Справа №645/6858/15-ц
Провадження №2/645/228/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2016 року Фрунзенський районний суд м.Харкова у складі : головуючого - судді Бондарєвої І.В., при секретарі - Проневич Д.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, виселення, зняття з реєстраційного обліку,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, виселення, зняття з реєстраційного обліку,

вказуючи, що 21.08.2012 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики, згідно якого ОСОБА_1 позичила ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 23400,00 доларів США.

Сторони встановили обов*язок ОСОБА_2 повернути ОСОБА_1 позичену суму коштів частинами (з розтроченням) не пізніше 21.08.2013 року, в порядку та в строк відповідно до п. 1 договору позики.

В якості забезпечення виконання відповідачем зобов*язання за договором позики між позивачем та ОСОБА_3 21.08.2012 року був укладений договір поруки, відповідно до якого ОСОБА_3 поручився перед позивачем за повернення ОСОБА_2 позичених коштів.

Крім того, з метою забезпечення виконання ОСОБА_2 зобов*язання 21.08.2012 року між нею та позивачем було укладено іпотечний договір, за умовами якого в забезпечення виконання зобов*язань з повернення боргу за договором позики відповідач ОСОБА_2 передала в іпотеку належну їй квартиру АДРЕСА_1.

Відповідач ОСОБА_2 частково виконала взяті на себе зобов*язання з повернення боргу, сума неповернутих відповідачем 1 за договором позики коштів залишилась у розмірі 20200 доларів США.

30.05.2016 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 було здійснено державну реєстрацію права власності на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_2, відповідно до ст.37 Закону України «Про іпотеку».

Проживання відповідача 1 в належній позивачеві квартирі є грубим порушенням її прав та законних інтересів, як нового власника майна, свою згоду на проживання відповідача 1 - позивач не надавала.

Просить суд визнати відповідача ОСОБА_5 такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартири № 26, що знаходиться у будинку № 13 по вулиці Харківських Дивізій в місті Харкові та виселити її із зняттям з реєстраційного обліку за вказаною адресою.

Позивач, представник позивача та відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що підтверджується їх підписом у зворотньому поштовому повідомленні (а.с.116, 117), позивач просив про розгляд справи у його відсутність, заперечуючи проти ухвалення заочного рішення, відповідачі про поважність причини неявки суд не повідомив.

За таких обставин суд вважає можливим ухвалити рішення у відсутність сторін, на підставі наявних матеріалів справи, без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального пристрою, що передбачено ст.197 ЦПК України..

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про наступне.

Згідно ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права власності та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч.3 ст.109 ЖК України, звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника

добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги, якщо сторонами не погоджено більший строк. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

В судовому засіданні встановлено, що 21.08.2012 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено в письмовій формі договір позики, згідно якого ОСОБА_1 позичила ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 23400,00 доларів США.

Сторони встановили обов*язок ОСОБА_2 повернути ОСОБА_1 позичену суму коштів частинами (з розтроченням) не пізніше 21.08.2013 року, в порядку та в строк відповідно до п. 1 договору позики.

В якості забезпечення виконання відповідачем зобов*язання за договором позики від 21.08.2012 року між позивачем та ОСОБА_3 21.08.2012 року був укладений договір поруки за реєстровим №2529, відповідно до якого ОСОБА_3 поручився перед позивачем за повернення ОСОБА_2. позичених коштів і, в силу ст.. 554 ЦК України, став солідарним з нею боржником.

З метою забезпечення виконання ОСОБА_2 зобов*язання 21.08.2012 року між нею та позивачем було укладено іпотечний договір, за умовами відповідач ОСОБА_2 передала позивачу в іпотеку належну їй квартиру АДРЕСА_1.

Відповідач ОСОБА_2 частково виконала взяті на себе зобов*язання з повернення боргу та повернула позивачеві 3200 доларів США, сума неповернутих ОСОБА_2 за договором позики коштів становить 20200,00 доларів США (23400 - 3200).

На виконання вимог ст. 35 Закону України "Про іпотеку" 27.07.2015 р. позивач направив відповідачу ОСОБА_2 письмову вимогу про усунення порушення основного зобов'язання за Договором позики від 21.08.2012 р. у тридцятиденний строк з моменту отримання вимоги та з попередженням про звернення стягнення на предмет іпотеки за Іпотечним договором в разі невиконання, а також з вимогою про добровільне виселення.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Також судом встановлено, що 30.05.2016 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 було здійснено державну реєстрацію права власності на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_2, відповідно до ст.37 Закону України «Про іпотеку».

Вказана обставина підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, де зроблений відповідний запис про право власності за № 14789863.

За інформацією АДБ м.Харкова від 20.08.2015 р., ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.37).

Факт проживання у спірній квартирі відповідач ОСОБА_2 підтвердила при встановленні її особи у судовому засіданні 13.06.2016 р.

Згідно пояснень позивача, викладених у позовні заяві, відповідач ОСОБА_2 є сторонньою для позивача особою, не є членом його сім'ї, і домовленостей між ними щодо продовження відповідачеві права користування спірною квартирою не було досягнуто.

Відповідач ОСОБА_2, користуючись спірною квартирою для власного проживання без згоди та проти волі ОСОБА_1, порушує права позивача як власника квартири.

Оскільки право відповідача ОСОБА_2 на користування спірним житловим приміщенням похідне від наявності у неї права власності на це приміщення, суд вважає, що після переходу права власності від неї до позивача відповідач втратила право користування спірною квартирою, у зв'язку з чим визнає її такою, що втратила право користування житловим приміщенням, що є підставою для зняття особи з реєстраційного обліку у без судовому порядку.

Оскільки спір щодо зняття відповідача ОСОБА_2 з реєстраційного обліку наразі відсутній, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог,

З підстав, передбачених ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача судовий збір у розмірі 1102 грн. 40 коп., по 551,20 грн. щодо кожної із двох задоволених судом позовних вимог.

Керуючись ст.ст.109, 150 ЖК України, ст.ст.319, 321, 383, 386, 387, 391 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 88, 209, 213, 214, 215 ЦПК України, суд -

В И Р I Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартири АДРЕСА_1

Виселити ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_1

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1102 грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Харківської області через Фрунзенський районний суд м.Харкова шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, мають право подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з моменту отримання його копії.

Головуючий - суддя