Справа № 308/7446/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.09.2016 м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Світлик О.М.,

при секретарі судового засідання Михайлишин Н.І.,

з участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород цивільну справу за позовною ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу мотивуючи його тим, що 16 листопада 1991 року вони з відповідачем уклали шлюб, який зареєстрований відділом РАЦС Ужгородського міськвиконкому, про що в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено відповідний запис за № 880, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІ-ФМ № 273483 від 16 листопада 1991 року.

Зазначає, що від цього шлюбу у них народилася донька Юля, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка на даний час є повнолітньою.

Пояснює, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки в них різні характери та погляди на життя. Близько 14 років вони уже не проживають разом. На даний момент кожен з них живе своїм життям та своїми інтересами. Вважає, що примирення між нею та відповідачем неможливе та суперечить її інтересам.

На підставі викладеного просить шлюб, укладений між нею та відповідачем 16 листопада 1991 року, який зареєстрований відділом РАЦС Ужгородського міськвиконкому, про що в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено відповідний запис за № 880, розірвати. При розірвання шлюбу залишити за нею прізвище «Ігнатьо».

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовільнити, заперечила проти заочного розгляду справи та просила не надавати строк для примирення.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, хоча про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення справи до суду не надходило.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступних висновків.

Так, як вбачається з матеріалів справи, сторони уклали шлюб 16 листопада 1991 року в відділі РАЦС Ужгородського міськвиконкому, про що в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено відповідний запис за № 880, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІ-ФМ № 273483 від 16 листопада 1991 року.

Судом також встановлено, що у позивача з відповідачем є спільна дочка - Юлія, яка народилася 14 вересня 1992 року та на даний час є повнолітньою.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя.

Згідно з положеннями ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що подружнє життя між позивачем та відповідачем не склалось, на даний момент шлюб між ними є лише формальним, близько 14 років вони уже не проживають разом, на даний момент ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання припинено про що свідчить зміст позовної заяви.

Враховуючи наведене, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сімя розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін, а тому на підставі ст. 105 СК України шлюб підлягає розірванню.

За правилами ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що представник відповідача не заперечила проти вказаної позовної вимоги, а вирішення питання щодо прізвища особи, яка змінила своє прізвище внаслідок укладення шлюбу, яким вона буде іменуватися після розірвання шлюбу, виключно залежить від її бажання, суд вважає позовну вимогу про залишення позивачу прізвища Ігнатьо підставною та такою, що підлягає до задоволення. На підставі ст. 113 СК України, після розірвання шлюбу залишити прізвище ОСОБА_1 «Ігнатьо».

У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 551,20 грн.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 209, 212, 213, 215, 218, 223, 294, 296 ЦПК України, ст. ст. 105, 110, 112, 113 СК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву - задовольнити повністю.

Шлюб, укладений між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований відділом РАЦС Ужгородського міськвиконкому 16.11.2091 року, про що в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено відповідний запис № 880, свідоцтво про укладення шлюбу серії ІІ-ФМ № 273483- розірвати.

Після розірвання шлюбу залишити прізвище ОСОБА_1 «Ігнатьо».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 551 (пятсот пятдесят одну) гривню 20 копійок судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_3