Справа № 500/6392/15-ц
Провадження № 2/500/75/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2016 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Бурнусуса О.О.,

при секретарі Петровій В.В.,

за участю сторін: представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ізмаїлі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 міської ради Одеської області про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом, яким просила визнати за нею як спадкоємицею за заповітом право власності на квартиру, розташовану за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Некрасова, б. 4, кв. 7, що належала померлій 22.03.2015 року ОСОБА_5, мотивуючи тим, що державним нотаріусом ОСОБА_4 державної нотаріальної контори їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у звязку із тим, що у правовстановлюючому документі на спадкову квартиру свідоцтві про право власності № 415, виданому виконавчим комітетом ОСОБА_4 міської ради Одеської області 19 вересня 2003 року, зареєстрованому ОСОБА_4 міжміським бюро технічної інвентаризації 19 вересня 2003 року за № 65д-39, відсутній підпис посадової особи ОСОБА_4 міжміського бюро технічної інвентаризації, яким проводилася реєстрація права власності. Також у зазначеному свідоцтві не вказано, які саме частки належали власникам ОСОБА_6 та ОСОБА_5.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_4 міської ради Одеської області в судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі та не заперечувала проти задоволення позову.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_5 належала в рівних частках кожному, тобто по 1/2 частині, квартира, розташована за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Некрасова, б. 4, кв. 7 на підставі свідоцтва про право власності від 19.09.2003 року за № 415, виданого виконавчим комітетом ОСОБА_4 міської ради на підставі розпорядження ОСОБА_4 міського голови.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-ЖД № 382005 від 17.05.2004 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану ОСОБА_4 міського управління юстиції Одеської області, ОСОБА_6 помер 16.05.2004 року.

Після смерті ОСОБА_6 згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входять 1/2 частина квартири, розташованої за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Некрасова, б. 4, кв. 7.

Відповідно до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За життя спадкодавець заповіту не залишав, що підтверджено Витягом зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 41691510 від 02.10.2015 року, згідно якого інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені ОСОБА_6 відсутня.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків встановлених статтею 1259 цього Кодексу

Спадкоємицею за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті ОСОБА_6 є дружина ОСОБА_5, що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ЖД № 390764 від 25.06.1977 року, виданого ОСОБА_4 відділом РАЦСу.

Інших спадкоємців, які заявили права на спадкове майно, немає.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину.

Як було зясовано в судовому засіданні, ОСОБА_5 на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем ОСОБА_6, що підтверджено будинковою книгою на спадкову квартиру, що розташована за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Некрасова, б. 4, кв. 7, тобто вважається такою, що фактично прийняла спадщину відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 409918 від 23.03.2015 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби ОСОБА_4 міськрайонного управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_5 померла 22.03.2015 року.

Після смерті ОСОБА_5 згідно ст. 1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входять квартира, розташована за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Некрасова, б. 4, кв. 7, з якої 1/2 частина належала їй на підставі свідоцтва про право власності від 19.09.2003 року за № 415, а 1/2 частину якої вона фактично прийняла після смерті чоловіка ОСОБА_6, але юридично не встигла оформити своїх спадкових прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до заповіту від 24.11.2006 року, посвідченого державним нотаріусом ОСОБА_4 державної нотаріальної контори за № 2-4295, ОСОБА_5 усе своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі, все те, що на день смерті буде їй належати і на що вона за законом матиме право, в тому числі належну їй на праві власності квартиру, що розташована за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Некрасова, б. 4, кв. 7, заповіла ОСОБА_3.

Осіб, які мають право на обовязкову частку у спадщині відповідно до ст. 1241 ЦК України після смерті ОСОБА_5, немає.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Як було встановлено в судовому засіданні, позивач ОСОБА_3 у передбачений законом строк, а саме 26.03.2015 року звернулась до ОСОБА_4 державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що залишилась після смерті ОСОБА_5, тобто вважається такою, що фактично прийняла спадщину відповідно до вимог ст. 1269 ЦК України.

02.10.2015 року ОСОБА_4 державною нотаріальною конторою Одеської області на імя позивача ОСОБА_3 було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на грошовий вклад у Першому ОСОБА_4 відділенні ПАТ «ОСОБА_7 Аваль» на рахунку № 93 розміром 40889 грн. 52 коп.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки представник відповідача визнала позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 61 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 61, 213-215 ЦПК ст.ст. 1220, 1222, 1258, 1261, 1262, 1268 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 міської ради Одеської області про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5, померлої 22.03.2015 року право власності на квартиру, розташовану за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Некрасова, б. 4, кв. 7.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_8