У х в а л а

іменем україни

07 вересня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Кафідової О.В., Колодійчука В.М., Фаловської І.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою представника ОСОБА_5 - ОСОБА_7 - на заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 18 червня 2014 року та рішення апеляційного суду Одеської області від 23 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2014 року Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСиббанк») звернулось до суду з указаним позовом, у якому просило стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на свою користь заборгованість за кредитним договором від 11 квітня 2008 року в розмірі 44 347,62 доларів США з яких: 35 472,63 доларів США - кредитна заборгованість; 7 482,28 доларів США. - заборгованість за процентами; 859,69 доларів США - пеня за прострочення сплати кредиту; 533,02 доларів США - пеня за прострочення сплати процентів.

Крім того, позивач просив стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_4 та ОСОБА_6 на свою користь заборгованість за кредитним договором від 11 квітня 2008 року в розмірі 44 347,62 доларів США з яких: 35 472,63 доларів США - кредитна заборгованість; 7 482,28 доларів США. - заборгованість за процентами; 859,69 доларів США - пеня за прострочення сплати кредиту; 533,02 доларів США - пеня за прострочення сплати процентів.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначало, що 11 квітня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_4 було укладено договір про надання споживчого кредиту, за умовами якого останній отримав кредит в іноземній валюті в сумі 47 000 доларів США, на термін до 11 квітня 2018 року.

З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов'язань ОСОБА_4 за вищевказаним кредитним договором, цього ж дня, між банком та ОСОБА_5, а також між банком та ОСОБА_6 було укладено договори поруки.

У зав'язку із невиконанням ОСОБА_4 взятих на себе зобов'язань за вищевказаним кредитним договором, у останнього утворилась заборгованість у розмірі 44 347,62 доларів США, яку позивач просив стягнути солідарно зі ОСОБА_4 та ОСОБА_5, а також зі ОСОБА_4 та ОСОБА_6 на свою користь.

Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 18 червня 2014 року позов задоволено.

Стягнуто солідарно зі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором від 11 квітня 2008 року в розмірі 44 347,62 доларів США, еквівалент суми у національній валюті - 524 525 грн 46 коп.

Стягнуто солідарно зі ОСОБА_4 та ОСОБА_6 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором від 11 квітня 2008 року в розмірі 44 347,62 доларів США, еквівалент суми у національній валюті - 524 525 грн 46 коп.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 23 травня 2016 року заочне рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Стягнуто солідарно зі ОСОБА_4 та ОСОБА_5, а також стягнуто солідарно зі ОСОБА_4 та ОСОБА_6 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором від 11 квітня 2008 року у розмірі 42 954,91 доларів США, еквівалент суми у національній валюті 367 401 грн 93 коп.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_5 - ОСОБА_7 просить скасувати заочне рішення суду першої та рішення суду апеляційної інстанцій, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанцій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_4 своїх зобов'язань за вищевказаним кредитним договором, забезпечених договорами поруки, не виконав, а отже наявні правові підстави для солідарного стягнення зазначеної заборгованості з боржника та окремо з кожного поручителя на користь банку.

Скасовуючи заочне рішення районного суду та ухвалюючи нове рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд апеляційної інстанції правильно виходив з того, що ухвала апеляційного суду Одеської області від 24 березня 2016 року про витребування у позивача розрахунку пені, нарахованої на вищевказану кредитну заборгованість, останнім не виконана.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що позовні вимоги в частині стягнення пені за прострочення сплати кредиту та пені за прострочення сплати відсотків за користування кредитом є недоведеними та задоволенню не підлягають.

Крім того, суд апеляційної інстанції правильно відхилив доводи відповідачів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 стосовно того, що договори поруки ними не підписувались, оскільки з пояснень наданих відповідачем ОСОБА_5, вбачається, що її чоловік ОСОБА_4 дійсно укладав з ПАТ «УкрСиббанк» у квітні 2008 року два кредитних договори, проте всім займався останній, вона лише підписувала договори, які він приносив. Отримані кредити не повернуті.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Враховуючи наведене та керуючись положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити рішення апеляційного суду без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_5 - ОСОБА_7 - відхилити.

Рішення апеляційного суду Одеської області від 23 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Кафідова

В.М. Колодійчук

І.М. Фаловська