АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 683/691/16-ц
Провадження № 22-ц/792/1485/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2016 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої судді Спірідонової Т.В.,

суддів Купельського А.В., Фанди В.П.,

секретар Лапко Ю.В.,

за участю: представника апелянта ОСОБА_1,

третьої особи ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 01 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до приватного нотаріуса Старокостянтинівського районного нотаріального округу ОСОБА_4, третя особа ОСОБА_2 про захист особистого немайнового права,

встановив:

У березні 2016 року ОСОБА_3 з позовом та просила визнати приймання, зберігання та поширення анонімного звернення, яке приватний нотаріус Старокостянтинівського районного нотаріального округу ОСОБА_4 у відповіді на звернення ОСОБА_3 від 22 вересня 2015 року №137/01-16 назвала «заявою ОСОБА_3, ОСОБА_2, на 1 арк., в 1 прим.» таким, що оформлене без дотримання вимог Закону, що тягне повернення цього звернення заявнику та зобов'язати приватного нотаріуса Старокостянтинівського районного нотаріального округу ОСОБА_4 повернути заявнику анонімне звернення, яке приватний нотаріус Старокостянтинівського районного нотаріального округу ОСОБА_4 у відповіді на звернення ОСОБА_3 від 22 вересня 2015 року №137/01-16 назвала «заявою ОСОБА_3. ОСОБА_2, на 1 арк., в 1 прим.» та не використовувати з метою порушення її немайнових та майнових прав.

В обґрунтування позовних вимог вказала, що 03 вересня 2015 року їй стало відомо про наявність заяви, написаної від її імені щодо надання згоди на укладення договору дарування її чоловіком ОСОБА_5 від 23 жовтня 2008 року. На письмовий запит до приватного нотаріуса ОСОБА_4 з приводу зазначеної заяви, вона отримала відповідь №137/01-16 від 22 вересня 2015 року до якої було додано завірену копію цієї заяви, яка була написана від її, ОСОБА_6, імені без зазначення дати підписання та прізвища особи, яка її ________________________________________________________________________________

Головуюча в першій інстанції ОСОБА_7

Доповідач Спірідонова Т.В. Категорія 59

підписала. Крім того, зазначена заява не містила відомостей про її реєстрацію нотаріусом як вхідної кореспонденції або ж як звернення громадян. При цьому, у своїй відповіді нотаріус назвала цю заяву «заявою ОСОБА_3. ОСОБА_2, на 1 арк., в 1 прим.». Також зазначає, що вказана заява оформлена без дотримання вимог ст.5 Закону України «Про звернення громадян», оскільки у ній не зазначено місця проживання заявника, не викладено суті заяви, прохання чи вимоги, вона не підписана заявником та не містить дати, а тому є анонімним зверненням, яке приватний нотаріус не мала права приймати та вчиняти з ним будь-які дії, а повинна була повернути заявнику. Крім того, у своїй відповіді нотаріус вказала, що проект цієї заяви був підготовлений нею. А це означає, що анонімна заява нею, ОСОБА_3, не подавалась, нотаріусом у встановленому законом порядку не приймалась і не реєструвалась, а тому нотаріус не мала права поширювати цю заяву, в тому числі надавати її суду.

Рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 01 червня 2016 року в задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 не погоджується з рішенням суду, просить його скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позов в повному обсязі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права. Вказала, що судом не було досліджено оспорювану заяву. В матеріалах справи відсутні докази, що підпис на заяві належить саме апелянту ОСОБА_3 Звертає увагу на те, що на заяві, яка написана від її імені, не засвідчено справжність її підпису.

Представник апелянта ОСОБА_3- ОСОБА_8 апеляційну скаргу підтримав.

Апелянт ОСОБА_3 повідомлена належним чином про час і місце слухання справи, у судове засідання не зявилася.

Відповідач приватний нотаріус Старокостянтинівського районного нотаріального округу ОСОБА_4 повідомлена належним чином про час і місце слухання справи, у судове засідання не зявилася.

Третя особа без самостійних вимог ОСОБА_2 вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Заслухавши учасників процесу та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом вірно зясовані фактичні обставини справи та дана їм належна оцінка, а його висновки підтверджуються матеріалами справи і ґрунтуються на нормах діючого законодавства.

Встановлено, що 12 вересня 2015 року ОСОБА_3 звернулась до приватного нотаріуса Старокостянтинівського районного нотаріального округу ОСОБА_4 із письмовою заявою про надання їй інформації щодо посвідчення договору дарування будинковолодіння по вул. Щорса,40/2 в м. Старокостянтинові Хмельницької області, який було укладено 23 жовтня 2008 року між її чоловіком ОСОБА_5 та сином ОСОБА_9В, та щодо наявності її згоди, як другого з подружжя, на укладення ОСОБА_5 цього договору дарування.

На вищезазначене звернення приватний нотаріус ОСОБА_4 надала ОСОБА_3 письмову відповідь за № 137/01-16 від 22 вересня 2015 року, у якій розяснила, що зміст договору дарування, на укладення якого надавалась згода, та юридичні наслідки його укладення ОСОБА_3 були нею розяснені до підписання заяви ОСОБА_3 При цьому, нотаріус вказала, що проект заяви про надання згоди на укладення договору дарування був підготовлений нею й справжність підпису ОСОБА_3 на цій згоді вона засвідчила 23 жовтня 2008 року за реєстровим №4574. До відповіді нотаріус додала копію заяви ОСОБА_3, ОСОБА_5 на 1 арк., в 1 прим.

Вищезазначена заява була предметом дослідження при судовому розгляді цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_9 про визнання недійсним правочину вчиненого під впливом обману.

Так, рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 26 лютого 2014 року, залишеним без змін ухвалами апеляційного суду Хмельницької області від 29 квітня 2014 року та від 13 жовтня 2015 року за апеляційними скаргами ОСОБА_5 та ОСОБА_3 відповідно, встановлено, що 23 жовтня 2008 року ОСОБА_5 подарував квартиру №2 з господарськими будівлями та земельну ділянку площею 0,588 га, які розташовані по вул. Щорса, 40/2 в м. Старокостянтинові, Хмельницької області, своєму сину ОСОБА_9 Договір посвідчений приватним нотаріусом Старокостянтинівського районного нотаріального округу ОСОБА_4 У власноручній заяві ОСОБА_5, написаній на імя приватного нотаріуса ОСОБА_4, зазначено, що йому нотаріусом роз'яснено зміст договору довічного утримання, спадкового договору, договору дарування, і він бажає укласти саме договір дарування вищезазначеного нерухомого майна. На вказаній заяві від 23 жовтня 2008 року також є власноручний запис дружини дарувальника ОСОБА_3, що вона не заперечує проти укладення її чоловіком ОСОБА_5 такого договору дарування та надає згоду на укладення договору дарування.

Відповідно до положень ч. 3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Оцінивши наявні у справі докази суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що заява ОСОБА_5 та ОСОБА_3 від 23 жовтня 2008 року, яка адресована приватному нотаріусу ОСОБА_10, є письмовою згодою ОСОБА_3, як другого з подружжя, на укладення її чоловіком договору дарування придбаного за час перебування у шлюбі нерухомого майна. Необхідність отримання нотаріусом такої згоди було передбачено п.44 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №20/5 від 03.03.2004 року, в редакції, що діяла на дату укладення договору дарування.

Посилання апелянта на те, що судом не було досліджено оспорювану заяву є безпідставними, оскільки в матеріалах справи є належним чином засвідчена копія заяви ОСОБА_3, адресована приватному нотаріусу ОСОБА_10

Не заслуговують на увагу посилання апелянта на те, що спірна заява є анонімною і повинна була бути повернута нотаріусом відповідно до Закону України «Про звернення громадян».

Відповідно до ст.3 Закону України «Про звернення громадян» під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Пропозиція (зауваження) - звернення громадян, де висловлюються порада, рекомендація щодо діяльності органів державної влади і місцевого самоврядування, депутатів усіх рівнів, посадових осіб, а також висловлюються думки щодо врегулювання суспільних відносин та умов життя громадян, вдосконалення правової основи державного і громадського життя, соціально- культурної та інших сфер діяльності держави і суспільства.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів

місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, посадових осіб.

Частиною 1 статті 8 Закону України «Про звернення громадян» передбачено, що письмове звернення без зазначення місця проживання, не підписане автором (авторами), а також таке, з якого неможливо встановити авторство, визнається анонімним і розгляду не підлягає.

Як вбачається з матеріалів справи, заява від 23 жовтня 2008 року не є анонімною, оскільки заява містить імена заявників та їх підписи, а тому суд обґрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог про зобовязання приватного нотаріуса повернути цю заяву заявнику.

Відповідно до положень ст.8 Закону України «Про нотаріат» нотаріус зобовязаний надати довідки про вчинені нотаріальні дії та інші документи протягом десяти робочих днів на обґрунтовану письмову вимогу суду, прокуратури, органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування у зв'язку з кримінальним провадженням, цивільними, господарськими, адміністративними справами, справами про адміністративні правопорушення, що знаходяться в провадженні цих органів, з обов'язковим зазначенням номера справи та прикладенням гербової печатки відповідного органу.

Отже, посилання апелянта на те, що нотаріус безпідставно поширила заяву та надала її в матеріали цивільної справи не заслуговують на увагу, оскільки обов'язок надати документи на вимогу суду, покладено на нотаріуса Законом.

Посилання апелянта на те, що їй не належить підпис на заяві, суд не приймає до уваги, оскільки вказані обставини можуть бути предметом судового розгляду у разі оспорювання укладеного договору.

Доводи апеляційної скарги про те, що підпис на заяві на засвідчено нотаріально не спростовує висновків суду про те, що заява не є анонімною.

Оцінивши в сукупності надані докази, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що заява ОСОБА_3 від 23 жовтня 2008 року, яка адресована приватному нотаріусу ОСОБА_10, є письмовою згодою ОСОБА_3, як другого з подружжя, на укладення її чоловіком договору дарування придбаного за час перебування у шлюбі нерухомого майна, а тому не може вважатися анонімним зверненням.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 01 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча: /підпис/ ОСОБА_11

Судді: /підпис/ ОСОБА_12

/підпис/ ОСОБА_13

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду Т.В.Спірідонова