АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/964/16 Справа № 205/3195/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - Остапенко Н. Г. Доповідач - Котушенко С.П.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2016 року колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого Котушенко С.П.

суддів Красвітної Т.П., Романюк М.М.

при секретарі Порубай М.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 20 жовтня 2015 року за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю "Авто Просто" про стягнення суми,-

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ТОВ "Авто Просто" про стягнення суми. На обґрунтування своїх вимог зазначав, що 14 листопада 2009 року він уклав з відповідачем угоду про надання послуг (далі Угода), спрямованих на придбання автомобіля JacHFC 1020 K вартістю 63 644,40 грн. На виконання зобов'язань він сплатив 60 203,84 грн.

11 лютого 2015 року ним було направлено відповідачу заяву про розірвання укладеної угоди та повернення внесків на підставі ст.4 угоди та п.13, п.13.1, п.13.4.3 додатку №2 до неї, на що отримав відповідь про розірвання угоди, якою йому відмовлено у поверненні внесків, з вказівкою на те, що він не має пріоритетного права на повернення коштів.

Посилаючись на порушення своїх прав, позивач просив стягнути з відповідача сплачені внески у розмірі 60 203,84 грн.

Рішенням Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 20 жовтня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ставить питання про скасування рішення суду як постановленого з порушенням норм матеріального і процесуального права та про ухвалення нового рішення.

Вивчивши доводи скарги, перевіривши їх матеріалами справи, колегія суддів вважає апеляційну скаргу підлягаючою частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 14 листопада 2009 року між сторонами була укладена угода №307859, предметом якої є надання позивачу послуги системи АвтоТак, спрямованої на придбання автомобіля марки JACHFC 1020 K. Після припинення імпортування автомобілів марки JAC, відповідач повідомив позивача про заміну моделі автомобіля на автомобіль ZAZ Sens.

11 лютого 2015 року позивач звернувся до відповідача із заявою про розірвання угоди та повернення сплачених коштів, на що отримав відповідь від 16 березня того ж року про розірвання угоди, в якій відповідач повідомив його про те, що поверненню підлягають чисті внески в сумі 75 892,75 грн., розраховані у відповідності до положень ст.13 угоди та згідно пріоритетів, викладених в п.13.4. та п.13.5. Також відповідач повідомив позивача про повернення коштів в порядку, що побудована на принципі черговості і про наявність 10 учасників, повернення внесків яким відбуватиметься раніше ОСОБА_2

Виходячи із відсутності доказів про ухилення відповідача від виконання своїх зобов'язань після розірвання угоди, суд обґрунтовано відмовив у задоволенні позову.

Посилання апеляційної скарги на ст.12 Закону України "Про захист прав споживачів", у відповідності з якою виконавець повинен повернути сплачені кошти без затримки не пізніше тридцяти днів з моменту повідомлення споживачем про розірвання договору, не заслуговує на увагу з огляду на наступне.

За приписами ст.907 ЦК України порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін.

Статтею 13 додатку №2 до угоди сторони чітко визначили порядок і наслідки її розірвання.

Відповідно до п.13.4.1. додатку №2 до угоди в першу чергу повертаються кошти учаснику, який розірвав угоду внаслідок настання наступних непередбачених обставин, що виникли під час дії угоди: отримання ним інвалідності або смерті свого подружжя, або набуття учасником статусу безробітного. За вимогою ТОВ "Авто Просто" учасник зобов'язується надавати документи, які підтверджують виникнення вищезазначених обставин. За підтверджених обставин згідно з цим пунктом, учаснику повертаються сплачені чисті внески без вирахування відступного.

Згідно з п.13.4.2 додатку №2 до угоди у наступну чергу повертаються чисті внески тим учасникам, які розірвали угоду, не посилаючись на обставини, викладені в попередньому пункті. При цьому, пріоритет у групі надається тому учаснику, який першим подав письмову заяву про розірвання угоди, а в разі, коли такі заяви було подано одночасно кількома учасниками, пріоритет надається учаснику, номер угоди якого є меншим.

Відповідно до ст.10 угоди підписання цієї угоди та додатків до неї є підтвердженням факту ознайомлення, розуміння сторонами її умов та згоди сторін з усіма визначеннями, умовами та змістом угоди й додатків до неї.

З такими умовами ОСОБА_2 погодився, підписуючи угоду.

Інші доводи апеляційної скарги на правильність висновків суду щодо відмови у задоволенні позову не впливають і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Ухвалене судом рішення у вказаній частині відповідає матеріалам справи та вимогам закону, що регулює зазначені правовідносини, підстав для його скасування не встановлено.

Разом з тим, вирішуючи питання про стягнення судового збору, суд не врахував, що з позовом про захист прав як споживача послуг, згідно штемпелю вхідної кореспонденції суду, ОСОБА_2 звернувся 12 травня 2015 року. На той час діяв Закон України "Про судовий збір", за п.7 ст.5 якого споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, пов'язаними з порушенням їх прав. Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору", яким змінено ставки судового збору за подання до суду процесуальних документів і перелік суб'єктів, які звільняються від сплати судового збору, набрав чинності 01 вересня 2015 року і зворотної сили не має, а тому у суду не було підстав для стягнення судового збору.

За таких обставин оскаржене рішення в частині стягнення судового збору підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 309, 313, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 20 жовтня 2015 року в частині стягнення з ОСОБА_2 судового збору скасувати, а в іншій частині -залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя Котушенко С.П.

Судді Романюк М.М.

Красвітна Т.П.