Справа № 686/4595/16-ц
УХВАЛА

Іменем України

12 липня 2016 року Хмельницький міськрайонний суд в складі:

головуючого судді Стефанишина С.Л.,

при секретарі судового засідання Ніколайчук А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Хмельницькому матеріали скарги ОСОБА_1 про визнання неправомірними дій державного виконавця,-

в с т а н о в и в:

В поданій до суду скарзі скаржник, ОСОБА_1 просить визнати прилюдні торги на 1 / 4 (одну четверту) частки квартири АДРЕСА_1 недійсними та повернути розгляд продажу вищевказаної квартири у первісний стан.

В обгрунтування своєї скарги посилається на те, що в кінці січня 2015 року ОСОБА_1, стало відомо про реалізацію на електронних торгах Сетам 1 / 4 (одної четвертої) частки квартири АДРЕСА_1, яка на праві приватної спільної сумісної власності належить чоловікові ОСОБА_2, скаржниці ОСОБА_1, внукові ОСОБА_3 та дочці ОСОБА_4 в рівних частках кожному.

Державний виконавець Задорожна А.М. ні в якій формі не повідомила співвласників про оцінку 1 / 4 (одної четвертої), дати та час проведення електронних торгів вищевказаної квартири, тим самим позбавила співвласників можливості захистити свої права та законні інтереси, чим не надала викупити дану частину квартири по ринковій ціні визначеної субєктом оціночної діяльності згідно ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження».

В судове засідання скаржник не з`явилася, однак надала суду заяву, в якій просить розгляд скарги проводити без участі, подану скаргу підтримує, та просить її задовольнити.

Державний виконавець Другого МВ ДВС ХМРУЮ у судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про час та місце судового розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку.

Дослідивши письмові докази по справі та матеріали виконавчого провадження, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до частини п'ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи в кінці січня 2015 року ОСОБА_1, стало відомо про реалізацію на електронних торгах Сетам 1 / 4 (одної четвертої) частки квартири АДРЕСА_1, яка на праві приватної спільної сумісної власності належить чоловікові ОСОБА_2, скаржниці ОСОБА_1, внукові ОСОБА_3 та дочці ОСОБА_4 в рівних частках кожному.

Боржник ОСОБА_4 проживає та прописана за вищевказаною адресою з 2007 року.

На момент накладення арешту 1 / 4 (одну четверту) частки квартири АДРЕСА_1 у державного виконавця другого міського відділу ДВС Хмельницького міськрайонного управління юстиції ОСОБА_5 знаходились документи по виконанню в/м № 4661 від 27.07.2012 року приватного нотаріуса ОСОБА_6, які повинні були предявленні протягом року, відповідно до ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження», а опис проводився в березні 2014 року. З описом співвласники ОСОБА_1 та онук ОСОБА_3 не були ознайомлені, тим самим грубо порушивши конституційні права оскільки ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_3 та ОСОБА_8 володіють цим майном на праві приватної спільної сумісної власності.

Державний виконавець Задорожна А.М. ні в якій формі не повідомила співвласників про оцінку 1 / 4 (одної четвертої), дати та час проведення електронних торгів Сетам вищевказаної квартири, тим самим позбавила співвласників можливості захистити свої права та законні інтереси, чим не надала викупити дану частину квартири по ринковій ціні визначеної субєктом оціночної діяльності згідно ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 383 ЦПК України, ч. 1 ст. 12, ч.4 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» право на оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК України, мають лише сторони виконавчого провадження, якщо вважають, що порушено їх права чи свободи.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» за скаргами стягувача чи боржника на дії державного виконавця, пов`язані з арештом і вилученням майна та визначенням вартості й оцінки цього майна, суд перевіряє відповідність цих дій положенням статей 57,58 Закону України про виконавче провадження. При цьому судам необхідно врахувати, що визначення вартості майна боржника проводиться самим державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості, крім випадків, коли застосовуються оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден. При складності визначення вартості майна (окремих предметів) чи наявності у боржника або стягувача заперечень проти передачі арештованого майна боржника для реалізації за ціною, визначеною державним виконавцем, до участі у виконавчому провадженні і проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден залучається субєкт оціночної діяльності - субєкт господарювання, який проводить свою діяльність відповідно до Закону України від 12 липня 2001 року № 2658-ІІІ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». При цьому суди мають врахувати, що субєкт оціночної діяльності є учасником виконавчого провадження, а не посадовою особою державної виконавчої служби і його звіт про оцінку майна є результатом практичної діяльності фахівця-оцінювача, а не актом державного органу. Такі вимоги сторони виконавчого провадження розглядаються не у позовному провадженні, а як оскарження рішення державного виконавця про оцінку майна в процесуальному порядку, передбаченому розділом VІІ ЦПК, оскільки є процесуальною дією державного виконавця незалежно від того, яка конкретно особа (сам державний виконавець, залучений ним субєкт оціночної діяльності чи особа, яка рецензувала звіт про оцінку майна) здійснювала відповідні дії, так як виконавчо-процесуальні відносини виникли між сторонами виконавчого провадження та державним виконавцем і між державним виконавцем та субєктом оціночної діяльності.

Скаржник просить визнати прилюдні торги на 1 / 4 (одну четверту) частки квартири АДРЕСА_1 недійсними та повернути розгляд продажу вищевказаної квартири у первісний стан.

Розглядаючи скарги на дії державного виконавця, повязані з реалізацією арештованого майна, суд повинен перевірити їх відповідність як положенням ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження», так і прийнятим відповідно до цього Закону нормативно-правовим актам, зокрема: Тимчасовому положенню про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року № 68/5 (з наступними змінами), зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 2 листопада 1999 року за № 745/4038; Порядку реалізації арештованого майна, затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 15 липня 1999 року № 42/5 (з наступними змінами), зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 19 липня 1999 року за № 480/3773, «Інструкцію про проведення виконавчих дій», затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 74/5 від 15.12.1999 року, на які посилається скаржник в своїй скарзі і які втратили чинність відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 22.12.2015 року за № 2710/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23 грудня 2015 року за № 1620/28065 «Про реалізацію арештованого майна шляхом проведення електронних торгів».

Щодо вимоги скаржника про визнання недійсними торгів, щодо предмета нерухомого майна, зазначеного вище, то відчуження майна з прилюдних торгів відноситься до угод з купівлі-продажу, відповідно до ч. ч. 1 - 3, 6ст. 203 ЦК Українита ч. 1ст. 205 ЦК України така угода може визнаватися недійсною у судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення встановлених законом вимог.

Приписами ст. 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. ч. 1 - 3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу.

В п.18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» зазначається, зокрема, що спір про визнання недійсним аукціону (прилюдних торгів) або визнання його таким, що не відбувся, проведеного спеціалізованою організацією щодо реалізації майна, на яке було накладено арешт за виконавчим документом, вирішується судом у порядку цивільного судочинства, якщо однією з його сторін є фізична особа, з додержанням правил виключної підсудності (стаття 114 ЦПК). При цьому справа розглядається у позовному провадженні, а не в порядку розгляду скарги на дії державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

З наведених підстав скарга не підлягає задоволенню, оскільки скаржником не доведено, що саме діями державного виконавця були порушенні встановлені законодавством правила чи порядок проведення прилюдних торгів.

З наведених підстав суд прийшов до висновку, що доводи скарги є необґрунтованими, суд відмовляє в її задоволенні.

Керуючись ст.ст.383-388 ЦПК України,суд,-

у х в а л и в:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 про визнання неправомірними дій державного виконавця - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`яти днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: С. Стефанишин