АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1738/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 50 Васильківська Т. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2016 року м. Черкаси

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоПономаренка В. В.
суддівКорнієнко Н.В., Ювшина В.І.
секретарКолесник Я.В.

за участю:

позивача ОСОБА_6

відповідача ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_7 на рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 13 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про збільшення розміру аліментів, -

в с т а н о в и л а :

10 травня 2016 року ОСОБА_6 звернулась до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 15 жовтня 2014 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі 500 грн. щомісячно.

Позивачка вказує, що на даний час її матеріальний стан змінився та не дає змоги сплатити витрати, необхідні на лікування та санаторно-курортне лікування сина ОСОБА_8, якого він потребує щорічно.

Враховуючи наведене, позивачка просила суд збільшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_7 на її користь на утримання сина сторін, з 500 грн. до 900 грн. до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 13 червня 2016 року позов задоволено частково та збільшено розмір аліментів, встановлених рішенням Смілянського міськрайонного суду від 15 жовтня 2014 року, а саме стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_8., ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з 10 травня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на те, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено, що рішення повинно бути законним і обгрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону ухвалене судове рішення не відповідає.

Відповідно до вимог ст.309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є:

1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права, а також розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні рішення судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, що викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглядав справу.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Встановлено, що рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 15 жовтня 2014 року з ОСОБА_7 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_6 на утримання сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 29 вересня 2014 року і до повноліття дитини (а.с. 7).

Згідно 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

З аналізу вказаної норми вбачається, що для збільшення чи зменшення розміру аліментів слід довести зміну матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я платника або одержувача аліментів, з часу стягнення аліментів.

Позивачка вказує, що у неї погіршився стан її здоров'я, тому вона не має змоги сплатити витрати, необхідні на санаторно-курортне лікування неповнолітнього сина сторін.

Однак, з довідок Смілянської центральної районної лікарні ім. С. Бобринської від 08.04.2016 року вбачається, що вона перебуває на «Д» обліку у лікаря хірурга з 23.02.2011 року по 08.04.2016 року (а.с. 11), 08.04.2016 року ОСОБА_6 зверталась до травматолога, хворіє з 2010 року (а.с. 11).

Рішення суду про стягнення аліментів винесене 15 жовтня 2014 року.

Таким чином, позивачкою не надано відповідних доказів погіршення стану її здоров'я з часу винесення рішення про стягнення аліментів, оскільки згідно наданих довідок вона почала хворіти до ухвалення рішення суду від 15.10.2014 року і продовжує хворіти на даний час. Встановити чи погіршився стан її здоров'я з наданих документів не можливо.

Позивачкою також надано довідку КЗ «Смілянський районний центр первинної медичної санітарної допомоги» від 26.04.2016 року, згідно якої ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, потребує санаторно-курортного лікування в санаторії неврологічного профілю (а.с. 8).

Однак, вказана інформація також не дає підстав для встановлення погіршення стану здоров'я дитини та збільшення у зв'язку з цим розміру аліментів.

У разі понесення позивачкою витрат на лікування чи санаторно-курортне лікування неповнолітнього сина сторін, вона може в порядку ст. 185 СК України звернутись до суду із позовом про стягнення додаткових витрат на утримання дитини.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку щодо встановлення факту погіршення стану здоров'я позивачки та неповнолітнього сина сторін.

Крім того, судом зазначено, що відповідач є працездатною особою, однак, офіційно не працевлаштовується та має мінливий неофіційний прибуток. При цьому судом не було досліджено характер доходу відповідача. Так, з рішення Смілянського міськрайонного суду від 15 жовтня 2014 року вбачається, що відповідач ОСОБА_7 є інвалідом 3 групи (а.с. 7), тобто він має стабільний дохід у виді соціальної допомоги.

Колегія суддів не може взяти до уваги довідку Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних витрат від 21.06.2016 року про розмір соціальної допомоги, яка виплачується відповідачу, оскільки вказана довідка не надавалась останнім під час розгляду справи в суді першої інстанції.

Таким чином, судом першої інстанції помилково визначено розмір аліментів у твердій грошовій сумі на підставі ст. 184 СК України.

Колегія суддів також звертає увагу суду першої інстанції, що у разі зміни розміру аліментів на підставі ст. 192 СК України, аліменти присуджуються не з часу подання позовної заяви, а із дня набрання рішенням суду законної сили і до повноліття дитини.

З огляду на викладене, суд першої інстанції ухвалив рішення про збільшення розміру аліментів, які стягуються за рішенням суду, при неповному з'ясуванні та недоведеності обставин справи, з порушенням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів апеляційну скаргу ОСОБА_7 задовольняє, рішення суду першої інстанції скасовує та ухвалює нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати ,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 - задовольнити частково.

Рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 13 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про збільшення розміру аліментів - скасувати та ухвалити нове рішення.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про збільшення розміру аліментів - відмовити.

Рішення набирає чинності з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :