Справа № 200/6923/16-ц
Провадження №2о/200/108/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2016 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Кудрявцевої Т.О.

при секретарі Власенко К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа - Управління житлового господарства Дніпропетровської міської ради, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернулася до суду з вищезазначеною заявою. В обгрунтування своїх вимог посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла її мати - ОСОБА_3, після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1. З 1996 року дана квартира належала на праві спільної часткової власності її, заявниці, матері та її дідусю - ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 16.05.1996 року. Після смерті дідуся ІНФОРМАЦІЯ_2 року її мати, яка на момент смерті проживала разом з ним, прийняла спадщину у порядку, передбаченому ч.3 ст. 1268 ЦК України, після цього спадкове майно стало належати їй на праві приватної власності.

Заявник зазначає, що вона у встановлений законом строк як єдина спадкоємиця за законом звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено через невідповідність по батькові дідуся, а саме: в свідоцтві про смерть вказано ОСОБА_4, а у свідоцтві про право власності на житло - ОСОБА_5. Вона вважає, що вказані розбіжності виникли у зв"язку з невірним розумінням та перекладом на українську мову по батькові її дідуся. Задля усунення таких розбіжностей вона звернулася до Управління житлового господарства Дніпропетровської міської ради з проханням внести зміни в свідоцтво про право власності. В отриманій нею відповіді за № 3/4-1249 зазначалось, що Управління житлового господарства Дніпропетровської міської ради не має законних підстав для внесення змін в свідоцтво про право власності. Факт належності ОСОБА_4 свідоцтва про право власності на житло підтверджується його свідоцтвом про народження, свідоцтвом про народження його дитини, посвідченням інваліда вітчизняної війни та свідоцтвом про смерть, в яких його по батькові зазначено вірно - ОСОБА_4. Розбіжності у написанні по батькові дідуся у вказаному свідоцтві позбавляють її права на реалізацію належних прав спадкоємця, а тому вона вимушена звернутися в суд з даною заявою, оскільки встановлення факту необхідно їй для отримання у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину за законом, що відкрилася після смерті її матері.

Посилаючись на зазначене, заявник просить встановити факт, що свідоцтво про право власності на житло - квартиру АДРЕСА_1, видане згідно з розпорядженням (наказом) від 16.05.1996 року № 2/555-96 виконкомом міської Ради народних депутатів на ім"я ОСОБА_5, належить ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Заявник в судове засідання не з"явилася, про розгляд справи повідомлена належним чином, її представник надав заяву про розгляд справи у його відсутності, де підтримав заявлені вимоги.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з"явився, про розгляд справи повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, зважаючи на наступне.

Як встановлено в судовому засіданні, ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла мати заявниці ОСОБА_1 - ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 12.10.2015 року, виданим відділом державної реєстрації смерті Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровської області.

Після смерті матері заявниці відкрилася спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1.

З 1996 року дана квартира належала на праві спільної часткової власності матері заявниці ОСОБА_3 та її дідусю ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 16.05.1996 року, виданим згідно з розпорядженням (наказом) від 16.05.1996 року № 2/555-96 виконкомом міської Ради народних депутатів.

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2, виданим ІНФОРМАЦІЯ_2 року Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Кіровської районної ради м. Дніпропетровська.

Після смерті дідуся заявниці - ОСОБА_4 мати заявниці, яка на момент його смерті проживала разом з ним, прийняла спадщину у порядку, передбаченому ч.3 ст. 1268 ЦК України, після цього спадкове майно стало належати їй на праві приватної власності.

Після смерті матері заявник у встановлений законом строк як єдина спадкоємиця за законом звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено через невідповідність по батькові дідуся, а саме: в свідоцтві про смерть по батькові дідуся вказано як "ОСОБА_4", а у вищевказаному свідоцтві про право власності на житло - "ОСОБА_5".

Задля усунення таких розбіжностей заявниця звернулася до Управління житлового господарства Дніпропетровської міської ради з проханням внести зміни в свідоцтво про право власності. В отриманій нею відповіді за № 3/4-1249 зазначалось, що Управління житлового господарства Дніпропетровської міської ради не має законних підстав для внесення змін в свідоцтво про право власності.

Факт належності ОСОБА_4 свідоцтва про право власності на житло - квартиру АДРЕСА_1, виданого згідно з розпорядженням (наказом) від 16.05.1996 року № 2/555-96 виконкомом міської Ради народних депутатів на ім"я ОСОБА_5, підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_4, свідоцтвом про народження його дитини - матері заявниці - ОСОБА_3, посвідченням інваліда вітчизняної війни та свідоцтвом про смерть, в яких по батькові дідуся заявниці зазначено як "ОСОБА_4", самим свідоцтвом про право власності на житло, в якому співвласником квартири сказана мати заявниці ОСОБА_3 і прізвище на ім"я другого співвласника квартири - "ОСОБА_4" співпадає з його прізвищем та ім"ям, які зазначені у його свідоцтві про смерть.

Судом встановлено, що розбіжності у написанні по батькові дідуся у вказаному свідоцтві про право власності позбавляють заявницю її права на реалізацію належних прав спадкоємця, а тому вона вимушена звернутися в суд з даною заявою, оскільки встановлення факту необхідно їй для отримання у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину за законом, що відкрилася після смерті її матері.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно до положень п. 10, 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові.

Враховуючи те, що від встановлення вищезазначеного факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих та майнових прав заявника, зважаючи на те, що інший порядок встановлення цих фактів неможливий, суд дійшов до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215, 256-259 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт, що свідоцтво про право власності на житло - квартиру АДРЕСА_1, видане згідно з розпорядженням (наказом) від 16.05.1996 року № 2/555-96 виконкомом міської Ради народних депутатів на ім"я ОСОБА_5, належить ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня отримання його копії.

Суддя Т.О. Кудрявцева