АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 212/9879/15-ц Головуючий в 1 інстанції - Ваврушак Н.М.
Провадження №22ц/774/1355/К/16 Доповідач - Митрофанова Л.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Митрофанової Л.В.,

суддів: Барильської А.П., Грищенко Н.М.,

за участі секретаря: Маслової К.В.,

за участі представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 10 травня 2016 року про визнання неподанною та повернення позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 пологовий будинок №2 про виключення відомостей з актового запису, -

В С Т А Н О В И Л А :

В грудні 2015 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 пологовий будинок №2 про виключення відомостей з актового запису.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 25 березня 2016 року позовна заява ОСОБА_2 була залишена без руху для усунення її недоліків, 20 квітня 2016 року позовна заява ОСОБА_2 вдруге була залишена без руху для усунення недоліків, а ухвалою від 10 травня 2016 року позовна заява визнана неподаною та повернута позивачу.

В апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвали суду першої інстанції від 10 травня 2016 року, оскільки позивачем були усунуті недоліки позовної заяви та вона відповідає вимогам ЦПК України.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвал суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Визнаючи неподаною та повертаючи позовну заяву ОСОБА_2 суд першої інстанції виходив з того, що позивач не усунув недоліки позовної заяви згідно ухвал суду від 25.03.2016 року та 20.04.2016 року.

Проте колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Право на пред'явлення позову - це право особи звернутися до суду з позовом про захист порушених, невизначених або оспорюванних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст.ст. 55,124 Конституції України, ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку визначеному ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюванних прав, свобод чи інтересів.

У п.7 Постанові Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», зазначено, що позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам статті 119 ЦПК.

Відповідно до ч.1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали, аналогічне положення міститься і в Постанові Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції».

Згідно ч.1 ст. 122 ЦПК України, суддя відкриває провадження у цивільній справі не інакше як на підставі заяви, поданої і оформленої в порядку, встановленому цим Кодексом.

Як убачається із матеріалів справи, ухвалою суду від 25.03.2016 року позовна заява ОСОБА_2 була залишена без руху та надано строк для усунення недоліків - п'ять днів з дня отримання копії ухвали, оскільки позивачем не викладено обставин та докази, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги до відповідача ОСОБА_5 пологового Будинку №2, не надано оригіналу квитанції про сплату державного мита та позовна заява роздрукована без дотримання вимог ДСТУ 4163-2003 від 01.09.2003 року.

Ухвалою суду від 20.04.2016 року позовна заява ОСОБА_2 була вдруге залишена без руху з підстав, наведених в ухвалі суду від 25.03.2016 року.

Відповідно до ч.1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

В свою чергу ч. 1 ст.11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Зазначене свідчить про те, що суд не врахував положення ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини щодо того, що кожна людина при визначенні її громадських прав і обов'язків має право на справедливий судовий розгляд в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих ним доказів.

У даному випадку судом першої інстанції така справедливість судових процедур щодо позивача була порушена.

Посилання в ухвалах суду від 25.03.2016 року та 20.04.2016 року на той факт, що позивачем не викладено обставин та не надано доказів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги до відповідача ОСОБА_5 пологового Будинку №2, колегія суддів вважає передчасними, оскільки, відповідно до норм ст.119 ЦПК України доказами є фактичні дані, інформація, а засобами доказування - конкретні форми її отримання чи закріплення.

Таким чином, позивач у своїй позовній заяві має зазначити саме засоби доказування, в яких містяться докази, що дозволять довести його правову позицію, і про які йому відомо. Але це не означає, що позивач повинен разом із позовною заявою подавати усі необхідні докази (засоби доказування).

Ненадання позивачем суду першої інстанції оригіналу квитанції про сплату судового збору не може бути підставою для залишення без руху, а в подальшому повернення позовної заяви позивача, оскільки в даному випадку суд, виконуючи вимоги закону, мав перевірити зарахування судового збору, згідно копії квитанції, використовуючи способи, передбачені Цивільним процесуальним кодексом України, зокрема в разі необхідності отримувати таку інформацію з Державної казначейської служби України, що забезпечує казначейське обслуговування цього фонду.

Недотримання позивачем вимог ДСТУ 4163-2003 від 01.09.2003 року при складанні позовної заяви не є підставою для позбавлення останнього права на судовий захист, відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України.

За таких обставин повернення позовної заяви з підстав невиконання зазначених вказівок суду не відповідає вимогам закону, у зв'язку із чим доводи апеляційної щодо неправомірності ухвали суду 10 травня 2016 року заслуговують на увагу.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що ухвалу суду від 10 травня 2016 року необхідно скасувати на підставі п.3 ч.1 ст.312 ЦПК України з направленням матеріалів справи до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі відповідно до вимог ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.4 ч.1 ст. 311, ст.ст. 313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 10 травня 2016 рокускасувати.

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 пологовий будинок №2 про виключення відомостей з актового запису направити до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу для вирішення питання про відкриття провадження у справі відповідно до вимог ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: