АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 545/679/16-ц Номер провадження 22-ц/786/2202/16Головуючий у 1-й інстанції Цибізова С. А. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Буленка О.О.,

Суддів: Омельченко Л.М., Триголова В.М.

при секретарі - Ачкасовій О.Н.

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 06 липня 2016 року

по справі за заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення плати за договором доручення,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 06 липня 2016 року в задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову у вигляді накладення арешту на майно та акції , що належать ОСОБА_3 на суму 3810823,00 грн.- відмовлено.

ОСОБА_2 не погодився з ухвалою та подала на неї апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити заяву про забезпечення позову.

Апелянт вважає ухвалу суду незаконною в зв'язку з неправильним застосуванням норм матеріального права та невідповідністю висновків суду першої інстанції обставинам справи.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про її відхилення, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення плати за договором доручення.

В заяві про забезпечення позову вказала на необхідність забезпечення позову, шляхом накладення арешту на майно відповідача, оскільки відповідачка на протязі 2014- 2015 років здійснила відчуження, належного їй майна на користь свого сина, а тому є реальна загроза невиконання рішення суду.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Крім того, Пленум Верховного Суду України у пункті 4 своєї постанови від 22.12.2006 року №9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", роз'яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суддя має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

В свою чергу, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 звернулась до суду з позовними вимогами до ОСОБА_3 лише в січні 2016 року, а тому дії відповідачки щодо розпорядження належним їй майном не свідчить про намагання ухилитись від виконання рішення суду.

Виходячи з викладеного, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову,оскільки судом перевірено аргументованість заяви про забезпечення позову щодо застосування заходів забезпечення позову, зазначених заявником і не встановлено реальної небезпеки, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до утруднення, або неможливості у майбутньому рішення суду. Заявником не надано доказів, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до наслідків, зазначених в ч.З ст. 151 ЦПК України.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, оскільки заявником не було надано доказів того, що невжиття обраного нею виду заходу забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Доводи апеляційної скарги правильність винесеної судом ухвали не спростовують і не дають підстав до висновку про порушення судом норм матеріального та процесуального права.

На підставі викладеного, ухвала суду підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - відхиленню.

Керуючись ст.ст. 303,307,312,315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 06 липня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та протягом двадцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя : О.О. Буленко

Судді Л.М.Омельченко В.М.Триголов