Справа № 146/295/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

"09" серпня 2016 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого-судді Пилипчука О.В.

з участю секретаря Бойко Т.Є.

представників ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Томашпіль цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ТОВ «Зернопродукт-Липівка» про визнання недійсним договору оренди та скасування державної реєстрації договору оренди,-

В С Т А Н О В И В :

14 березня 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з даним позовом, в якому просить визнати недійсним договір оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 4,0389 га, що знаходиться на території Олександрівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області, належної ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 25 листопада 2014 року Томашпільською державною нотаріальною конторою Вінницької області, укладений 20 березня 2006 року між ОСОБА_4 та ТОВ «Зернопродукт-Липівка», зареєстрований у Томашпільському відділі Держкомзему 10 травня 2006 року, скасувати державну реєстрацію договору оренди даної земельної ділянки та стягнути з відповідача на його користь понесені витрати по справі.

Позов обгрунтований наступним.

ТОВ «Зернопродукт-Липівка» на даний час користується належною позивачу на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 25 листопада 2014 року Томашпільською державною нотаріальною конторою Вінницької області, земельною ділянкою сільськогосподарського призначення площею 4,0389 га, що знаходиться на території Олександрівської сільської ради Томашпільського району вінницької області, відповідно до начебто укладеного між ОСОБА_4 та ТОВ «Зернопродукт-Липівка» 20 березня 2006 року договору оренди вищезазначеної земельної ділянки, який був зареєстрований у Томашпільському відділі Держкомзему 10 травня 2006 року.

ОСОБА_5 умов договору оренди, ОСОБА_4 зобовязалася передати у строкове оплатне користування відповідачу вищезазначену земельну ділянку.

Позивач зазначає, що вказаний договір, як і акт про передачу земельної ділянки, ні він, ні ОСОБА_4 не підписували, тобто спірний договір був укладений без волевиявлення власника земельної ділянки, а тому повинен бути визнаний недійсним.

Позивач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обємі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, попросили позов задовольнити повністю.

Позивач ОСОБА_3 доповнив, що в листопаді 2014 року, оформляючи право на спадщину за заповітом, яка залишилася після смерті ОСОБА_4, він дізнався про договір оренди земельної ділянки. Вважає, що договір оренди ОСОБА_4 не укладала із ТОВ «Зернопродукт-Липівка» та не підписувала його. Дійсно до дня смерті його тітка отримувала орендну плату, а декілька разів за неї орендну плату отримував і він, а саме на току зерно та розписувався у відомостях, однак вони вважали, що дану орендну плату отримують по договору який був ще укладений тіткою в 2001 році з СПП «Олександрівка» в особі голови ОСОБА_6М, а не з ТОВ «Зернопродукт-Липівка».

.Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечила проти задоволення позовних вимог, попросила відмовити в задоволенні позову ОСОБА_3 оскільки покійна добровільно та свідомо укладала даний договір у 2006 році з ТОВ «Зернопродукт-Липівка», отримувала орендну плату. Крім цього договір було укладено ще у 2006 році, а тітка позивача померла у 2014 році і за цей період ніяких претензій в неї не було. Також подала до суду клопотання, в якому просить відмовити в задоволенні позову, застосувавши позовну давність, оскільки вважає, що і ОСОБА_4 і ОСОБА_3 знали або могли припускати про наявність договору оренди землі з ТОВ «Зерно продукт-Липівка», так як позивач в судовому засіданні зазначив, що договір укладався з ОСОБА_6, а відповідно до протоколу №1 від 10.01.2006 року ОСОБА_6 було обрано директором ТОВ «Зернопродукт-Липівка».

В судовому засіданні позивач та його представник заперечили проти застосування строку позовної давності зазначеної представником відповідача , оскільки спірні правовідносини виникли з 2014 року, тобто з моменту коли позивач отримав на руки свідоцтво на право на спадщину після смерті ОСОБА_4, а посилання представника відповідача про те, що і ОСОБА_4, і позивач могли припускати або знали про наявність спірного договору з 2006 рок, є безпідставними.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

ОСОБА_5 ч. 2 ст. 27 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобовязані подати усі наявні у них докази або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться до початку розгляду справи по суті.

ОСОБА_5 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів.

ОСОБА_5 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються нормами Земельного кодексу України (далі - ЗК України), Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), Закону України «Про оренду землі» та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до ст.35 Закону України «Про оренду землі» спори, повязані з орендою землі, вирішуються у судовому порядку.

ОСОБА_5 ст.13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі -це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

ОСОБА_5 ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

ОСОБА_5 ч.1 ст. 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

ОСОБА_5 ч.3 даної статті, якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами.

ОСОБА_5 з ч.1 ст. 638 ЦК договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами до говору є умови про предмет договору та умови, що визначені законом як істотні.

Судом встановлено, що згідно договору оренди землі № 180/2006-О-Т-В від 20 березня 2006 року між ОСОБА_4 та ТОВ «Зернопродукт-Липівка» укладено договір, яким орендодавець ОСОБА_4 надає на підставі державного акту на право власності на землю серії ВН № 210417, а орендар ТОВ «Зернопродукт-Липівка» приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 4,0389 га, у тому числі рілля 4,0389 га, яка знаходиться на території Олександрівської сільської ради Томашпільського району. Договір укладено на п'ятнадцять років. Договір оренди підписаний сторонами, зареєстрований у Томашпільському відділі Вінницької регіональної філії ДП «Центр ДЗК», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 10 травня 2006 року за № 63 (а.с. 7-8).

Як вбачається із копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 25 листопада 2014 року, ОСОБА_3 є спадкоємцем майна ОСОБА_4, померлої 22 травня 2014 року за заповітом. Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається із земельної ділянки площею 4,0389 га в межах згідно з планом, розташованої на території Олександрівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області та передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.10).

ОСОБА_5 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 4,0389 га, що призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Олександрівської сільської ради, кадастровий номер :04:000:0152 (а.с.9).

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону від 6 жовтня 1998 р. № 161-XIV «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки. Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4 - 6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови, зокрема якісний стан земельних угідь, порядок виконання зобов'язань сторін, порядок страхування об'єкта оренди, порядок відшкодування витрат на здійснення заходів щодо охорони і поліпшення об'єкта оренди, проведення меліоративних робіт, а також обставини, що можуть вплинути на зміну або припинення дії договору оренди, тощо. Невід'ємною частиною договору оренди землі є: план або схема земельної ділянки, яка передається в оренду; кадастровий план земельної ділянки з відображенням обмежень (обтяжень) у її використанні та встановлених земельних сервітутів; акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); акт приймання-передачі об'єкта оренди; проект відведення земельної ділянки у разі його розроблення згідно із законом.

Відповідно до ст.. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ст..204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

ОСОБА_5 ст..27 Закону України «Про оренду землі» орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону. Зокрема, орендар має право в установленому законом порядку витребовувати орендовану земельну ділянку з будь-якого незаконного володіння та користування, вимагати усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

ОСОБА_5 ст.. 387 ЦК України Власник має право витребувати своє майно від особи , яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним…

Положенням ст..125 ч.2 ЗК України передбачено, що право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації .

ОСОБА_5 ст.ст.14, 20 Закону України „Про оренду землі»№ 1211-IV в редакції від 19.12.2006 року передбачено, що договір оренди землі укладається у письмовій формі...Типова форма договору оренди землі затверджується Кабінетом Міністрів України. Укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Державна реєстрація договорів оренди землі проводиться у порядку, встановленому законом. П.2 Постанови Кабінету Міністрів України №2073 від 25 грудня 1998 року Порядок державної реєстрації договорів оренди землі передбачено, що …державна реєстрація договорів оренди є офіційним визнанням і підтвердженням державою факту виникнення або припинення права оренди земельних ділянок…

Відповідно до вимог ст.651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення умов договору другою стороною та в інших випадках,встановлених договором або законом.

8 квітня 2016 року за клопотанням позивача по даній справі було призначено судово-почеркознавчу експертизу.

19 липня 2016 року до Томашпільського районного суду з Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшов висновок експертів № 1097/1098/16-21 від 15 липня 2016 року за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи у даній цивільній справі, згідно висновку якого підписи від імені ОСОБА_4 у оригіналу договору оренди землі № 180/2006-О-Т-В від 20 березня 2006 року, виконаний рукописним способом, кульковою ручкою, без попередньої технічної підготовки і технічних засобів, виконані не ОСОБА_4, а іншою особою (особами) (а.с.44-48).

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що договір оренди землі, між ОСОБА_4 та ТОВ «Зернопродукт-Липівка» не є укладеним, тому і не створює для них прав та обовязків, зокрема відповідач не набув права оренди земельної ділянки, яка належить на даний час позивачеві ОСОБА_3

За таких обставин, суд не приймає до уваги заперечення представника відповідача про те, що сторони виконували умови договору оренди земельної ділянки, ТОВ «Зернопродукт-Липівка» користується земельною ділянкою ОСОБА_3 на підставі договору оренди землі від 20 березня 2006 року, укладеного між ОСОБА_4 та ТОВ «Зернопродукт-Липівка», оскільки зазначений договір не можна вважати укладеним.

Крім цього, посилання сторони відповідача як на доказ укладення договору на те, що позивач та його тітка отримували орендну плату за договором від 20 березня 2006 року і ніяких претензій у них не було суд не може прийняти до уваги, оскільки позивач в судовому засіданні пояснив, що дану орендну плату вони вважали що отримували по договору який був ще укладений тіткою в 2001 році з СПП «Олександрівка» в особі голови ОСОБА_6М, а не з ТОВ «Зернопродукт-Липівка», і на спростування даних пояснень стороною відповідача до суду не надано жодних належних та допустимих доказів.

Опираючись на судову практику Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ щодо деяких спірних питань судової практики, про те що, встановивши, що спірний договір, який за формою і змістом відповідає закону, але експертизою підтверджено, що одна із сторін його не підписувала, суд має виходити з того, що такий договір є вчиненим. У цьому випадку, як зазначив п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" наслідки про не вчинення договору, чи не укладення - не застосовуються. Зазначене вище є підставою для визнання договору недійсним за ст.ст.203,215 ЦК України - підписання договору особою,яка не має на це повноваження та за відсутності волевиявлення власника. Отже, позовні вимоги позивача в частині визнання договору оренди недійсним підлягають задоволенню.

Щодо заяви представника ТОВ «Зернопродук-Липівка» ОСОБА_2 про відмову у задоволенні позову ОСОБА_3 на підставі ст.. 256 ЦК України (за позовною давністю), то суд вважає дані вимоги безпідставними, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. ст. 256, 257, ч.1 ст. 261 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_3 про визнання договору недійсним не повязані з виконанням або невиконанням умов цього договорів, тому до вказаних правовідносин за загальним правилом застосовується трирічний строк позовної давності.

У абзаці 2 пункту 28 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" № 9 від 06.11.2009 року передбачено, що перебіг позовної давності щодо вимог про визнання правочинів недійсними обчислюється від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого про особу, яка його порушила.

Судом встановлено, що позивач про укладений між ОСОБА_4 та ТОВ «Зернопродукт-Липівка» договір оренди землі № 180/2006/О-Т-В від 20 березня 2006 року дізнався і міг дізнатися лише при оформленні права на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_4, яка померла 22 травня 2014 року. Окрім того, як було встановлено в судовому засіданні та підтверджено висновком експерта, й сама ОСОБА_4 не могла знати про укладений договір, оскільки його не підписувала.

На підставі вищенаведеного, з врахуванням постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" № 9 від 06.11.2009 року, суд вважає, що позивач не міг довідатися про порушення своїх прав раніше, ніж оформив спадщину після смерті ОСОБА_4, а це в листопаді 2014 року, тому заява (клопотання) представника ТОВ «Зернопродук-Липівка» ОСОБА_2 про застосування строків позовної давності не підлягає задоволенню.

Окрім того, позивач просить у своїй позовній заяві скасувати державну реєстрацію договору оренди спірної земельної ділянки.

Суд вважає, що в задоволенні даної позовної вимоги необхідно відмовити за безпідставністю, виходячи з наступного.

Статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

Таким чином, оскільки в установленому законом порядку здійснено державну реєстрацію спірного договору оренди землі, він є укладеним, а отже - оспорюваним та за рішенням суду може бути визнаний недійсним.

Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права та інтересу.

Відповідно до вимог ст.ст.215, 216 ЦК України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину.

Відповідно до положень ст.ст.15, 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

Відповідно до ч.3 ст.17 цього Закону документи, що встановлюють виникнення, перехід, припинення права на нерухоме майно та їх обтяжень і подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

ОСОБА_5 з ч.1 ст.19 цього Закону державна реєстрація прав проводиться, зокрема, на підставі договорів, укладених у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч.2 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Пунктом 41 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 року №1141, передбачено, що державний реєстратор вносить записи до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації прав у разі скасування на підставі рішення суду рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

ОСОБА_5 ч.2 ст.5 Закону України "Про Державний земельний кадастр", державний земельний кадастр ведеться на електронних та паперових носіях. У разі виявлення розбіжностей між відомостями на електронних та паперових носіях пріоритет мають відомості на паперових носіях.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог.

Суд прийшов до висновку, що позивач не довів обставини, які є підставою для задоволення позовних вимог в частині скасування державної реєстрації договору оренди земельної ділянки, оскільки державна реєстрація була проведена на підставі договору оренди землі, належним чином та на підставі чинного законодавства, позивач не клопотав залучити до участі в справі державного реєстратора, що зареєстрував спірний договір, зокрема, Томашпільський відділ Держгеокадастру, а дана вимога не входить до компетенції відповідача у справі, тому на підставі здобутих у судовому засіданні доказів, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог щодо скасування державної реєстрації договору оренди земельної ділянки слід відмовити.

Відповідно до ст..88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Відповідно до ст.. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. До витрат, повязаних з розглядом судової справи, належать, зокрема, витрати, повязані з проведенням судових експертиз, витрати на правову допомогу.

Так, при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір в розмірі 551,20 грн, що підтверджується квитанцією від 1 березня 2016 року (а.с.1), оплачено експертизу в розмірі 22532,30 грн, що підтверджується квитанцією від 21 червня 2016 року (а.с.61), оплачено правову допомогу в розмірі 7540,00 грн (а.с. 60) (розрахунок витрат на правову допомогу та акт виконання робіт додається (а.с. 58-59)).

Отже, з ТОВ «Зернопродукт-Липівка» на користь ОСОБА_3 необхідно стягнути 10623,50 грн понесені судові витрати.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст..ст. 203, 204, 525, 629 ЦК України, ст.27 Закону України «Про оренду землі», ст.ст.10, 11,60, 88, 209, 212, 214, 224, 225 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ТОВ «Зернопродукт-Липівка» про визнання недійсним договору оренди та скасування державної реєстрації договору оренди задовольнити частково.

Визнати недійсним договір оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 4,0389 га, що знаходиться на території Олександрівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області, належної ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 25 листопада 2014 року Томашпільською державною нотаріальною конторою Вінницької області, укладений 20 березня 2006 року між ОСОБА_4 та ТОВ «Зернопродукт-Липівка», зареєстрований у Томашпільському відділі Держкомзему 10 травня 2006 року.

В іншій частині позовних вимог відмовити за безпідставністю.

Стягнути з ТОВ «Зернопродукт-Липівка» на користь ОСОБА_3 понесені судові витрати по справі в сумі 10623,50 грн (десять тисяч шістсот двадцять три гривні 50 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано у строк, встановлений ст. 294 ЦПК України. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Вінницької області через Томашпільський районний суд Вінницької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення до апеляційного суду Вінницької області через Томашпільський районний суд Вінницької області.

Повний текст рішення виготовлено 9 серпня 2016 року

Суддя: ОСОБА_7