Головуючий суду 1 інстанції - Скочій Г.Д.
Доповідач - Орлов І.В.
Справа № 428/9352/15-ц
Провадження № 22ц/782/534/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2016 року

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Луганської області в складі:

головуючого Орлова І.В.,

суддів: Коротких О.Г., Авалян Н.М.,

за участю секретаря: Коротенка С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Сєвєродонецьку Луганської області апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на заочне рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 20 травня 2016 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и л а :

28 серпня 2015 року представник Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (далі позивач або Банк) звернувся до ОСОБА_2 (далі відповідачка) із зазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 07 грудня 2007 року між ПАТ «Сведбанк» та ОСОБА_2 був укладений Кредитний договір № 1203/1207/071-023 (далі Кредитний договір від 07.12.2007 року). За його умовами, для придбання квартири, строком до 07 грудня 2037 року, відповідачка отримала від ПАТ «Сведбанк» кредит у розмірі 20.000,00 доларів США зі сплатою 11,9 % річних за користування кредитними коштами.

09 листопада 2012 року між ПАТ «Дельта Банк», який за договором від 25 травня 2012 року прийняв від ПАТ «Сведбанк» право вимоги за Кредитним договором від 07.12.2007 року, та ОСОБА_2 був укладений Додатковий договір № 1 до Кредитного договору від 07.12.2007 року. За його умовами сторони встановили розмір заборгованості з повернення кредиту в сумі 135.126,73 гривень, кінцевий термін повернення кредиту - 07 грудня 2037 року включно, плату за користування кредитними коштами, за умови належного виконання всіх умов договору, на рівні 18, 49% річних.

Посилаючись на обставини неналежного виконання ОСОБА_2 взятих на себе зобов'язань, приписи статей 525, 526, 527, 530, 1050, 1054 ЦК України, позивач просив стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість за Кредитним договором від 07.12.2007 року в сумі 152.878,72 гривень, з яких: 124.596,19 гривень - заборгованість за кредитом, 28.181,53 гривень - заборгованість за відсотками, а також судові витрати.

Заочним рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 20 травня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ПАТ КБ «Дельта Банк», посилаючись на неповне з'ясування судом обставин справи, порушення норм процесуального права, просив: рішення місцевого суду від 20 травня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Заслухавши доповідача, пояснення відповідачки та її представника, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Так, відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позивач не надав жодного доказу обґрунтування позовних вимог та фактів, викладених у заяві.

Колегія суддів з таким висновком не погоджується, оскільки він не відповідає обставинам справи та ґрунтується на неправильному застосуванні норм процесуального права.

Під час апеляційного розгляду справи встановлено та матеріалами справи підтверджується, що 07 грудня 2007 року між ПАТ «Сведбанк» та ОСОБА_2 був укладений Кредитний договір № 1203/1207/071-023. Згідно з його умовами для придбання квартири, на строк до 07 грудня 2037 року, відповідачка отримала кредит у розмірі 20.000,00 доларів США зі сплатою 11,9 % річних за користування кредитними коштами (а. с. 6-11; 25).

09 листопада 2012 року між ПАТ «Дельта Банк», який за договором від 25 травня 2012 року прийняв від ПАТ «Сведбанк» право вимоги за Кредитним договором від 07.12.2007 року, та ОСОБА_2 був укладений Додатковий договір № 1 до Кредитного договору від 07.12.2007 року. За його умовами сторони встановили розмір заборгованості з повернення кредиту в сумі 135.126,73 гривень, кінцевий термін повернення кредиту - 07 грудня 2037 року включно, плату за користування кредитними коштами, за умови належного виконання всіх умов договору, на рівні 18, 49% річних (а.с.12-21; 28-40)

Згідно з даними наданого позивачем Розрахунку, станом на 31.07.2015 року заборгованість ОСОБА_2 за Кредитним договором від 07.12.2007 року складає 152.878,72 гривень в тому числі: тіло кредиту - 124.596,19 гривень; відсотки - 28.282,53 гривень. З них прострочена заборгованість станом на 31.07.2015 року складає - 3.835,22 гривень; відсотки - 26.389,22 гривень (а. с. 26).

Між сторонами виник спір з приводу неналежного виконання зобов'язань за кредитним договором.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства (пункт 3 частини першої статті 3 ЦК України).

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина 1 статті 628 ЦК України).

Правовідносини з надання кредиту за своєю правовою природою є договірними правовідносинами. Таким чином, якщо сторони досягли домовленості згідно з положеннями статей 207, 640 ЦК України та уклали кредитний договір, у якому передбачили умови його виконання, то ці умови мають виконуватись.

Відповідно до частини 1 статті 14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. За змістом статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Згідно з умовами Кредитного договору від 07.12.2007 року сторони встановили, що Банк має право вимагати дострокового повернення повної суми заборгованості за Договором у разі порушення відповідачкою договірних зобов'язань. При цьому позичальнику направляється відповідна письмова вимога, яка підлягає виконанню на протязі 60-ти календарних днів. Датою з якої починається відлік зазначеного строку вважається дата, зазначена на квитанції відділення поштового зв'язку, що видається під час відправлення письмової вимоги з повідомленням про вручення. У разі невиконання позичальником даної письмової вимоги, Банк має право звернути стягнення на предмет іпотеки, пред'явити позов у відношенні позичальника та задовольнити свої вимоги з будь-якого майна позичальника (п.8 Додаткового договору від 09.11.2012 року) .

Аналіз зазначених норм матеріального права свідчить про те, що умови дострокового повернення кредиту, визначаються за домовленістю сторін у кредитному договорі, що відповідає принципу свободи договору.

З пояснень відповідачки у судовому засіданні під час розгляду справи апеляційним судом встановлено, що дійсно на час звернення Банку до суду у серпні 2015 року ОСОБА_2 мала прострочену заборгованість за Кредитним договором від 07.12.2007 року. Відповідачка безрезультатно намагалася вирішити з Банком питання з погашення виниклої заборгованості у позасудовому порядку. Після заявленого до неї позову ОСОБА_2 поновила здійснення поточних виплат на погашення заборгованості, що підтверджується оглянутими у судовому засіданні платіжними документами, а також даними розрахунку заборгованості (а.с.95) .

Про те, що відповідно до умов договору Банк надсилав відповідачці письмову вимогу про дострокове повернення повної суми заборгованості в розмірі - 152.878,72 гривень, матеріалами справи не доведено, доказів на підтвердження зазначених обставин не надано. За таких підстав колегія суддів вважає, що у позивача не виникло право вимагати у судовому порядку дострокового стягнення повної суми заборгованості за кредитним договором, оскільки згідно з приписами статей 14, 526, 629 ЦК України, дотримання умов договору є обов'язковим не тільки для позичальника, але й для Банку.

Разом з тим, з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» підлягає стягненню прострочена заборгованість, яка виникла станом на 31 липня 2015 року за Кредитним договором № 1203/1207/071-023 від 07 грудня 2007 року в загальному розмірі 30.224, 23 гривень, у тому числі: прострочена заборгованість за тілом кредиту - 3.835,22 гривень та прострочена заборгованість з відсотків за користування кредитом - 26.389, 01 гривня. Розмір зазначеної простроченої заборгованості підтверджений даними наданого позивачем розрахунку (а.с.26) та відповідачкою не спростований.

Таким чином, через неповне з'ясування обставин справи, порушення норм процесуального права, заочне рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 20 травня 2016 року підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову ПАТ «Дельта Банк».

Відповідно до статті 88 ЦПК України пропорційно до розміру задоволених вимог з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» у відшкодування судових витрат підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 336, 33 гривень (1681,67 х 20% (відсоток задоволених вимог) = 336,33 гривень) .

Також з ОСОБА_2 на користь держави підлягає сплаті судовий збір у розмірі 551,79 гривень, від сплати якого позивач був звільнений при подачі позову.

Керуючись статтями 88, 303, 307, 309, 316, 319, 325 ЦПК України колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» задовольнити.

Заочне рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 20 травня 2016 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позов Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість за Кредитним договором № 1203/1207/071-023 від 07 грудня 2007 року станом на 31 липня 2015 року в загальному розмірі 30.224 ( тридцять тисяч двісті двадцять чотири) гривні 23 копійки у тому числі: прострочену заборгованість за тілом кредиту в розмірі 3.835 ( три тисячі вісімсот тридцять п'ять) гривень 22 копійки, прострочену заборгованість з відсотків за користування кредитом у розмірі 26.389 (двадцять шість тисяч триста вісімдесят дев'ять) гривень 01 копійка. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» у відшкодування судових витрат 336 ( триста тридцять шість) гривень 33 копійки.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) гривень 79 копійок.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене протягом двадцяти днів в касаційному порядку, шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: