Номер провадження: 22-ц/785/2113/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Гайворонський С. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.04.2016 року м. Одеса

Судова колегія судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Гайворонського С.П.

суддів Сегеди С.М.

ОСОБА_2

при секретарі Железнові В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, Молодіжненської сільської ради Овідіопольського району Одеської області про визнання незаконними рішень Молодіжненської сільської ради, припинення права власності на частку у спільному майні, виділ в натурі частки із спільного майна, визначення порядку користування земельною ділянкою за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 18 березня 2014 року,

встановила:

У березні 2008 року ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_6, Молодіжненської сільської ради Овідіопольського району, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що йому на підставі договору дарування від 25 травня 1991 року належить 48/100 жилого будинку №1 по вул. Південна в с.Молодіжне Овідіопольського району Одеської області, відповідачці ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу від 4 квітня 1974 року належить 1/2 цього будинку, а відповідачці ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право на спадщину належить 2/100 будинку. Посилаючись на те, що частка ОСОБА_5 у праві власності на житловий будинок є незначною, реально в натурі не може бути виділена, позивач просив припинити право власності ОСОБА_5 на 2/100 частин житлового будинку, визнати за ним право власності на цю частину житлового будинку.

Крім того, зазначав, що у них з ОСОБА_4 виникають спори щодо користування будинковолодінням, господарськими будівлями і земельною ділянкою та просив поділити в натурі між ним та ОСОБА_4 будинок і господарські будівлі відповідно до 1/2 частини кожного та встановити порядок користування присадибною ділянкою.

Позивач просив визнати незаконними та скасувати рішення виконкому Молодіжненеської сільської ради Овідіопольського району Одеської області від 13 січня 1994 року №5 в частині передачі ОСОБА_4 безкоштовно у приватну власність для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель та споруд земельну ділянку площею 0,096 га по вул. Південна, 1 в с. Молодіжне Овідіопольського району Одеської області та рішення від 29 травня 1997 року №70 про передачу йому (позивачу) безкоштовно у приватну власність для будівництва та обслуговування жилого будинку земельну ділянку площею 0,07 га, визначити порядок користування земельною ділянкою.

В обґрунтування позовних вимог у цій частині позивач зазначав, що до 1994 року за будинком рахувалася земельна ділянка площею 0,1716 га. Відповідачці ОСОБА_4 у 1994 році із земельної ділянки 0,16га передано у власність 0,096 га, а йому у 1997 році із земельної ділянки 0,16 га передано 0,07га. Вищезазначені рішення виконавчого комітету Молодіжненської сільської ради Овідіопольського району Одеської області прийняті з перевищенням компетенції та суперечать положенням ст. 42 Земельного Кодексу України в редакції Закону 1991 року, без врахування розміру часток співвласників у праві власності на житловий будинок, без визначення меж кожної із цих ділянок, а тому є незаконними.

В судовому засіданні:

- позивач свої вимоги підтримав;

- відповідач ОСОБА_4 позов не визнала;

- відповідач ОСОБА_5 позов визнала.

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 18 березня 2014 року позов задоволено частково.

Припинено право власності ОСОБА_5 на 2/100 частин житлового будинку з господарськими будівлями, що розташований за адресою Одеська область Овідіопольський район с. Молодіжне, вул.Південна, 1.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на вказану частину житлового будинку з господарськими будівлями.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 22 жовтня 2014 року змінено рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 18 березня 2014 року та ухвалено нове рішення про задоволення позову про визнання незаконними рішень Мололіжненської сільської ради, про виділ в натурі частки із спільного майна , визначення порядку користування земельною ділянкою.

Визнано недійсним та скасовано рішення виконавчого комітету Молодіжненської сільської ради № 5 від 13 січня 1994 року в частині передачі у власність ОСОБА_4 земельної ділянки, площею 0,096 га, яка розташована за адресою: Одеська область Овідіопольський район c. Молодіжне вул. Південна, 1.

Визнано недійсним та скасовано рішення виконавчого комітету Молодіжненської сільської ради № 70 від 29 травня 1997 року в частині передачі у власність ОСОБА_3 земельної ділянки, площею 0,07 га, яка розташована за адресою: Одеська область Овідіопольський район с. Молодіжне вул. Південна, 1.

Виділено ОСОБА_3 у власність та користування відповідно до висновку № 144/2008 судової будівельнотехнічної експертизи від 14 липня 2008 року приміщення житлового будинку літ. «А», що розташований за адресою Одеська область Овідіопольський район с. Молодіжне вул. Південна, 1, загальною площею 44,11 кв.м, що складається з приміщення 1-1 веранда, площею 10 кв.м, приміщення 1-2 житлова, площею 17,5 кв.м, приміщення 3-1, житлова, площею 12,21 кв.м, приміщення І коридор, площею 4,4 кв.м, господарські будівлі та споруди вбиральня літ «Д», навіс літ «И», гараж під літ «В».

Виділено ОСОБА_4 у власність та користування приміщення житлового будинку літ. «А», що розташований за адресою Одеська область Овідіопольський район с. Молодіжне вул. Південна, 1, загальною площею 43,58 кв.м, що складається з приміщення 2-4, житлова, площа 8,6 кв.м, приміщення 2-5, житлова, площею 16,7 кв.м, приміщення II веранда, площею 2,0 кв.м, приміщення III веранда, площею 7,4 кв.м, приміщення IV кухня, площею 8,88 кв.м та господарські споруди сарай під літ. «Е», літню кухню літ «Ж», навіс літ. «К», сарай літ «Л». Стягнуто з ОСОБА_4 на користь позивача ОСОБА_3 грошову компенсацію за недостающі площі господарських споруд у розмірі 1 664 грн.

Встановлено земельні сервітути по відношенню до території земельної ділянки співвласника ? частини ОСОБА_3 на відстані 1 м від житлового будинку літ. «А», площею 3,3 кв.м, виділено співвласнику ? частини ОСОБА_4 20,11 кв.м для обслуговування приміщень житлового будинку літ. «А».

Встановлено ОСОБА_3 межі порядку користування земельною ділянкою, що визначено на малюнку № 11 на стр. 90 висновку № 144/2008 судової будівельнотехнічної експертизи від 14 липня 2008 року, від точки 12 від кута паркану зі сторони вул. Південна по прямій лінії на відстані 13,41 м по межі паркану зі сторони дороги до точки 1, з наступним поворотом вправо по прямій лінії на відстані 1,21 м до точки 11; від указаної точки по прямій лінії на відстані 3,44 м по зовнішній стіні житлового будинку літ «А» до точки 10; з наступним поворотом вліво по прямій лінії на відстані 5,1 м по внутрішній стіні житлового будинку літ «А», що розподіляє приміщення: 2-5 житлова, площею 16,7 кв.м, що знаходяться в користуванні співвласника ? частини ОСОБА_4 від приміщення 3-1 житлова, площею 12,21 кв.м, що знаходиться в користуванні ОСОБА_3 з 48/100 частками до точки 9; з наступним поворотом вліво по прямій лінії на відстані 7,24 м по зовнішній стіні житлового будинку літ «А» до точки 8; з наступним поворотом вліво по прямій лінії на відстані 0,90 м по зовнішній стіні житлового будинку літ «А» до точки 7; з наступним поворотом вправо по прямій лінії на відстані 10,97 м до точки 6-2; з наступним поворотом вліво по прямій лінії на відстані 0,21 м до точки 6-1 з наступним поворотом вправо по прямій лінії на відстані 44,76 м до точки 6; з наступним поворотом вправо по прямій лінії на відстані 9,84 м до точки 16; з наступним поворотом вправо по прямій лінії на відстані 49,54 м. по межі паркану до точки 15; з наступним поворотом вправо по прямій лінії на відстані 1,89 м по межі паркану до точки 14; з наступним поворотом вліво по прямій лінії на відстані 28,26 м по межі паркану до точки 13; з наступним поворотом вправо по прямій лінії на відстані 18,54 м по межі паркану зі сторони вул. Південна до першочергової точки відліку точки 12.

Встановлено ОСОБА_4 межі порядку користування земельною ділянкою, що визначено на малюнку № 11 на стор. 90 висновку № 144/2008 судової будівельнотехнічної експертизи від 14 липня 2008 року, від точки 1 по прямій лінії на відстані 19,57 м по межі паркану зі сторони дороги до точки 2; з наступним поворотом вліво по прямій лінії на відстані 4,6 м по межі паркану зі сторони дороги до точки 3; з наступним поворотом вправо по прямій лінії на відстані 46,58 м по межі паркану зі сторони дороги до точки 4; з наступним поворотом вправо по прямій лінії на відстані 12,1 м по межі паркану до точки 5; з наступним поворотом вправо по прямій лінії на відстані 3,9 м по межі паркану до точки 6; з наступним поворотом вправо по прямій лінії на відстані 44,76 м до точки 6-1; з наступним поворотом вправо по прямій лінії на відстані 0,21 м до точки 7; з наступним поворотом вліво по прямій лінії на відстані 0,90 м по зовнішній стіні житлового будинку літ «А» до точки 8; з наступним поворотом вправо по прямій лінії на відстані 7,24 м по зовнішній стіні будинку «А» до точки 9; з наступним поворотом вправо по прямій лінії на відстані 5,1 м по внутрішній стіні житлового будинку літ «А», що розділяє приміщення: 2-5 житлова, площею 16,7 кв.м, що знаходиться в користуванні ОСОБА_4 з ? частини від приміщення 3-1, житлова, площею 12,21 кв.м, що знаходиться у користуванні ОСОБА_3 з 48/100 частками до точки 10; з наступним поворотом вліво по прямій лінії на відстані 3,44 м по зовнішній стіні житлового будинку літ «А» до точки 11; з наступним продовженням по прямій лінії на відстані 1,21 м до першочергової точки відліку точки 1.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 листопада 2015 року, касаційна скарга ОСОБА_4 задоволена частково, рішення апеляційного суду Одеської області від 22 жовтня 2014 року скасовано, справа передана на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення місцевого суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи й обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Суд першої інстанції, правильно встановлено, що жилий будинок по вул. Південна, 1 в с. Молодіжне Овідіопольського району Одеської області належав на праві власності ОСОБА_7 і був розташований на земельній ділянці державного підприємства учбового господарства ім. А.В. Трофимова.

27 травня 1971 року ОСОБА_7 подарував ОСОБА_8 ? частину вказаного жилого будинку, крім того, останньому була надана в користування частина присадибної земельної ділянки площею 0,08 га.

04 квітня 1974 року ОСОБА_8 продав належну йому ? частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами ОСОБА_4 та наказом директора учгоспу ім. А.В. Трофимова їй була надана в користування частина присадибної земельної ділянки площею 0,08 га, яка раніше перебувала в користуванні у ОСОБА_8

В порядку спадкування за законом після смерті батьків ОСОБА_7 та ОСОБА_9 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом право власності в рівних частках, тобто по ? частині, на другу половину спірного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами набули ОСОБА_10 і ОСОБА_5

27 липня 1978 року на підставі договору купівлі-продажу ОСОБА_5 продала ОСОБА_11 належні їй 23/100 частин житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами. Після укладення цієї угоди у власності ОСОБА_5 залишилось 2/100 частин жилого будинку.

Наказом № 221 директора учгоспу ім. А.В. Трофимова від 22 липня 1978 року за ОСОБА_12 була закріплена земельна ділянка площею 0,10 га. Наказом директора учгоспу ім. А.В. Трофимова від 12 вересня 1979 року № 294 змінено наказ від 22 липня 1978 року і закріплено за ОСОБА_12 присадибну земельну ділянку площею 0,14 га, а ОСОБА_10 надана у користування земельна ділянка 0,07га.

25 травня 1991 року на підставі договору дарування ОСОБА_12 та ОСОБА_10 подарували позивачу ОСОБА_3 свої частки житлового будинку, тобто 48/100 часток. За цими частками жилого будинку станом на той час було 0,07 га присадибної земельної ділянки.

На момент звернення ОСОБА_3 із позовом йому належали 48/100 частки будинку, ОСОБА_4 50/100 частки, ОСОБА_6 2/100.

Відповідно до ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сімї.

Питання щодо припинення 2/100 частки ОСОБА_5 у спільній власності на будинок по вул. Південна, 1 в с. Молодіжне Овідіопольського району Одеської області та визнання права власності на цю частку за ОСОБА_3 вирішено із правильним застосуванням наведеної норми, з урахуванням нотаріально посвідченої згоди ОСОБА_5, частка якої припинилася, із якої вбачається отримання нею грошової компенсації вартості частки.

Майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними (ч. 1 ст. 367 ЦК України).

Учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен передати співвласнику частки жилого будинку та нежилих будівель, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі.

У тих випадках, коли в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина жилого будинку, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на будинок (висновки Верховного Суду України, викладені у постанові № 6-12цс13 від 03 квітня 2013 року).

Враховуючи те, що здійснення особою самочинного будівництва відповідно до положень ст. 376 ЦК України не породжує у неї права власності на таке майно, самочинно збудовані обєкти нерухомого майна поділу у порядку ст. 367 ЦК України не підлягають.

За змістом ч. 3 ст. 357 ЦК України, співвласник житлового будинку, іншої будівлі, споруди може зробити у встановленому законом порядку за свій рахунок добудову (прибудову) без згоди інших співвласників, якщо це не порушує їхніх прав. Така добудова (прибудова) є власністю співвласника, який її зробив, і не змінює розміру часток співвласників у праві спільної часткової власності.

Доказів незаконності проведених ОСОБА_3 перепланувань у частині будинку, яка належить йому, у справі немає, переплановані приміщення виділено йому без зміни розміру часток сторін у праві спільної часткової власності на будинок.

Як вбачається з матеріалів даної справи, гараж «В» належить ОСОБА_4 на підставі паспорту від 05 червня 1981 року (т. 01, а.с. 263)

Рішенням № 5 виконавчого комітету Молодіжненської сільської ради від 13 січня 1994 року ОСОБА_4 передано безкоштовно у приватну власність для будівництва та обслуговування жилого будинку господарських будівель та споруд земельну ділянку площею 0,096 га по вул. Південна, 1 в с. Молодіжне Овідіопольського району Одеської області.

29 травня 1997 року за заявою ОСОБА_3 виконавчий комітет Молодіжненської сільської ради Овідіопольського району Одеської області прийняв рішення № 70 про передачу позивачу ОСОБА_3 безкоштовно у приватну власність для будівництва та обслуговування жилого будинку земельну ділянку площею 0,07 га.

Рішенням Молодіжненської сільської ради V скликання ХХХІ сесії від 19 листопада 2009 року № 1644-V за домоволодінням по вул. Південна, 1 в с. Молодіжне Овідіопольського району Одеської області закріплено земельну ділянку загальною площею 0, 1771 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд згідно схеми фактичного обміру земельної ділянки.

У рішенні ради зазначено, що після завершення цивільної справи, що переглядається, необхідно привести рішення виконавчого комітету Молодіжненської сільської ради від 13 січня 1994 року № 5 та рішення виконавчого комітету Молодіжненської сільської ради Овідіопольського району Одеської області № 70 від 29 травня 1997 року у відповідність до норм діючого законодавства, згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2009 року № 1112 «Про додаткові заходи щодо безоплатного оформлення та видачі громадянам України державних актів на право власності на земельні ділянки». При цьому рішення виконкому від 13 січня 1994 року та рішення від 29 травня 1997 року не скасовані.

В судовому засіданні встановлено, що сторони стали власниками часток будинку не одночасно, як і попередні власники, після набуття власності кожним свівласником частки будинку вирішувалося питання про надання у користування земельної ділянки певного розміру.

Частка позивача у будинку збільшилася лише за судовим рішенням у справі, що розглядається, станом на 29 травня 1997 року він мав у власності 48/100 частки будинку.

Стосовно спору про недійсність рішень виконавчого комітету Молодіжненської сільської ради від 13 січня 1994 року № 5 та № 70 від 29 травня 1997 року, апеляційний суд дійшов висновку про невідповідність вказаних актів вимогам ст. 22 Закону України «Про місцеві Ради народних депутатів.

Вищевказане свідчить про вихід виконавчого комітету Молодіжненської сільської ради за межі своїх повноважень у момент прийняття оскаржуваних рішень.

На підставі вищевикладеного, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являютьсяі не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до невірного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 305, п. 1 ч. 1 ст. 307,ст..ст. 308,313 п.1 ч. 1 ст. 314. 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 18 березня 2014 року по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, Молодіжненської сільської ради Овідіопольського району Одеської області про визнання незаконними рішень Молодіжненської сільської ради, припинення права власності на частку у спільному майні, виділ в натурі частки із спільного майна, визначення порядку користування земельною ділянкою - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді апеляційного суду

Одеської області

ОСОБА_13

ОСОБА_14

ОСОБА_2