Справа № 581/575/16-ц
Провадження № 2-о/581/69/16
У Х В А Л А

12 серпня 2016 року суддя Липоводолинського районного суду Сумської області Сізов Д.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1, заінтересована особа: Липоводолинське відділення Недригайлівського міжрайонного Управління Пенсійного фонду України

про встановлення факту належності правовстановлюючого документа,

в с т а н о в и в :

11 серпня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаною заявою.

Вирішуючи питання про прийняття заяви про встановлення фактів, що мають юридичне значення, суд виходить з того, що така заява повинна відповідати як передбаченим ст.258 ЦПК України вимогам щодо її змісту, так і загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, встановленим ст.119 ЦПК України.

Відповідно до ч.1, 2 ст.121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених у ст.ст.119, 120 цього Кодексу, постановляє ухвалу, у якій зазначаються підстави залишення заяви без руху.

Якщо заявник відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, заява вважається поданою в день первісного її подання до суду.

Дослідивши матеріали, вважаю, що заяву слід залишити без руху з наступних підстав.

У своїй заяві ОСОБА_1 зазначила, що при зверненні до Управління Пенсійного фонду по питанню призначення пенсії, їй було відмовлено через розбіжності у поданих нею документах її імені, зокрема у свідоцтві про шлюб її імя українською зазначено як «Антонина», а не «Антоніна», як у паспорті, картці платників податків та трудовій книжці.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за умов, що заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її предявлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо).

Тому, ОСОБА_1 необхідно подати докази, які б підтверджували відсутність можливості реалізувати свої права без встановлення в судовому порядку вказаного факту, що має юридичне значення (позасудовий порядок).

За таких обставин, вважаю необхідним надати ОСОБА_1 строк для усунення вказаних недоліків, який відповідно до ч.1 ст.121 ЦПК України не може перевищувати пяти днів з дня отримання копії цієї ухвали, розяснивши, що відомості на підтвердження того, що вона зверталася до органів ДРАЦС за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але в цьому їй було відмовлено із зазначенням причин відмови, слід надати у встановлений строк Липоводолинському районному суду Сумської області.

Крім того, суд розяснює, що відповідно до ч. 3 ст. 256 ЦПК України, справи про встановлення факту належності особі паспорта, військового квитка, квитка про членство в об'єднанні громадян, а також свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають.

Керуючись ст.121 ЦПК України, суддя,

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху, надавши строк для усунення зазначених недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання копії цієї ухвали та розяснивши, що в іншому випадку заява буде вважатись неподаною і повернута.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Копію ухвали направити ОСОБА_1

Суддя Д. В. Сізов