ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/8798/16-ц
провадження № 2/753/4968/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

"29" липня 2016 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі :

головуючого судді Сухомлінова С.М.

за участю секретаря Бак О.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за позовом ОСОБА_2 до Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, Головне територіальне управління юстиції у м. Києві про відшкодування моральної шкоди,

В с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з Головного територіального управління юстиції у м. Києві 60 025,00 грн. моральної шкоди. Посилався на те, що в січні 2015р. старшим державним виконавцем ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві (далі - Відділу) Шевченко М.Р. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 46234623 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСББ «КУТ» боргу за житлово-комунальні послуги та постанову про арешт майна боржника (ОСОБА_2.) та оголошення заборони на його відчуження. Вказував, що ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 17.04.2015р. визнано дії державного виконавця Шевченка М.Р. щодо винесення вказаних постанов ВП № 46234623 неправомірними та скасовано їх. Зазначав, що після набрання ухвали суду від 17.04.2015р. законної сили, рішення суду не було виконано і позивач був змушений знову звернутись до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця та начальника ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві. За результатами розгляду скарги Дарницьким районним судом м. Києва ухвалою від 02.10.2015р. визнано неправомірною бездіяльність начальника ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві Ярушевської І.І. та старшого державного виконавця Відділу по виконанню ухвали суду від 17.04.2015р. по виконавчому провадженню № 46234623 та зобов'язано начальника та старшого державного виконавця Відділу зняти арешт з майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Стверджував, що рішення суду до цього часу не виконані, а така бездіяльність посадових осіб Відділу завдала йому значної моральної шкоди.

В судовому засіданні ОСОБА_2 позов підтримав і не заперечував проти заочного розгляду справи.

Відповідачі про розгляд справи повідомлені у встановленому законом порядку, проте своїх представників до суду не направили, про причини неявки не повідомили, письмових заперечень на позов не подали.

На підставі ст. 224 ЦПК, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі, визнавши причину неявки до суду відповідача не поважною.

Суд, вислухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного.

На примусовому виконанні у ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві знаходиться виконавче провадження ВП № 46234623 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСББ «КУТ» боргу за житлово-комунальні послуги. В рамках вказаного виконавчого провадження старшим державним виконавцем Відділу Шевченко М.Р. було винесено також постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Ухвалою Дарницького районного управління юстиції у м. Києві від 17.04.2015р. визнано дії старшого державного виконавця ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві Шевченко М.Р. при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження від 29.01.2015 року та постанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження від 13.02.2015 року у ВП № 46234623 неправомірними та скасовано вказані постанови (а.с.6-10). Ухвала суду набрала законної сили.

Протиправність дій державного виконавця встановлена ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 17.04 2015 р., а тому відповідно до частини 3 статті 61 ЦПК України ця обставина доказуванню не підлягає.

Як вбачається з витягу (а.с.39) та пояснень позивача, арешт з належного йому майна, зокрема автомобіля, не скасований, асам автомобіль був вилучений державним виконавцем з користування власника і де він зараз знаходиться йому не відомо.

Крім того, позивач звернувся до Дарницького РУ ГУ МВС України в м. Києві з заявою про відкриття кримінального провадження за невиконання рішення суду та незаконне заволодіння транспортним засобом (а.с.34-35), яка внесена останнім до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом невиконання рішення суду (а.с. 36).

Відповідно до ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Частиною 2 ст.1167 ЦК України визначено перелік випадків відшкодування моральної шкоди органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим, органом місцевого самоврядування, фізичною або юридичною особою, яка її завдала. Зазначений перелік не є вичерпним, оскільки пункт 3 частини 2 цієї статті передбачає наявність інших випадків передбачених законом.

Згідно з ст. 1174 ЦК Кодексу шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Відповідно до положень статті 11 Закону України «Про державну виконавчу службу» шкода, заподіяна державним виконавцем фізичним чи юридичним особам під час виконання рішення, підлягає відшкодуванню у порядку, передбаченому законом, за рахунок держави.

Стаття 23 ЦК України закріплює загальні положення про відшкодування моральної шкоди визначаючи, що моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів.

Суд вважає, що тривале невиконання судового рішення державним виконавцем спричинило позивачу певних душевних страждань, оскільки останній був позбавлений права розпоряджання та користування належним йому автомобілем та змушений був витрачати час на звернення до органів виконавчої служби та до суду, щоб довести порушення своїх прав.

При визначені розміру моральної шкоди яка підлягає відшкодуванню позивачу, суд керується принципами розумності, справедливості та поміркованості та визначає її у розмірі 25000 грн.

Оскільки організаційне та матеріально-технічне забезпечення діяльності районних управлінь юстиції у м. Києві здійснює Головне територіальне управління юстиції у місті Києві, яке є розпорядником бюджетних коштів, призначених на утримання ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві, саме з Головного територіального управління юстиції у місті Києві підлягає стягненню моральна шкода, заподіяна позивачу неправомірними діями державного виконавця.

Вирішуючи позов таким чином, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з Головного територіального управління юстиції у місті Києві в дохід держави необхідно стягнути 551,20 грн. судового збору.

На підставі викладеного та керуючись статтями 10, 11, 27, 60, 212- 215, 225, 226 ЦПК України суд-

В и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Головного територіального управління юстиції у м. Києві на користь ОСОБА_2 25 000 (двадцять п'ять) грн. 00 коп. моральної шкоди.

В решті позову - відмовити.

Стягнути з Головного територіального управління юстиції у м. Києві на користь держави - 551 (п'ятсот п'ятдесят одну) грн. 20 коп. судових витрат.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення ухвали до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва.

СУДДЯ С.М. Сухомлінов