяження виникає з моменту його реєстрації у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.
Згідно частини 2 статті 331 ЦК якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту такої реєстрації.
01 березня 2016 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4 було внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідний запис про право приватної власності на обєкт нерухомості квартиру АДРЕСА_1, власником якої зареєстровано ОСОБА_1.
Починаючи з 01 березня 2016 року, у ОСОБА_1 виникло право власності на вказане нерухоме майно, яким він вправі володіти, користуватися та розпоряджатися на власний розсуд.
У зазначеній квартирі зареєстрований та мешкає колишній власник квартири ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Позивач та відповідач не перебувають у родинних стосунках, не ведуть спільного господарства та будь-якого договору найму житлового приміщення з позивачем не укладав, однак відповідач продовжує проживати в належній на теперішній час квартирі позивача.
Положеннями ст. 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Згідно із ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Частиною 1 ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним.
Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його
Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Статтею 41 Конституції україни, ст 1 Першого протоколу Конвенції прозахист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 року, ст.ст. 316,317,319, 321 ЦК України закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь- які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно, гарантуючи захист права власності, Закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.. ст.. 16, 386, 391 ЦК України.
Стаття 379 ЦК України вказує, що житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них.
Глава 28 ЦК України визначає житло об'єктом права приватної власності.
Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Відповідно до ч. 1 1 ст. 156 ЖК України з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користується жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником.
Верховний суд України у своїй постанові від 05 листопада 2014 року дійшов висновку про те, що право членів сімї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сімї якого вони є; із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сімї.У звязку з чим необхідно виходити з того, що право членів сім'ї власника будинку на обєкт власності є похідним від прав самого власника, а тому припиняється у звязку з переходом останнього до іншої особи.
Дослідивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі.
Керуючись ст.ст.10,11,60,81,88,209,212,214,215,224-226 ЦПК України, ст.41 Конституції України, ст.ст.16,319,328,321, 379,391 Цивільного Кодексу України, 51 ЖК України, -
СУД В И Р І Ш И В:
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення з квартири задовольнити.
Усунути перешкоди у здійсненні ОСОБА_1 права власності, а саме: права володіння, користування, розпорядження належною йому квартирою 164 у будинку 70 по пр Перемоги у м. Харкові шляхом виселення ОСОБА_2 з квартири 164 у будинку 70 по пр Перемоги у м. Харкові.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий, суддя О.О. Руднєва