Справа № 204/7157/15-ц
Провадження № 2-п/204/57/16
УХВАЛА

02 серпня 2016 року м.Дніпро

Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючої судді Тітової І.В.

за участю секретаря Духневича В.С.

представника позивача ОСОБА_1В

представника відповідача ОСОБА_2

в с т а н о в и в:

13 липня 2016 року до Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська надійшла заява відповідача про перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання угоди та стягнення коштів.

Заява обґрунтована тим, що 06.04.2016 року Красногвардійським районним судом м.Дніпропетровська було прийнято заочне рішення, яким позов позивачки до відповідача «про розірвання угоди і стягнення коштів» був задоволений в повному обсязі. Вважає зазначене судове рішення є незаконним, необґрунтованим та відповідно таким, що підлягає скасуванню. Жодної повістки на зазначені два судові засідання, також самого позову та додатків до нього відповідач не отримувала. Це підтверджується матеріалами справи, в яких немає жодного її підпису, який свідчив би про отримання зазначених судових повідомлень. В справі містяться поштові конверти з судовими повідомленнями, які повернулись до суду нерозкритими та з позначками „за истечением срока хранения та „адресата нет, таким чином, відповідач не зявилась до суду з поважних причин, тому що не була повідомлена про судові засідання, однак була позбавлена судом права звернутися до суду зі своїми доводами та доказами проти зазначеного позову, який є явно незаконним та безпідставним, та відповідно, була позбавлена права на свій захист від цього позову. Цим рішенням суду були порушені норми закону, оскільки воно прийнято не на підставі достовірних доказів та без зясування усіх обставин справи, з порушенням принципу змагальності сторін. Суд вирішив справу без огляду та оцінки заперечень відповідача та його доказів: відповідач була позбавлена можливості взяти участь особисто чи через представника у судовому розгляді, не змогла скористатися правами, що надані відповідачу чинним законодавством. Зазначене рішення було прийнято 06.04.16р., з того моменту відповідач неодноразово зверталась до суду з проханням надати їй це рішення та надати можливість ознайомитися з матеріалами справи. Отримала відповідач рішення 23.06.2016р., однак у звязку з поганим станом здоровя не змогла вчасно ознайомитися з матеріалами справи в суді та скласти зазначену заяву про перегляд заочного рішення: з 20.06.16 по 12.07.16 відповідач хворіла (медична довідка додається). Тому відповідач ознайомилася з матеріалами справи 12.07.16р. і 13.06.16 надає зазначену заяву.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримала заяву у повному обсязі та просила її задовольнити.

Представник позивача у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 06.04.2016р. у звязку з необґрунтованістю, рішення суду залишити в силі, посилався на письмові заперечення, наявні у матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників процесу, суд встановив таке.

Частина 1 статті 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.228 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Згідно із положеннями ст.229 ЦПК України, у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначені, зокрема: обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання і неповідомлення їх суду, і докази про це посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача.

Відповідно до ст.232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Тобто для скасування заочного рішення необхідна наявність одночасно двох наведених умов.

Використання законодавцем в конструкції коментованої статті 232 ЦПК України сполучника "і" дозволяє зробити висновок, що для скасування заочного рішення необхідно не лише встановити поважність причин неявки відповідача в судове засідання, в якому було ухвалене заочне рішення, а й те, щоб його аргументи щодо обставин справи впливали на правильне її вирішення. Лише за сукупності цих двох умов можна говорити про наявність підстав для скасування заочного рішення і призначення справи для розгляду в загальному порядку.

Відповідно до положень ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів.

Згідно із ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

З урахуванням положень ст.ст.74, 76 ЦПК України є необґрунтованими посилання представника відповідача на те, що при ухвалені заочного рішення відповідач був відсутній, з огляду на строки розгляду справи та те, що згідно з матеріалами справи відповідач про день та час розгляду справи неодноразово повідомлялася належним чином, про що свідчать повідомленнями про вручення поштового відправлення з особистим підписом відповідача (а.с.45) та поштові відправлення з відміткою відділення звязку «повернення за закінченням терміну зберігання (а.с.77-78,79-80), які надсилались судом безпосередньо на адресу зареєстрованого місця проживання відповідача та у звязку з недопущенням порушення прав відповідача офіційного місця роботи відповідача (а.с.62-63, 81-82).

Дослідивши заяву про перегляд заочного рішення, матеріали справи, суд доходить висновку що в заяві відсутні посилання на будь-які докази, які мають істотне значення для справи, які не були досліджені судом при винесенні заочного рішення, оскільки обґрунтування заяви про перегляд заочного рішення є непогодження з винесеним рішення по суті та є обґрунтуванням апеляційної скарги.

Окрім того, представник відповідача у судовому засіданні наполягала на тому, що відповідачу не було відомо про ухвалення заочного судового рішення, одна це спростовується матеріалами справи, оскільки в матеріалах справи міститься заява від 07.04.2016 року від імені відповідача, в якій вона просить видати рішення по зазначеній цивільній справі, а також матеріали справи для ознайомлення та копіювання (а.с.96).

Також в матеріалах справи міститься повідомленнями про вручення поштового відправлення з особистим підписом відповідача про отримання копії рішення (а.с.45)

Таким чином, оскільки підставами скасування заочного рішення є поважність неявки в судове засідання відповідача та наявність істотних доказів у справі в обґрунтування заперечень проти вимог позивача, за відсутності зазначених обставин у сукупності, суд не має законних підстав для скасування заочного рішення, отже, у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення відповідача слід відмовити.

Керуючись ст.ст.228-232 Цивільного процесуального кодексу України,

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви відповідача про перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання угоди та стягнення коштів відмовити.

Заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Тітова