Справа № 203/3773/16-ц
УХВАЛА

16 серпня 2016 року суддя Кіровського районного суду м.Дніпропетровська Казак С.Ю., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:

До Кіровського районного суду м.Дніпропетровська надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ТОВ «СНЕК ЕКСПОРТ», ТОВ «ЧИСТА ПЛАНЕТА», Компанії ДІАНАТУС МЕНЕДЖМЕНТ ЛІМІТЕД, третя особа Державна служба інтелектуальної власності України про зобовязання припинити незаконне використання творів мистецтва, визнання недійсними свідоцтв на знаки для товарів та послуг, зобовязання вчинити певні дії.

Разом з вказаним позовом позивачем подану заяву про забезпечення позову, в якій заявник до набрання законної сили судовим рішенням по справі просив заборонити третій особі - Державній службі інтелектуальної власності України, реєструвати договори про передачу прав власності на знаки для товарів та послуг за спірними свідоцтвами; вносити зміни, повязані зі зміною особи власників свідоцтв, передачу права власності та щодо видачі дозволу на використання спірних свідоцтв до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів та послуг, а також вносити будь-які інші зміни до вказаного Державного реєстру; заборонити відповідачам по справі передавати повністю або частково право інтелектуальної власності на знаки для товарів та послу за спірними свідоцтвами; здійснювати дії, повязані з внесенням до Державного реєстру свідоцтв України змін, повязаних зі зміною особи власників свідоцтв, відомостей про передачу прав власності на знаки для товарів та послуг щодо видачі дозволу на використання спірних свідоцтв; здійснювати дії, повязані з внесенням будь-яких інших змін або відомостей до Державного реєстру свідоцтв України.

Відповідно до ч.3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.152 ЦПК України позов може бути забезпечено шляхом заборони вчиняти певні дії.

Відповідно до розяснень наданих в п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ч.1 ст.435 ЦК України первинним суб'єктом авторського права є автор твору. За відсутності доказів іншого автором твору вважається фізична особа, зазначена звичайним способом як автор на оригіналі або примірнику твору (презумпція авторства).

Відповідно до ч.1 ст.437 ЦК України авторське право виникає з моменту створення твору.

Згідно ст.492 ЦК України торговельною маркою може бути будь-яке позначення або будь-яка комбінація позначень, які придатні для вирізнення товарів (послуг), що виробляються (надаються) однією особою, від товарів (послуг), що виробляються (надаються) іншими особами. Такими позначеннями можуть бути, зокрема, слова, літери, цифри, зображувальні елементи, комбінації кольорів.

Згідно ст.494 ЦК України набуття права інтелектуальної власності на торговельну марку засвідчується свідоцтвом. Умови та порядок видачі свідоцтва встановлюються законом.

Обсяг правової охорони торговельної марки визначається наведеними у свідоцтві її зображенням та переліком товарів і послуг, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ч.2 ст.495 ЦК України майнові права інтелектуальної власності на торговельну марку належать володільцю відповідного свідоцтва, володільцю міжнародної реєстрації, особі, торговельну марку якої визнано в установленому законом порядку добре відомою, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 4 ст.151 ЦПК України передбачено, що за заявою заінтересованої особи суд може забезпечити позов до подання позовної заяви з метою запобігання порушенню права інтелектуальної власності. До заяви про забезпечення позову додаються документи та інші докази, які підтверджують, що саме ця особа є суб'єктом відповідного права інтелектуальної власності і що її права можуть бути порушені у разі невжиття заходів забезпечення позову.

Як вбачається з позовної заяви предметом позову є захист авторських прав позивача на створені ним твори мистецтва, які використовуються відповідачами при виробництві продукції шляхом їх відтворення на упаковках товару в якості торгівельної марки.

Разом з тим, з доводів самої позовної заяви вбачається, що право інтелектуальної власності на спірні зображення зареєстровано за відповідачами у передбаченому законом порядку та посвідчено відповідними свідоцтвами.

Звертаючись до суду з заявою про забезпечення позову, позивач у відповідності до вимог ч.4 ст.151 ЦПК України не надав до заяви документів та інших доказів, які б підтверджували його право інтелектуальної власності на зазначені в позові твори та дату набуття такого права з урахуванням зазначених вище положень ЦК України.

В звязку з цим, суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні заяви позивача про забезпечення позову за необґрунтованістю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.151,152,153,208-210 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м.Дніпропетровська шляхом подачі протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали апеляційної скарги. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя С.Ю.Казак