_____________________________________________________________________________________________________________
Справа № 2-3947/11
Провадження № 4-с/520/82/16
УХВАЛА

про відмову у задоволенні скарги

08.08.2016 року

Київський районний суд м.Одеси у складі:

Головуючого - судді Куриленко О.М.

за участю секретаря - Баранова Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на рішення державного виконавця Овідіопольського районного відділу ДВС ГТУЮ в Одеській області про відкриття виконавчого провадження,

В С Т А Н О В И В :

22.07.2016 року заявник звернувся до суду з скаргою, в якій просить постановити ухвалу, якою визнати постанову державного виконавця Овідіопольського районного відділу ДВС ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_2 від 11.07.2016 року ВП № 51598006 про відкриття виконавчого провадження неправомірною, зобовязати державного виконавця скасувати вищевказану постанову.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що не заважаючи на завершене 29.12.2012 року виконавче провадження, 11 липня 2016 року державний виконавець Овідіопольського районного відділу ДВС ГТУЮ в Одеській області виніс постанову про (повторне) відкриття виконавчого провадження ВП № 51598006, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.74, 76, 77 ЦПК України.

Скаржник ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву, в якій просив справу без його участі не розглядати, посилаючись на те, що він знаходиться на стаціонарному лікуванні.

Крім того, враховуючи складнощі в роботі пошти та вимоги ч.1 ст.386 ЦПК України, скаржникові судом було доручено вручення повісткок іншим сторонам у справі, однак, жодних відомостей про отримання судових викликів ТОВ "Факторінг Україна" та державним виконавцем до суду не надійшло, у зв'язку з чим нші сторони по справі у судове засідання також не зявились, про час, дату та місце розгляду справи сповіщались належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Суд, оглянувши матеріали справи, вважає, що скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно ст.383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, порушені їхні права і свободи

Судом встановлено, що в провадженні Київського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа № 2-3947/11 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ОТП Факторинг Україна до ОСОБА_3, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та зустрічним позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю ОТП Факторинг Україна, Публічного акціонерного товариства ОТП Банк, ОСОБА_1, третя особа Національний банк України про визнання договорів кредиту, іпотеки та поруки недійсними.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 09 листопада 2011 року, залишеним без змін ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області від 24 травня 2012 року, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю ОТП Факторинг Україна було задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ОТП Факторинг Україна, п/р 3333 вс АТ ОТП Банкм.Київ. МФО 300528 суму заборгованості за Кредитним договором № МL-501/144/2008 від 09.06.2008 року у розмірі 133 155,39 доларів США (сто тридцять три тисячі сто пятдесят п`ять доларів США 39 центів), що за курсом НБУ на день ухвалення рішення становить 1062 673,22 гривні (один мільйон шістдесят дві тисячі шістсот сімдесят три гривні двадцять дві копійки).

Стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ОТП Факторинг Україна витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 700,00 (одна тисяча сімсот гривень 00 копійок) та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120,00 (сто двадцять гривень 00 копійок) гривень.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю ОТП Факторинг Україна, Публічного акціонерного товариства ОТП Факторинг, ОСОБА_1, третя особа Національний банк України про визнання договорів кредиту, іпотеки та поруки недійсними відмовлено.

03.08.2012 року Київським районним судом м. Одеси було видано виконавчі листи № 2-3947/11 про примусове виконання рішення суду, проте державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Овідіопольського районного управління юстиції 29.12.2012 року винесено постанову ВП № 34121861 та ВП 34285590, якими виконавчі листи № 2-3947/11, видані 03.08.2012 року Київським районним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ Факторинг Україна грошової суми у розмірі 1 062 673, 22 гривень та судового збору у розмірі 1820 гривень повернуто стягувачеві, у звязку з тим, що згідно відомостей державних установ та акту державного виконавця майно, на яке можливо звернути стягнення, у боржника відсутнє.

Так п. 2 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо: у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними

Проте, в частині 5 вказаної статті зазначено, що повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

Відповідно до ст. 22 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом. Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для: 1) виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення; 2) виконання рішень комісій по трудових спорах - з дня видачі посвідчення на примусове виконання рішення; 3) інших виконавчих документів з наступного дня після набрання ними юридичної сили, якщо інше не передбачено законом. Рішення про стягнення періодичних платежів (у справах про стягнення аліментів, про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я, втратою годувальника тощо) можуть бути пред'явлені для виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі. Строки пред'явлення виконавчих документів до виконання встановлюються для кожного платежу окремо.

23.09.2014 року ТОВ ОТП Факторинг Україна звернувся до суду з заявою, в якій просило суд винести ухвалу, якою поновити строки предявлення до виконання виконавчих документів № 2-1424/10 про стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 заборгованості у солідарному порядку у розмірі 1 062 673, 22 гривні та судових витрат у розмірі 1 820 гривен. Винести ухвалу про видачу дублікатів виконавчих документів № 2-1424/10 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у солідарному порядку у розмірі 1 062 673, 22 гривні та судових витрат у розмірі 1 820 гривень.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 26.05.2015 року заяву ТОВ ОТП Факторинг Україна було задоволено, видано Товариству з обмеженою відповідальністю ОТП Факторинг Україна дублікати виконавчих листів на примусове виконання рішення Київського районного суду м. Одеси від 09 листопада 2011 року у цивільній справі за № 2-3947/11 про солідарне стягнення з ОСОБА_3, ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором у розмірі 133155 дол. 39 центів США, що станом на 09 листопада 2011 року еквівалентно 1 062 673, 22 гривень та судових витрат у розмірі 1700 гривень. А також поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю ОТП Факторинг Україна строк предявлення дублікатів виконавчих листів до виконання на примусове виконання рішення Київського районного суду м. Одеси від 09 листопада 2011 року у цивільній справі за № 2-3947/11 про солідарне стягнення з ОСОБА_3, ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором у розмірі 133155 дол. 39 центів США, що станом на 09 листопада 2011 року еквівалентно 1 062 673, 22 гривень та судових витрат у розмірі 1700 гривень.

11.07.2016 року державним виконавцем Овідіопольського районного відділу ДВС ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_2 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 5159800 з виконання виконавчого листа № 2-3947/11 виданого 03.03.2016 року Київським районним судом м. Одеси про стягнення боргу у розмірі 1 062 673, 22 гривень з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна».

З вказаної постанови вбачається, що заява про примусове виконання подана 07.07.2016 року.

Таким чином. можливо зробити висновок, про те, що рішенням Київського районного суду м. Одеси від 09 листопада 2011 року до теперішнього часу не виконане, і не втратило своєї законної сили.

Судове рішення (постанова, ухвала) це акт судової влади, що здійснює захист порушених або оскаржених прав громадян і організацій шляхом підтвердження наявності або відсутності правовідносин і розпорядженням відповідних дій в майбутньому.

Обов'язок виконувати судове рішення (постанову) випливає не з рішення (постанови) суду як такого, а із санкцій, передбачених нормами права, що були застосовані судом. Навіть у тих випадках, коли закон передбачає відповідальність за невиконання рішень, ця відповідальність має на меті примусити зобов'язану рішенням суду особу виконати розпорядження норми, що застосував суд.

Одними з властивостей судового рішення, що вступило в законну силу є: можливість примусового виконання судового рішення мимо волі зобов'язаної особи та обов'язковість, яка полягає в тому, що судове рішення, що вступило в законну силу, стає обов'язковим для всіх органів, підприємств, установ, організацій, посадових осіб і громадян і підлягають виконанню на всій території України. Рішення, що вступило в законну силу, є обов'язковим і підлягає точному виконанню. Усі державні органи, посадові особи й окремі громадяни, зобов'язані сприяти виконанню рішення суду, виконуючи вимоги державного виконавця.

Відповідно до ч.5 ст. 124 Конституції України «Судові рішення ухвалюються іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України». Серед основних засад судочинства в Україні, згідно з п.9 ч.3 ст.129 Конституції України, є «обовязковість рішень суду»

Ч.1 ст.14 ЦПК України закріпила «Судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державних влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами».

Також згідно ст. 11 «Про судоустрій України» судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими особами, об'єднаннями громадян та іншими організаціями, громадянами та юридичними особами на всій території України. Обов'язковість урахування (преюдиціальність) судових рішень для інших судів, органів прокуратури, слідства, дізнання визначається процесуальним законом.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Таким чином, суд не погоджується з доводами скарги щодо того, що державним виконавцем в порушення вимог чинного законодавства відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-3947/11, виданого 03.03.2016 року Київським районним судом м. Одеси.

Відповідно до ч. 1 статті 82 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду.

Згідно з ч. 4 ст. 82 Закону, рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Згідно частин 1,2 ст. 384 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду безпосередньо або після оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби до начальника відповідного відділу державної виконавчої служби. Скарга подається до суду, який видав виконавчий документ.

Слід враховувати той факт, що за правилами ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як роз'яснено в п.27 постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» виходячи з принципу процесуального рівноправ'я сторін та враховуючи обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.

За приписами ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів.

Згідно ст. ст. 58-59 ЦПК України докази по справі повинні бути належними та допустимими, та не ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст.10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

В порушення даних норм закону, заявником не надано суду доказів того, що дії державного виконавця Овідіопольського районного відділу ДВС ГТУЮ в Одеській області суперечать чинному законодавству, а посилання, викладені в скарзі не може бути підставою для її задоволення.

Враховуючи встановлені обставини, суд доходить висновку, що скарга ОСОБА_1 на рішення державного виконавця Овідіопольського районного відділу ДВС ГТУЮ в Одеській області про відкриття виконавчого провадження, є необґрунтованою та безпідставною, а від так задоволенню не підлягає.

Виходячи з вищевикладеного та керуючись ст.ст. 8, 10, 11, 27, 384 ЦПК України, ст.ст. 26, 49, 53, 82 Закону України «Про виконавче провадження» суд, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 на постанову державного виконавця Овідіопольського районного відділу ДВС ГТУЮ в Одеській області про відкриття виконавчого провадження залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги на протязі пяти днів з дня її проголошення через Київський районний суд м. Одеси.

Суддя Куриленко О. М.