Провадження № 2/193/324/16
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
03 серпня 2016 року сел. Софіївка
Софіївський районний суд Дніпропетровської області в складі: судді Патинка А.Г.
при секретарі Ратушній В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Софіївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
У С Т А Н О В И В:
16 червня 2016 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 22 листопада 2010 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано виконкомом Ордо-Василівської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області, актовий запис № 10.
Від шлюбу мають сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом із позивачем. Спору щодо визначення місця проживання дитини між позивачем та відповідачем не виникає.
Останніми роками відносини між позивачем та відповідачем суттєво погіршились, в зв'язку із розбіжністю поглядів на подружнє життя. Спілкування між ними перетворилося на з'ясовування стосунків, що в свою чергу, призвело до повної відсутності взаєморозуміння між ними. Спроби позивача зберегти сім'ю не знайшли підтримки з боку відповідача, в зв'язку з чим, з березня 2015 року вони остаточно припинили шлюбні стосунки та стали проживати окремо. Відповідач переїхав жити до своїх батьків, а позивач залишилась жити в квартирі своєї бабусі. Таким чином, їхній із відповідачем шлюб носить формальний характер, сім'я розпалась і відновлювати її немає сенсу, в зв'язку з чим просить розірвати шлюб між нею - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, який зареєстровано 22 листопада 2010 року виконкомом Ордо-Василівської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області, актовий запис № 10.
Позивач в судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує .
Відповідач, будучи у встановленому чинним законодавством порядку увідомленим, про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не увідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності не подавав.
Зважаючи на це, суд відповідно до статті 224 ЦПК України може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд розглядає справу, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Розглянувши матеріали справи, беручи до уваги заяву позивача, суд вважає, що позов обґрунтований і на підставі ст. 110 Сімейного кодексу України підлягає задоволенню.
ОСОБА_1 суду надала: копію свідоцтва про одруження від 22 листопада 2010 року, видане виконкомом Ордо-Василівської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області (актовий запис № 10) (а.с.8); копію свідоцтва про народження сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, серії І-КИ № 325314 від 22 березня 2011 року, виданого виконкомом Ордо-Василівської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області, актовий запис №7 (а.с. 9).
Враховуючи, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сімї та поновлення шлюбних відносин неможливо, так-як позивач не бажає проживати в даному шлюбі, позивач вважає, що спільне життя з відповідачем неможливе, а шлюбні відносини припинені.
Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 Сімейного кодексу України. Згідно ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, тому шлюб слід розірвати.
Суд, вирішуючи питання про розірвання шлюбу вважає за необхідне зясувати прізвище подружжя після розірвання шлюбу.
Норма ст. 113 СК України передбачає, що особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно із положеннями ч. 8 ст. 235 ЦПК України, які на підставі ч. 8 ст. 8 ЦПК України застосовуються і до позовного цивільного судочинства, у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається.
З огляду на викладене та враховуючи, що позивачем не заявлено суду про намір зміни свого прізвище на попереднє, яке вона змінила під час укладення та реєстрації шлюбу з відповідачем, суд приходить до висновку про необхідність залишення прізвища позивачу без змін «Койнаш».
На підставі вищезазначеного та керуючись ст.ст.10, 11, 60, 197, 212-215, 226 ЦПК України суд,-
В И Р І Ш И В:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити повністю.
Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, який зареєстровано 22 листопада 2010 року виконкомом Ордо-Василівської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області, актовий запис № 10, розірвати.
Позивачу ОСОБА_1 залишити прізвище «Койнаш».
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Позивач може оскаржити рішення в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Софіївський районний суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний термін з дня проголошення рішення.
Суддя: А.Г. Патинка