пр. № 2/759/912/16
09 березня 2016 року м. Київ
Святошинський районний суд м. Києва
у складі: головуючого судді Ул'яновської О.В.,
секретаря: Бандури Н.О.,
з участю: представника позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,
У жовтні 2015 р. позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом в якому просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_3 на свою користь на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно аліменти у розмірі ? частини всіх доходів відповідача, але не менше 30% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до досягнення дитиною повноліття, аргументуючи тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі від даного шлюбу у сторін є дитина, однак відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, вихованням дитини не займається.
У судовому засіданні позивачка позов підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити, зазначивши, що діти потребують додаткових витрат на фізичний, духовний творчий та пізнавальний розвиток.
Відповідач у судове засідання не з'явився повторно, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом оголошення у пресі «Урядовий кур'єр» №42 від 03.03.2016 р. (а.с.29, 30) та поштовими повідомленнями (а.с.10, 11, 12, 18, 19), причин неявки суду не повідомив, заяви про розгляду справи у відсутності не надавав.
Суд, всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини.
Суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів згідно ч. 4 ст.169 ЦПК України в порядку заочного розгляду справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Згідно статті 48 Конституції України, кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім'ї що включає достатнє харчування, одяг, житло.
Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне положення дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дітей, інші обставини, що мають істотне значення для справи.
Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно ст. 183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18.09.2014 р., який укладений у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1388 (а.с. 3).
Від даного шлюбу сторін є спільний малолітній син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 4).
Згідно довідки КП «ДУОЖФ Святошинського району м. Києва» від 03.10.2015 р., позивачка проживає разом з малолітнім сином за адресою: АДРЕСА_1 без реєстрації (а.с. 5).
Як вбачається із відповіді ДМС України ГУДМС України у м. Києві Святошинського районного відділу в м. Києві від 10.10.2015 р., за №9/2367 гр. Республіки Білорусь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 09.10.2014 р. зареєстрував своє місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 на підставі посвідки на тимчасове проживання, як іноземець, станом на 10.10.2015 р. з приводу продовження терміну дії посвідки на тимчасове проживання не звертався (а.с. 21, 22).
Враховуючи обов'язок обох батьків утримувати дитину, а також обставини, зазначені у ст. 182 Сімейного Кодексу України та погодження сторін, щодо розміру аліментів, суд вважає необхідним призначити аліменти на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 р. у розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожитого мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір.
Таким чином, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд дійшов висновку, що передбачені законом підстави стягнення аліментів з відповідача підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 14, 57, 60, 61, 88, 179, 212, 214, 218, 224, 226 ЦПК України, ст.ст. 180-182, 191, 192, 197 Сімейного кодексу України суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів задовольнити.
Стягнути з відповідача ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно аліменти у розмірі ? частини заробітку (доходу), але не менше 30% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15.10.2015 р. і до досягнення дитиною повноліття.
Допустити негайне виконання рішення суду у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 487 грн. 20 коп.
Заочне рішення суду може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Згідно загального порядку оскарження, дане рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення суду набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України, згідно якого рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
СУДДЯ: