Справа № 214/7611/15-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2016 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді Щеняєвої І.Б.,

за участю секретаря судового засідання Фастовець Ю.Ю.,

представників

позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,

у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у місті ОСОБА_3, під час розгляду цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання заповіту недійсним, скасування його державної реєстрації та свідоцтва про право на спадщину за заповітом, -

встановив:

В судовому засіданні представник позивача заявив клопотання про призначення посмертної судової психолого-психіатричної експертизи для зясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, а саме: чи могла ОСОБА_6 розуміти значення своїх дій та керувати ними з урахуванням її вікових особливостей, травм та хвороб, сімейної ситуації, індивідуально-психологічних особливостей, мотиваційних чинників, наявного психоорганічного (енцефалопатичного) синдрому, порушень памяті, інтелекту й афективності чи астенії, амнестичного психозу, старчого слабоумства, розладу памяті, афективних розладів на момент складання заповіту. Проведення експертизи просила доручити експертам Гейківської психіатричної лікарні. Крім того, вона пояснила, що питання про призначення судової посмертної психолого-психіатричної експертизи необхідно провести в зв'язку з тим, що ОСОБА_6 не могла скласти заповіт на чужу людину якщо б була при здоровому глузді. Крім того, заповіт був складений в листопаді, а смерть сестри позивача сталася через кілька місяців. Відповідач повинен був покласти ОСОБА_6 в лікарню але цього не зробив, не піклувався про неї. За таких обставин у позивача виникають сумніви щодо дійсності заповіту. Крім того, вона стверджувала, що ОСОБА_6 лікарями виписувались сильнодіючі препарати, які унеможливлювали розуміння власних дій для ОСОБА_6 через наркотичні складові.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти клопотання про призначення експертизи, пояснив, що психічний стан та хвороби ОСОБА_6 є припущенням представника позивача, спростовуються письмовими медичними документами. Крім того, допитані свідки в суді показали що явних порушень психіки у померлої не було, вона до смерті користувалась транспортом, добре орієнтувалась на місцевості, без окулярів читала пресу. Відповідач є братом її померлого чоловіка, він допомагав їй, тому вона могла виявити бажання скласти на нього заповіт.

Вислухав пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Згідно ч.1 ст. 143 ЦПК України, для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

Предметом позову є дійсність заповіту. В позовній заяві ОСОБА_4 зазначає що померла ОСОБА_6 є її сестрою, померла 24.12.2014 року, у віці 76 років, заповіт склала незадолго до смерті. Підставою для позову зазначила що сестра мала вади зору і не могла ознайомитися зі змістом заповіту та підписати його. Крім того, те, що її сестра померла незабаром після складання заповіту свідчить про те, що сестра перебувала у незадовільному стані і складений заповіт не відображає її справжньої волі.

В судовому засіданні допитувались свідки позивача ОСОБА_7 та ОСОБА_8, від виклику інших заявлених свідків представник позивача відмовилась. Так, свідок ОСОБА_7, пояснив, що добре знав обох сестер ОСОБА_6 та ОСОБА_4 До останньої протягом 30 років поспіль до самої смерті приїздила провідати сестру ОСОБА_6, останній раз навесні 2014 року. Зі слів ОСОБА_4 свідку відомо, що сестра ОСОБА_6 восени впала в своєму гаражі і пролежала там цілу добу на підлозі через втрату свідомості. Також, зі слів позивача, знає що сусіди викликали ОСОБА_6 швидку допомогу. Останній раз ОСОБА_6 приїздила в квітні 2014 року до сестри в Кіровоград у віці 76 років на автобусі, вона здавалася неадекватною бо «перескаківала» з однієї теми розмови на іншу, вона розповідала що за життя накопичувала гроші і має 35 тисяч грн. собі на похорони. Допитана свідок ОСОБА_8, яка доводиться племінницею відповідача, пояснила, що ОСОБА_6 захворіла в 2014 році, вона приїздила її провідувати і 6 днів жила у неї з 19.12.по 25.12.2014 року бо про це просив ОСОБА_5. Захворіла вона через те, що в своєму гаражі впала і добу пролежала на підлозі з бетону, через що у неї відмовили ноги, вона стала слабкою. Коли вона 6 днів жила у неї та доглядала ОСОБА_6 спілкувалась з нею та ОСОБА_5 нормально, неадекватної поведінки не було, зір був добрий бо вона переглядала без окулярів чеки з аптек та магазинів, коли я приносила здачу, ліки та продукти, які купувала для неї. 24.12.2014 року ОСОБА_6 погіршало, розпочалась рвота, було викликано швидку допомогу, лікарі сказали що вона вже помирає. Після цього, свідок зателефонувала ОСОБА_5 щоб він приїхав до ОСОБА_6, бо знала що вона складала на нього заповіт. У ОСОБА_6 були на випадок смерті відкладені гроші, які вона зберігала під головою, я їй запропонувала перерахувати ці гроші, але та відмовилась і сказала «хай ОСОБА_5 рахує». Свідок також по телефону повідомила сестру ОСОБА_4 про стан ОСОБА_6, ОСОБА_4 сказала що у сестри є багато золота під ліжком. Після того як ОСОБА_6 впала в гаражу ОСОБА_5 доглядав за нею з понеділка до пятниці, навечір приходила сусідка ОСОБА_9, крім того, ще був соціальний працівник.

Крім того, судом було витребувано медичну карту ОСОБА_6, розпочатої 10.11.2014 року через втрату старої картки. З записів лікарів терапевта та хірурга про стан здоровя хворої та рекомендацій про призначення лікування вбачається погіршення стану здоровя ОСОБА_6 та 24.12.201 року констатовано смерть.

З довідки КЗ «Криворізький психоневрологічний диспансер» від 26.04.2016 р. вбачається, що ОСОБА_6 під наглядом лікаря-психіатра або нарколога не перебувала, за медичною допомогою не зверталась (а.с.148).

Зі змісту копії заповіту від 11.11.2014 року вбачається, що документ підписаний та прочитаний особисто ОСОБА_6. Заповіт складено при виклику за адресою м. Кривий Ріг, вул. Станіславського, 2/18 у звязку із хворобою органів руху заповідачки (а..с.102).

Судом дано оцінку зазначеним обставнам та зроблено висновок про відсутність підстав для призначення посмертної судової психолого-психіатричної експертизи для зясування питання чи могла ОСОБА_6 розуміти значення своїх дій та керувати ними під час укладання заповіту 11.11.2014 року на ім'я ОСОБА_10 оскільки відсутні жодні показники щодо наявності психічної хвороби у ОСОБА_6 Крім того, представником позивача не було доведено суду що при лікуванні ОСОБА_6 призначались сильнодіючі наркотичні препарати, через вживання яких вона не могла розуміти значення своїх дій та керувати ними. Суд також звертає увагу на те, що не було доведено що за життя ОСОБА_6 мала проблеми із зором оскільки ці твердження представника позивача спростовуються як поясненнями свідка ОСОБА_8 так і самим заповітом, з якого вбачається що він підписаний і прочитаний особисто. Будь-яких обставин, які викликають сумнів в дієздатності померлої ОСОБА_6, судом не встановлено, при цьому, представник позивача не заявляв будь-яких клопотань про витребування доказів, які отримати самостійно він позбавлений можливості.

Таким чином, розглянувши заявлене клопотання представника позивача, суд вважає його безпідставним та відхиляє його.

На підставі викладеного, керуючись ч.2 ст.86, ст.ст. 143-145 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

В задоволенні клопотання представника позивача призначення посмертної судової психолого-психіатричної експертизи для зясування питання чи могла ОСОБА_6 розуміти значення своїх дій та керувати ними під час укладання заповіту 11.11.2014 року відмовити.

Суддя І.Б. Щеняєва