Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2016 року Рівненський міський суд

під головуванням судді Ковальова І.М.

при секретарі Грицаюк О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, шляхом передачі у власність АТ «Дельта Банк»,-

в с т а н о в и в :

В Рівненський міський суд з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, шляхом передачі у власність АТ «Дельта Банк» звернувся ПАТ «Дельта Банк».

В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав, просить суд їх задоволити з підстав, викладених у позовній заяві та в рахунок погашення заборгованості в сумі 132 338,94 грн., з яких: тіло кредиту в розмірі 103 201,00 грн., відсотки в розмірі 29 137,94 грн. за кредитним договором №1701/0408/71-058 від 02 квітня 2008 року, звернути стягнення на предмет іпотеки, згідно іпотечного договору №1701/0408/71-058-Z-2, належну ОСОБА_1, а саме: трикімнатну квартиру за адресою АДРЕСА_1 загальною площею 62,3 кв.м., житловою площею 37,0 кв.м. Предмет іпотеки належить іпотекодавцю ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 11 квітня 2009 року нотаріально посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_2 за реєстровим №390 та зареєстрований за іпотекодавцем на праві приватної власності Рівненським міським бюро технічної інвентаризації 05 серпня 2009 року, записаний в реєстрову книгу №207, номер запису 35-60545, реєстраційний номер 8388085 від 05 серпня 2009 року; визнати за Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» () право власності на трикімнатну квартиру за адресою АДРЕСА_1 загальною площею 62,3 кв.м., житловою площею 37,0 кв.м. та стягнути з відповідача судові витрати по справі у дохід держави.

В судовому засіданні представник відповідача заявлені позовні вимоги позивача не визнав та просить суд відмовити у їх задоволенні.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та подані сторонами письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 02 квітня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Сведбанк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір №1701/0408/71-058 (надалі кредитний договір).

Згідно з умовами кредитного договору, банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 211 600,00 грн. з розрахунку 14,9 % річних за користування кредитом на строк з 02 квітня 2008 року по 01 квітня 20138 року.

В частині надання кредитних коштів, банк свої зобовязання виконав в повному обсязі.

25 травня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Сведбанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором ПАТ «Сведбанк» передає (відступає) АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого АТ «Дельта Банк» замінює ПАТ «Сведбанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобовязаннях, а внаслідок передачі від ПАТ «Сведбанк» до АТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до АТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимагати (замість ПАТ «Сведбанк») від боржників повного, належного і реального виконання обовязків за кредитними та забезпечувальними договорами.

Таким чином, керуючись Договором купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, АТ «Дельта Банк» набув статус нового кредитора згідно ст.ст.512,513,514,516,517 ЦК України та відповідно до всіх процесуальних прав та обовязків нового кредитора.

Відповідно до ч.1 ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобовязанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

В силу вказаних норм 25 травня 2015 року ПАТ «Сведбанк» відступило свої права вимоги заборгованості за кредитними договорами, у тому числі за кредитним договором №1701/0408/71-058, Публічному акціонерному товариству «Дельта Банк», що підтверджується договором купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 25 травня 2012 року.

Отже, відповідно до вищевказаного договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, ПАТ «Дельта Банк» набув права вимоги по кредитному договору.

Відповідно до п.1.4. кредитного договору кредитні кошти призначені для здійснення позичальником розрахунків по договору купівлі-продажу б/н від 02 квітня 2008 року між позичальником та ОСОБА_4, посвідченого ОСОБА_5 приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу з метою придбання однокімнатної квартири АДРЕСА_2. Ринкова вартість застави 211 646,00 грн.

Відповідно до п.2.1. кредитного договору забезпеченням виконання зобовязань позичальника по погашенню заборгованості за кредитом, сплати процентів за користування кредитом, оплаті комісій, пені за несвоєчасну сплату процентів і несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, відшкодування збитків у звязку з порушенням умов даного договору та інших витрат банку, повязаних з одержанням виконання, виступає іпотека обєкта нерухомості, що придбавається позичальником за договором купівлі-продажу.

Умови передачі обєкта нерухомості в іпотеку та звернення стягнення на предмет іпотеки регулюється чинним законодавством України і іпотечним договором, що укладається банком і позичальником (іпотечний договір).

Відповідно до п.2.3. кредитного договору при непогашенні заборгованості перед банком у строки, передбачені цим договором банк має право звернути стягнення на предмет застави, та/або звернутися до суду.

Відповідно до п.п.5.1.1. п.5.1. кредитного договору позичальник зобовязався забезпечити своєчасне повернення кредиту, сплату процентів за користування ним, сплату комісії, у порядку та строки, встановлені цим договором, а також сплату неустойок та відшкодування банку збитків у випадках неналежного виконання позичальником своїх зобовязань, передбачених договором.

Відповідно до п.п.5.1.2. п.5.1. кредитного договору позичальник зобовязується передати в іпотеку банку майно, згідно п.2.1. даного договору, також виконати умови п.2.2. даного договору.

Відповідно до п.п.6.1.1. п.6.1. кредитного договору банк має право за клопотанням позичальника у виняткових випадках переносити строки погашення заборгованості за кредитом.

Відповідно до п.п.6.1.4. п.6.1. кредитного договору банк має право при настанні подій, зазначених у п.3.8., 3.9., 6.1.2. цього договору, вимагати погашення заборгованості у повному обсязі (суми кредиту, нарахованих процентів, комісій, штрафних санкцій).

21 грудня 2009 року між Публічним акціонерним товариством «Сведбанк», яке виступає правонаступником ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_3 було укладено додатковий договір №1 про зміну кредитного договору №1701/0408/71-058 від 02 квітня 2008 року. (надалі додатковий договір).

Відповідно до п.1. додаткового договору сторони вирішили пункт 2.1. договору викласти в наступній редакції: «2.1. забезпеченням виконання зобовязань позичальника по погашенню заборгованості за кредитом, сплаті процентів за користування кредитом, оплаті комісій, пені за несвоєчасну сплату процентів і несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, відшкодування збитків у звязку з порушенням умов даного договору та інших витрат банку, повязаних з одержанням виконання, виступає іпотека обєкта нерухомості: трикімнатна квартира №80 за адресою м.Рівне, вул.Соборна, 261.

Умови передачі обєкта нерухомості в іпотеку та звернення стягнення на предмет іпотеки регулюються чинним законодавством України і іпотечним договором, що укладається між банком та ОСОБА_1.».

Відповідно до п.2. додаткового договору всі інші умови договору залишаються без змін.

21 грудня 2009 року між ПАТ «Сведбанк» та ОСОБА_1 було укладено іпотечний договір №б/н, який посвідчений 21 грудня 2009 року ОСОБА_5, приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу та зареєстрований в реєстрі за №1667. (надалі іпотечний договір).

Відповідно п.1. іпотечного договору цим договором забезпечується належне виконання іпотекодавцем вимог іпотеко держателя, що випливають (та/або випливатимуть) з кредитного договору №1701/0408/71-058 від 02 квітня 2008 року, укладеного між ОСОБА_3 (позичальник) та іпотекодержателем, а також всіх додаткових угод, що будуть укладені до нього в тому числі щодо суми зобовязань, строків їх виконання, розміру процентів та інших умов (надалі кредитний договір), у тому числі щодо: повернення позичальником іпотеко держателю кредиту у сумі 211 600,00 грн. (двісті одинадцять тисяч шістсот гривень 00 копійок) (надалі кредит) в строк до 01 квітня 2038 року; сплати позичальником процентів за користування кредитом у порядку та строки, визначені кредитним договором; виконання позичальником інших зобовязань, передбачених кредитним договором в повному обсязі, на умовах і в строки, визначені в кредитному договорі (у тому числі при зміні строків виконання зобовязань), а також іпотекою забезпечується відшкодування позичальником будь-яких витрат та збитків іпотеко держателя, повязаних з неналежним виконанням позичальником умов кредитного договору та/або цього договору (у тому числі сплати пені, штрафів, відшкодування збитків), а також витрат іпотеко держателя , повязаних із зверненням стягнення на предмет іпотеки за цим договором, у тому числі витрат на утримання і збереження такого предмета іпотеки.

Усі разом або будь-яке з зобовязань позичальника, які визначені в цьому пункті даного договору та/або випливають (та/або випливатимуть у майбутньому) з кредитного договору, а також додаткових угод до нього, якщо такі будуть укладені між іпотеко держателем та позичальником та будуть невідємною частиною кредитного договору, у тому числі щодо строку та сум виконання зобовязань, інших умов, надалі іменуються «основне зобовязань».

Сторони цього договору домовились, що іпотеки, передбачена умовами цього договору, розповсюджуються на буд-яке збільшення основного зобовязання або процентів за основним зобовязанням, зміну строків основного зобовязання та не потребує державної реєстрації відповідних відомостей про зміну умов обтяження нерухомого майна, яке є предметом іпотеки за цим договором, іпотекою.

Відповідно до п.2 іпотечного договору на забезпечення виконання позичальником основного зобовязання іпотекодавець передає іпотеку іпотеко держателю належне йому на праві особистої приватної власності нерухоме майно, а саме: квартира №80, що складається з 3 житлових кімнат, загальною площею 62,3 кв.м., житлова площа 37,0 кв.м. ЖБК «Високовольтник», яке знаходиться за адресою м.Рівне, вул.Соборна, що належить іпотекодавцю на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_2, 11 квітня 2009 року за р. №390 (серія бланка ВМВ №158710) та зареєстрованого в КП Рівненське МБТІ 05 серпня 2009 року згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно 23494055, реєстраційний номер 83880985 від 05 серпня 2009 року, номер запису : 35-60545 в книзі : 207.

Згідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно №24472010 виданого Рівненським МБТІ та реєстрації прав власності на обєкти нерухомого майна 17 листопада 2009 року інвентаризаційна вартість предмета іпотеки становить 131 328,00 грн. (сто тринадцять тисяч триста двадцять вісім гривень 00 копійок).

Відповідно до п.5 іпотечного договору, сторони на дату укладення цього договору оцінюють предмет іпотеки в 299 930,00 грн. (двісті девяності девять тисяч девятсот тридцять гривень 00 копійок).

Відповідно до п.10.3. іпотечного договору іпотеко держатель має право: обирати порядок звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до п.11 іпотечного договору іпотекодержатель набуває право звернути стягнення на предмет іпотеки в разі невиконання позичальником основного зобовязання повністю або частково, у т.ч. якщо позичальник не поверне іпотекодержателю суду кредиту, проценти за користування кредитом, пеню, іншу заборгованість, не сплатить платежі та штрафи, що передбачені та/або випливають з основного зобовязання, а також в інших випадках, передбачених основним зобовязанням та цим договором, у тому числі іу випадку одноразового прострочення основного зобовязання.

Відповідно до п.12.3.1. іпотечного договору задоволення вимог здійснюється шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобовязання у порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку». Відповідно до статті 37 Закону України «Про іпотеку» у випадку задоволення вимог іпотекодержателя шляхом використання процедури, передбаченої в цьому підпункті п.12.3. договору, договір про задоволення вимог іпотекодержателя, укладений шляхом здійснення цього застереження, є підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки. При цьому, вважається, що предмет іпотеки набувається у власність іпотеко держателя за вартістю, що буде визначена після прийняття іпотеко держателем рішення про обрання передбаченого цим пунктом договору способу звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі висновку незалежного експерта-субєкта оціночної діяльності, правознадтність якого підтверджена сертифікатом субєкта оціночної діяльності. При цьому сторони домовляються, що кандидатура субєкта оціночної діяльності визначається іпотеко держателем. При оцінці предмету іпотеки незалежний експерт повинен використовувати всі методи оцінки, які будуть передбачені чинним законодавством на момент оцінки.

Якщо фактичний розмір заборгованості позичальника за основним зобовязанням менший за вартість, що вказана у висновку незалежного експерта-субєкта оціночної діяльності, іпотекодержатель перераховує різницю на поточний рахунок іпотекодавця протягом 60 робочих днів з моменту набуття у власність предмета іпотеки.

Сторони, з розумінням змісту статті 37 Закону України «Про іпотеку» свідчать, що право іпотекодержателя зареєструвати право власності на предмет іпотеки на підставі положень цього підпункту п.12.3. цього договору є безумовним, тобто підлягає реєстрації незалежно від претензій позичальника та/або іпотекодавця, а рішення про реєстрацію права власності на предмет іпотеки може бути оскаржене позичальником та/або іпотекодавцем в судовому порядку лише у випадку, якщо він доведе, що повністю виконав основне зобовязання, або: п.12.3.2. продажу іпотеко держателем від свого імені предмету іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 Закону України «Про іпотеку» за ціною, що уде встановлена після прийняття іпотеко держателем рішення про обрання передбаченого цим пунктом договору способу звернення стягнення на предмет іпотеки, відповідно до висновку незалежного експерта субєкта оціночної діяльності, правоздатність якого підтверджується сертифікатом субєкта оціночної діяльності. При цьому, сторони домовляються, що кандидатура субєкта оціночної діяльності визначається іпотекодержателем.

Для реалізації іпотеко держателем права звернути стягнення на предмет іпотеки способом, визначеним попереднім абзацом п.п.12.3.2. цього договору, іпотекодавець, керуючись ст.237-239 ЦК України доручає іпотеко держателю отримувати витяги з реєстру прав власності на нерухоме майно щодо предмета іпотеки, а також представляти інтереси іпотекодавця в усіх державних органах, органах місцевого самоврядування, бюро технічної інвентаризації, установах, організаціях та підприємствах незалежно від форми їх власності, у відносинах з будь-якими фізичними та юридичними особами (незалежно від їх форм власності) з питань, повязаних з предметом іпотеки, підписувати відповідні заяви та запити, а також отримувати будь-які документи відносно предмета іпотеки.

При цьому іпотекодавець свідчить, що виконання дій, визначених попереднім абзацом п.п.12.3.2. цього договору, здійснюється іпотеко держателем на підставі цього договору, без отримання будь-якої окремої довіреності.

Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконує, про що повідомлялася, в тому числі й шляхом направлення письмової вимоги про виконання зобовязань, згідно умов договору. Однак зобовязання не виконані, у звязку з чим, станом на 31 липня 2015 року за відповідачем наявна заборгованість у сумі: 132 338,94 грн., з яких: тіло кредиту в розмірі 103 201,00 грн., відсотки в розмірі 29 137,94 грн.

Станом на день розгляду справи в суді заборгованість відповідачем перед позивачем не погашена.

Розмір вказаної заборгованості підтверджується розрахунком суми заборгованості за кредитним договором, наданим позивачем. Відповідачами вказаний розрахунок не спростований, а тому даний розрахунок судом приймається, як достовірний.

Укладений з банком договір відповідач в судовому порядку не оспорив, у звязку з чим, він відповідно до правил ст.204 ЦК України є правомірним.

Іпотекодавцем, згідно абз.7 ст.1 Закону України «Про іпотеку» є особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання власного зобовязання або зобовязання іншої особи перед іпотекодержателем. Іпотекодавцем може бути боржник або майновий поручитель.

Відповідно до абз.8 ст.1 Закону України «Про іпотеку» майновий поручитель особа, яка передає в іпотеку майно для забезпечення виконання зобовязання іншої особи боржника.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобовязанням у повному обсязі або в частині.

Відповідно до ст.33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання, іпотекодержатель вправі задовільнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ст.35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобовязання іпотеко держатель надсилає письмову вимогу про усунення порушення. Положення цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотеко держателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку.

Відповідно до ст.37 Закону України «Про іпотеку» іпотеко держатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки субєктом оціночної діяльності.

Відповідно до п.9 Постанови пленуму ВССУ №5 від 30 березня 2012 року, … суди мають виходити з того, що не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки і набуття іпотекодержателем права власності на нього за рішенням суду. В разі встановлення такого способу звернення стягнення на предмет іпотеки в договорі, іпотеко держатель на підставі частини другої статті 16 ЦК України має право вимагати застосування його судом.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання.

Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором.

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повертати позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановлені договором.

Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, та в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики та сплати процентів.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором. А позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, суд вважає, що заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження, є обґрунтованими, доведеними, та такими, що підлягають до повного задоволення.

Оскільки при подачі позову до суду позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до п.22 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», тому судовий збір слід стягнути з відповідача у дохід держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,60,88,212,213,215,294 ЦПК України, ст.ст.526,530,536,612,625,629,1049,1050,1054 ЦК України,суд,-

в и р і ш и в :

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, шляхом передачі у власність АТ «Дельта Банк» - задоволити.

В рахунок погашення заборгованості в сумі 132 338,94 грн., з яких: тіло кредиту в розмірі 103 201,00 грн., відсотки в розмірі 29 137,94 грн. за кредитним договором №1701/0408/71-058 від 02 квітня 2008 року, звернути стягнення на предмет іпотеки, згідно іпотечного договору №1701/0408/71-058-Z-2, належну ОСОБА_1, а саме: трикімнатну квартиру за адресою АДРЕСА_1 загальною площею 62,3 кв.м., житловою площею 37,0 кв.м. Предмет іпотеки належить іпотекодавцю ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 11 квітня 2009 року нотаріально посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_2 за реєстровим №390 та зареєстрований за іпотекодавцем на праві приватної власності Рівненським міським бюро технічної інвентаризації 05 серпня 2009 року, записаний в реєстрову книгу №207, номер запису 35-60545, реєстраційний номер 8388085 від 05 серпня 2009 року.

Визнати за Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» () право власності на трикімнатну квартиру за адресою АДРЕСА_1 загальною площею 62,3 кв.м., житловою площею 37,0 кв.м.

Стягнути з ОСОБА_1 судові витрати по справі в розмірі 3654,00 грн. в дохід держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий :