Провадження 2п/522/203/16
УХВАЛА

про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення

10 серпня 2016 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси,

у складі головуючого судді Тарасова А.В.

за участю секретаря - Ткаченко О.О.,

дослідивши заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 16.05.2016 року ухваленого по справі за позовом Департаменту комунальної власності Одеської міської ради до ОСОБА_1, третя особа: Одеська міська рада про витребування майна, усунення перешкод у користуванні та скасування запису про державну реєстрацію, -

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси 30.12.2015 року звернувся позивач із зазначеною позовною заявою, вказуючи, що нежиле приміщення підвалу за адресою: м. Одеса, вул. Пушкінська, 45 є комунальною власністю, яке вибуло з неї на підставі рішення Приморського районного суду м. Одеси від 23.04.2007 року, відповідно до якого право власності на підвальне приміщення було визнано за ОСОБА_2, яка 29.05.2007 року за договором купівлі-продажу продала ОСОБА_3 спірне підвальне приміщення, який в свою чергу 04.09.2007 р. продав його ОСОБА_4 Ухвалою Верховного суду України від 28.01.2009 р. зазначені судові рішення скасовані, справа направлена на новий розгляд. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 21 вересня 2009 р. позов ОСОБА_2 було залишено без розгляду. Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 07.10.2015 року, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 31.03.2016 року позовну заяву Департаменту комунальної власності Одеської міської ради задоволено, прийнято рішення про витребування у ОСОБА_5 спірного приміщення, усунення перешкод в користуванні та скасування запису про державну реєстрації права власності ОСОБА_5 на дане приміщення.

Однак, 04.12.2015 року позивачу стало відомо, що нежиле приміщення підвалу за адресою: м. Одеса, вул. Пушкінська, 45 належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 10.11.2015 року.

Таким чином, позивач вважає себе власником спірного майна, яке просить витребувати у відповідача на свою користь, та усунути перешкоди в користуванні власністю шляхом виселення відповідача, скасувати запис про державну реєстрацію.

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 16.05.2016 року позовна заява була задоволена в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 30.06.2016 року звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення, згідно якої зазначив, що відповідач не був сповіщений належним чином про дату час і місце розгляду справи. Крім того зазначив, що позивачем не надано доказів стосовно того, що він був власником спірного приміщення, а відтак підстави для звернення до суду із віндикаційним позовом відсутні.

У судовому засіданні представник відповідача за довіреністю від 17.06.2016 року ОСОБА_6 підтримала доводи заяви про перегляд заочного рішення, просила скасувати заочне рішення.

Представник позивача заперечував проти задоволення заяви, зазначив, що відповідач хоч і не був фактично сповіщений про дату час і місце розгляду справи, однак є таким, що повідомлений належним чином, згідно вимог ЦПК України. Крім того зазначив, що обставини перебування спірного приміщення у власності позивача неодноразово встановлювались судовими рішеннями, висновки яких є преюдиційними при розгляді цієї справи.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що підстави для скасування заочного рішення відсутні.

Судом встановлено, що відповідач сповіщався за зареєстрований місцем проживання, за адресою: м. Одеса. АДРЕСА_1.

Матеріали справи містять докази сповіщення відповідача про дату час і місце судових засідань (а.с. 43, 67, 69, 70).

Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за зареєстрованим місцем проживання, вважається, що судовий виклик вручений належним чином.

Крім того, суд, враховує ту обставину, що відповідач двічі фактично отримав судову кореспонденцію (а.с. 57, 69, 70) однак будь-якого інтересу до розгляду вказаної цивільної справи не проявив, звернувся до суду із вищезазначеною вже після її розгляду.

За таких обставин, суд вважає, що обставини повідомлені представником відповідача щодо не дотримання процесуального закону під час розгляду справи, не можуть бути підставою для скасування заочного рішення.

Дослідивши доводи відповідача щодо того, що позивач не був власником майна, а отже не має право на звернення до суду, суд зазначає наступне.

Так, під час постановлення заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 07.10.2015 року та ухвали Апеляційного суду Одеської області від 31.03.2016 року був встановлений юридичний факт належності спірного майна позивачеві, тому з огляду на вимоги ст. 61 ЦПК України, суд вважає цю обставину доведеною, а посилання відповідача необґрунтованими.

За таких обставин, судом не встановлено передбачених процесуальних законом підстав для скасування заочного рішення.

Керуючись ст.ст. 208, 210, 231 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Залишити заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 16.05.2016 року ухваленого по справі за позовом Департаменту комунальної власності Одеської міської ради до ОСОБА_1, третя особа: Одеська міська рада про витребування майна, усунення перешкод у користуванні та скасування запису про державну реєстрацію без задоволення.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає, при цьому заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку. Строк на апеляційне оскарження починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя А.В. Тарасов

10.08.2016