У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі :

Головуючого судді : Гордійчук С.О.

суддів : Буцяка З.І., Боймиструка С.В.

секретар судового засідання : Коробчук А.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівному апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Корецького районного суду Рівненської області від 04 листопада 2015 року у справі за позовом Управління Пенсійного Фонду України в Корецькому районі до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплаченої пенсії.

в с т а н о в и л а :

Рішенням Корецького районного суду Рівненської області від 04 листопада 2015 року позов Управління Пенсійного Фонду України в Корецькому районі до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплаченої пенсії задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Управління Пенсійного Фонду України в Корецькому районі 11 111,55 грн.

Вирішено питання про судовий збір.

В поданій на рішення апеляційній скарзі відповідач вказує на його незаконність, оскільки судом не враховано, що про факт реєстрації підприємницької діяльності він повідомив контролюючі органи, в січні 2011 року став на облік платників податків та сплачував єдиний внесок до Пенсійного фонду. Вказує про відсутність зловживань з його боку щодо отримання пенсії з Пенсійного фонду, оскільки законодавством передбачено, що при припиненні виплат пенсії через органи Пенсійного Фонду, він має право отримувати таку пенсію через органи Управління праці та соціального захисту населення Корецької РДА в тому ж розмірі. Наголошує, що на даний час отримує саме соціальні виплати таким чином

Просить рішення суду скасувати і ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з доведення факту недобросовісності з боку одержувача пенсії. З таким висновком місцевого суду колегія суддів апеляційного суду погоджується.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України встановлено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Таким чином, за змістом зазначеної норми пенсія не підлягає поверненню у випадку, якщо її виплата проведена юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки та відсутності недобросовісності з боку набувача.

Аналіз положень ст. 1215 ЦК України дає підстави для висновку про те, що за загальним правилом безпідставно набута особою пенсія не підлягає поверненню, натомість закон встановлює два виключення з цього правила: по-перше, якщо її виплата є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача.

Даний висновок відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 22 січня 2014 року по справі № 6-151цс13 та постанові від 2 липня 2014 року по справі № 6-91цс14.

Таким чином, повернення надмірно сплачених сум пенсій передбачає стягнення зазначених сум у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини пенсіонера, а саме, через зловживання, зокрема у випадку надання недостовірної інформації або взагалі ненадання відповідної інформації.

Згідно зі ст. 102 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсіонери зобов'язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. У разі невиконання цього обов'язку і одержання у зв'язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду.

Статтею 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що суми пенсії, над міру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім'ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 16 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» застрахована особа зобов'язана повідомляти територіальні органи Пенсійного фонду про зміну даних, що вносяться до її персональної облікової картки в системі персоніфікованого обліку та Державному реєстрі загальнообов'язкового державного соціального страхування, виїзд за межі держави та про обставини, що спричиняють зміну статусу застрахованої особи, протягом десяти днів з моменту їх виникнення.

Статтею 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою правління ПФУ № 22-1 від від 25.11.2005 р., передбачено обов'язок пенсіонера повідомити орган, який призначає та виплачує пенсію, про прийняття на роботу, зміни в складі сім»ї, зміну місця проживання та інші обставини, що можуть вплинути на призначення пенсії.

Діючим законодавством встановлений вичерпний перелік підстав для стягнення надмірно сплачених грошових коштів у вигляді пенсії з одержувача.

Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, регулюється Порядком відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затвердженим Постановою Правління Пенсійного фонду України № 6-4 від 21 березня 2003 року.

Згідно з п. 3 цього Порядку повернення коштів проводиться відповідно до ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у випадках виявлення подання громадянами недостовірних відомостей про заробітну плату чи інший дохід, стаж роботи, несвоєчасного подання відомостей про зміну у складі сім'ї тощо.

Судом установлено, що з 06 грудня 2004 року по 31 березня 2012 року ОСОБА_1 перебував на обліку у УПФ України в Корецькому районі як одержувач соціальної пенсії по ІІІ групі інвалідності за загальним захворюванням як непрацююча особа.

З 24 січня 2011 року відповідач зареєструвався як фізична особа-підприємець та почав займатися підприємницькою діяльністю, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця серії НОМЕР_1, виданим Корецькою РДА Рівненської області від 24 січня 2011 року (а. с. 7).

Про реєстрацію такої діяльності відповідач усупереч зазначеним вище вимогам закону та взятим на себе зобов'язанням не повідомив Управління ПФУ в Корецькому районі.

Крім того, продовжуючи здійснювати підприємницьку діяльність та щомісячно сплачуючи єдиний внесок до органів пенсійного фонду, відповідач продовжував приховувати відомості щодо своєї зайнятості та отримання доходу, що підтверджує його недобросовісну поведінку.

Після проходження ОСОБА_1 чергового переогляду МСЕК 26 грудня 2011 року та продовження йому інвалідності до 01 січня 2013 року, відповідач надалі продовжував приховувати відомості, які впливають на призначення та виплату пенсії.

Лише 03 січня 2012 року при надходженні виписки з акту огляду МСЕК № 0197917 на продовження соціальної пенсії УПФ в Корецькому районі було виявлено, що відповідач займається підприємницькою діяльністю, що підтверджує факт його зайнятості.

В результаті недобросовісних дій відповідача йому проведено зайву виплату пенсії в сумі 11 111, 55 грн. за період з 24 січня 2011 року по 31 березня 2012 року, яка підлягає поверненню.

З огляду на вищезазначене апеляціний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга ОСОБА_1 є безпідставною і задоволенню не підлягає.

Оскільки при вирішенні спору суд першої інстанції правильно визначив характер взаємовідносин, що виникли між сторонами, його рішення ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи, яке постановлене з дотриманням вимог закону, підстав для його скасування, виходячи з меж доводів апеляційної скарги та вимог заявленого позову, не вбачається.

Керуючись ст.ст.307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Корецького районного суду Рівненської області від 04 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :