Справа № 760/9363/16-ц
Провадження № 2/760/4233/16
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

01 серпня 2016 року м. Київ

Суддя Солом'янського районного суду м. Києва Шевченко Л. В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру», про стягнення заборгованості із заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку, середнього заробітку за час затримки виплат при звільненні, вихідної допомоги та компенсації втрати частини грошових доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати,

в с т а н о в и в:

24.05.2016 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ДП «Центр державного земельного кадастру», про стягнення заборгованості із заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку, середнього заробітку за час затримки виплат при звільненні, вихідної допомоги та компенсації втрати частини грошових доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати.

Ухвалою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 27.05.2016 зазначена позовна заява залишена без руху з підстав її невідповідності вимогам, встановленим статтею 119 ЦПК.

Відповідно до частини шостої статті 119 ЦПК до позовної заяви, що подається у випадках, визначених частиною третьою статті 118 цього Кодексу, мають бути додані копії ухвали про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу або ухвали про скасування судового наказу.

Частина третя статті 118 ЦПК передбачає, що «позовна заява щодо вимог, визначених у частині першій статті 96 цього Кодексу, може бути подана тільки в разі відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу або скасування його судом».

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 96 ЦПК судовий наказ може бути видано, у разі якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати.

Таким чином, особа, яка заявляє таку вимогу, не може звернутися за вирішенням спору в позовному провадженні без попереднього вирішення судом питання щодо видачі судового наказу.

З матеріалів позовної заяви випливає, що розмір заборгованості, яку відповідач просить стягнути по заробітній платі за 2013 рік у розмірі 1 176,56 грн. та розмір заборгованості по заробітній платі за 2015 рік, компенсації за невикористану частину основної щорічної відпустки та вихідної допомоги, у зв'язку із звільненням із займаної посади у розмірі 16 357,99 грн. підтверджується довідкою ДП «Центр державного земельного кадастру» виробнича філія «Вінницька картографічна фабрика» № 133 від 20.04.2016.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у свої постанові № 14 від 23.12.2011 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» роз'яснив, що «якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати (пункт 1 частини першої статті 96 ЦПК), судовий наказ може бути видано не лише на суму заборгованості із заробітної плати, а й на суму компенсації за порушення строків її виплати, оскільки вона входить до структури заробітної плати…..» (пункт 12).

Отже, вимога про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнення також може бути заявлена в порядку наказного провадження.

Зі змісту позовної заяви випливає, що позивач заявляє вимоги про стягнення заборгованості із заробітної плати, а також сум компенсації за порушення строків її виплат, однак не надав суду доказів того, що йому було відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказу або скасовано судовий наказ.

Таким чином, позивачу належить додати копії ухвали про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу або ухвали про скасування судового наказу.

Ухвалою від 27.05.2016 про залишення позовної заяви без руху позивачу було запропоновано усунути недоліки шляхом подання копії ухвали про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу або ухвали про скасування судового наказу.

Строк для усунення недоліків був встановлений - три дні з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Копія ухвали про залишення позовної заяви без руху від 27.05.2016 року направлялась позивачу в порядку передбаченому для направлення судових повісток.

Згідно з частиною п'ятою статті 74 ЦПК судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі.

Відповідно до абзацу 5 частини п'ятої статті 74 ЦПК у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

З матеріалів справи випливає, що позивач за адресою, зазначеною в позовній заяві, повідомлення не отримує, оскільки конверт був повернутий на адресу суду без вручення адресату.

Відповідно до частини першої статті 77 ЦПК сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

З матеріалів справи випливає, копія ухвали про залишення позовної заяви без руху від 27.05.2016 направлялась позивачу на адресу, яка зазначена ним в позовній заяві, а саме: АДРЕСА_1.

Однак конверт, в якому була направлена копія ухвали про залишення позовної заяви без руху від 27.05.2016, повернутий без вручення адресату.

Іншої адреси, за якою позивачу можливо було б направити копію ухвали про залишення позовної заяви без руху від 27.05.2016, позивач суду не надав.

З травня 2016 року до суду позивач жодного разу не з`являвся, справою не цікавився, копію ухвали не отримує.

Враховуючи вищезазначене, позивач був належним чином повідомлений про постановлення ухвали про залишення позовної заяви без руху від 27.05.2016 та мав можливість виконати її вимоги та усунути недоліки своєї позовної заяви.

Станом на день постановлення цієї ухвали позивач недоліки позовної заяви не усунув.

Частина друга статті 121 ЦПК передбачає «якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві».

Таким чином, позовну заяву належить визнати неподаною та повернути позивачу.

Керуючись статтями 119, 121 ЦПК, суддя

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру», про стягнення заборгованості із заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку, середнього заробітку за час затримки виплат при звільненні, вихідної допомоги та компенсації втрати частини грошових доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплатив вважати неподаною та повернути позивачеві.

Роз'яснити, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва через Солом'янський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Л. В. Шевченко