Справа №461/3831/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2016 року

Галицький районний суд м. Львова

в складі :

головуючого судді Радченка В.Є.,

при секретарі Домашовець М.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, інфляційних втрат та трьох відсотків річних,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач 08.06.2016 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, інфляційних втрат та трьох відсотків річних. В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що 23.05.2013 року він дав у борг ОСОБА_2 кошти у розмірі 25000,00 грн. строком на три місяці. Уточнивши позовні вимоги, позивач зазначає, що 24.02.2014 року він також позичив відповідачеві грошові кошти у сумі 17000,00 грн. Станом на 01.08.2016 року заборгованість по розписці від 23.05.2013 року з урахуванням 3 % річних та індексу інфляції складає 47602,13 грн. Загальна сума боргу ОСОБА_2 63602,13 грн. Просить суд стягнути з відповідача вказану заборгованість та витрати по сплаті судового збору.

Позивач до суду не прибув. В письмовій заяві просив суд позов задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення суду.

Відповідач в судове засідання не зявився. Відповідачу надіслана судова повістка рекомендованим поштовим відправленням про час та місце розгляду справи. Повідомлення повернуто за закінченням терміну зберігання. Відмова відповідача отримати судову повістку на пошті відповідно до ч. 8 ст. 76 ЦПК України вважається належним повідомленням.

До суду надійшла заява представника ОСОБА_2 ОСОБА_3, в якій адвокат зазначила, що позивач визнає позовні вимоги ОСОБА_1 у сумі 63602,13 грн. Справу просила розглядати без її участі.

Тому, за згодою позивача у відповідності до ст. 224 ЦПК України, суд ухвали справу розглядати у заочному порядку.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 23.05.2013 року ОСОБА_1 надав ОСОБА_2 у позику строком на три місяці грошові кошти у сумі 25000,00 грн. Про даний факт ОСОБА_2 написана розписка.

24.02.2014 року ОСОБА_1 надав ОСОБА_2 у позику під 5 % щомісячно 17000,00 грн. У розписці ОСОБА_2 наявна відмітка ОСОБА_1 від 13.04.2014 року про отримання 1000,00 грн.

Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.

Крім того, частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики на позичальникові лежить зобов'язання повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором.

Розглядаючи позовні вимоги в частині стягнення 3 % річних та інфляції за користування коштами, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України).

Тому відповідач повинен сплатити позивачу 3% від основної суми заборгованості відповідно до наступного розрахунку:

За період заборгованості за розпискою від 23.05.2013 року з 23.08.2013 року по 28.04.2016 року (відповідно до наданого позивачем розрахунку) включно:

- кількість днів прострочення 979;

25000,00 грн. х 0,03 / 365 х 979 = 2012,00 грн.

Розмір витрат він інфляційних процесів з серпня 2013 року по квітень 2016 року складає 20590,13 грн.

Загальна сума заборгованості ОСОБА_2 за розпискою від 23.05.2013 року становить:

25000,00 + 2012,00 + 20590,13 = 47602,13 грн.

Загальна сума боргу за розписками від 23.05.2013 року та від 24.02.2014 року складає:

47602,13 + 16000,00 = 63602,13 грн.

Саме така сума боргу визнана представником позивача.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про задоволення позову ОСОБА_1 у повному обсязі.

Відповідно до ст.88 ЦПК України витрати по сплаті судового збору в сумі 636,20 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, інфляційних втрат та трьох відсотків річних задовольнити у повному обсязі.

Стягнути зі ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2) заборгованість за договором позики від 23.05.2013 року у сумі 47602,13 грн., заборгованість за договором позики від 24.02.2014 року у сумі 16000,00 грн., всього 63602 (шістдесят три тисячі шістсот дві) грн. 13 коп.

Стягнути зі ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2) витрати по сплаті судового збору у розмірі 636 (шістсот тридцять шість) грн. 00 коп.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом десяти днів з часу отримання копії рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте Галицьким районним судом м.Львова за письмовою заявою відповідача, що повинна відповідати формі і змісту, передбаченим ст. 229 ЦПК України, та може бути подана відповідачем протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення.

Відповідно до вимог ст. 232 ч. 2 ЦПК України позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цивільним процесуальним кодексом України, тобто заочне рішення може бути повністю або частково оскаржено позивачем до Апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд м.Львова протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя В.Є. Радченко