УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" квітня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Чех Н.А.

з участю секретаря - Кузьменко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві скаргу Приватного акціонерного товариства «Київстар», боржник - ОСОБА_1, на дії старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Федоріної Анастасії Михайлівни,

встановив:

Скаржник звернувся до суду з вказаною заявою, посилаючись на те, що 19.05.2015 року Дніпровським районним судом м. Києва видано судовий наказ на стягнення з ОСОБА_1 на їх користь боргу в розмірі 11 682,22 грн. та судовий збір в розмірі 121,80 грн., всього 11 804,02 грн. Судовий наказ набрав чинності 09.09.2015 року, та був пред'явлений до виконання разом із заявою про відкриття виконавчого провадження. 29.09.2015 року старшим державним виконавцем Федоріною А.М. винесена постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження (ВП № 48975837). Про існування даної постанови дізналися лише 30.11.2015 року. З постановою виконавця не згодні, вважають її незаконною та просять її скасувати. В даному випадку виконавець не зазначив, що саме в судовому наказі, який є виконавчим документом, не відповідає вимогам ЗУ «Про виконавче провадження». В той же час, судовий наказ був виданий на підставі ст. 103 ЦПК України, і дані норми судом були дотримані в повному обсязі. Крім того, виконавцем були порушені строки направлення копії постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження - постанова датована 29.09.2015 року, направлена 26.11.2015 року.

В судове засідання представник скаржника не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, скаргу підтримав, просив її задовольнити.

В судове засідання боржник не з'явився, про день, час та місце розгляду справи сповіщався згідно норм процесуального законодавства, заяв про відкладення чи про розгляд справи за його відсутності до суду не подав.

В судове засідання суб'єкт оскарження не з'явився, про день, час та місце розгляду справи сповіщався згідно норм процесуального законодавства, заяв про відкладення чи про розгляд справи за його відсутності до суду не подав.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вимоги підлягають задоволенню.

В суді встановлено, що 19.05.2015 року Дніпровським районним судом м. Києва по справі № 755/9538/15-ц видано судовий наказ щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «Київстар» в розмірі 11 682,22 грн. та судового збору в розмірі 121,80 грн.

Судовий наказ, який є і виконавчим документом, набрав законної сили 09.09.2015 року.

10.09.2015 року представник стягувача звернувся до Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві із заявою про відкриття виконавчого провадження. До заяви був приєднаний оригінал судового наказу та копія довіреності.

29.09.2015 року старшим державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Федоріною А.М. винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження (ВП № 48975837), при цьому виконавець встановив, що - дослівно «…відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документів вказується назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище та ініціали посадової особи, що його видали, дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ. Ураховуючи викладене, керуючись статтями 21, 23, п. 6 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» - постанови відмовити у відкритті виконавчого провадження…».

З вказаного тексту, складеного старшим державним виконавцем, так і не виявилося за можливе встановити причину відмови у відкритті виконавчого документу. Складається враження, що старший державний виконавець взагалі не володіє знаннями в своїй діяльності.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Статтями 5, 6 Закону «Про виконавче провадження» передбачено, що вимоги державного виконавця щодо виконання рішень є обов'язкові для всіх органів, організацій, посадових осіб, фізичних і юридичних осіб на території України. Державному виконавцю повинні бути безоплатно надані у встановлений ним строк інформація, документи або їх копії, необхідні для здійснення його повноважень. Невиконання законних вимог державного виконавця тягне за собою відповідальність згідно із законом. Державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати в своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець: здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом; надає сторонам виконавчого провадження та їх представникам можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядає заяви сторін та інших учасників виконавчого провадження і їхні клопотання; заявляє в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз'яснює сторонам їхні права і обов'язки. Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право: 1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; 2) здійснювати перевірку виконання юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників; 3) з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну; 4) безперешкодно входити до приміщень і сховищ, що належать боржникам або зайняті ними, проводити огляд зазначених приміщень і сховищ, у разі необхідності примусово відкривати та опечатувати такі приміщення і сховища; 5) накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; 6) накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; 7) за згодою власника використовувати приміщення, у тому числі комунальної власності, для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувача або боржника для перевезення майна; 8) звертатися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про роз'яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа, про встановлення чи зміну порядку і способу виконання, про відстрочку та розстрочку виконання рішення; 9) звертатися до органу (посадової особи), який видав виконавчий документ, про роз'яснення змісту документа; 10) звертатися до суду з поданням про розшук боржника - фізичної особи або дитини чи про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання; 11) викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що знаходяться у виконавчому провадженні, а в разі неявки боржника без поважних причин виносити постанову про його привід через органи Національної поліції; 12) залучати у встановленому порядку до провадження виконавчих дій понятих, поліцейських, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для оцінки майна - суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання; 13) накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; 14) застосовувати під час провадження виконавчих дій відеозапис, фото- і кінозйомку; 15) у процесі виконання рішень за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі необхідності примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням поліцейських, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке за законом можливо звернути стягнення; 16) вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або від боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог державного виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження; 17) з метою профілактичного впливу повідомляти органам державної влади, громадським об'єднанням, трудовим колективам і громадськості за місцем проживання або роботи особи про факти порушення нею вимог законодавства про виконавче провадження; 18) у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням; 19) у разі необхідності залучати до проведення чи організації виконавчих дій суб'єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача; 20) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами.

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

По даній справі встановлено, що скаржнику неправомірно було відмовлено у відкритті виконавчого провадження. Враховуючи вимоги законодавства України та обставини, суд дійшов висновку, що є обґрунтованою, доведеною, та підлягає задоволенню.

Постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження від 29.09.2015 року стягувач отримав лише 30.11.2015 року, скарга подана до суду 02.12.2015 року, що дає підстави, що строк скаржником не пропущено.

Відповідно до частини 1 статті 383 Цивільного процесуального кодексу України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

В силу частини 2 статті 387 Цивільного процесуального кодексу України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 1, 5, 6, 11, 18, 25, 26, 31 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 60, 294, 383-387 ЦПК України,

ухвалив:

Скаргу Приватного акціонерного товариства «Київстар», боржник - ОСОБА_1, на дії старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Федоріної Анастасії Михайлівни - задовольнити.

Визнати дії старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Федоріної Анастасії Михайлівни стосовно відмови у відкритті виконавчого провадження згідно із постановою про відмову у відкритті виконавчого провадження від29.09.2015 року № 48975837 на підставі судового наказу Дніпровського районного суду м. Києва від 09.09.2015 року № 755/9538/15-ц неправомірними.

Визнати неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Федоріної Анастасії Михайлівни стосовно не вчинення дій щодо відкриття виконавчого провадження на підставі судового наказу Дніпровського районного суду м. Києва від 09,09.2015 року № 755/9538/15-ц та заяви ПрАТ «Київстар» від 10.09.2015 року № 23933/06.

Визнати неправомірною та скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Федоріної Анастасії Михайлівни про відмову у відкритті виконавчого провадження від 29.09.2015 року № 48975837 на підставі судового наказу Дніпровського районного суду м. Києва від 09.09.2015 року № 755/9538/15-ц.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: