Справа № 372/2364/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2016 року Обухівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді Кравченка М.В.

при секретарі Михайловій Я.Г.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до обслуговуючого кооперативу «Олександрівський», Козинської селищної ради Обухівського району Київської області, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання недійсним договору, визнання незаконним і скасування рішення, визнання права власності, витребування майна,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до відповідачів ОК «Олександрівський», Козинської селищної ради Обухівського району Київської області, ОСОБА_2, в якому посилаючись на порушення своїх цивільних прав зазначала, що вона є членом і засновником Обслуговуючого кооперативу "Олександрівський", з яким уклала договір № 8 к від 17.09.2008 року про внесення пайових внесків до Обслуговуючого кооперативу "Олександрівський" в цілях набуття права власності на квартиру і згідно Договору повністю сплатила пайові внески за спірну квартиру. 6.01.2012 року на її імя було видано свідоцтва про право власності на інші проінвестовані нею квартири та нежиле приміщення, розташовані за адресою: с.м.т.Козин Обухівського району вул..Київська, буд.169. Всього нею отримано правовстановлюючі документи на проінвестоване та оплачене за її рахунок нерухоме майно загальною площею 900,9 кв.метрів. Вказувала, що на час звернення із позовом в суд їй стало відомо, що Обслуговуючий кооператив "Олександрівський" помилково, без врахування поточних змін до технічної документації квартир будинку, передав проінвестоване нею та оплачене у повному обсязі на договірних підставах нерухоме майно, а саме: квартиру №11, загальною площею 96,9 кв.м, розташовану за адресою: Київська область Обухівський район смт Козин, вулиця Київська/ вулиця Київська, вулиця Федоренка/будинок №169 шляхом оформлення свідоцтва про право власності на нерухоме майно відповідачу ОСОБА_2, що вважає порушенням свого права власності. Посилалась на те, що добровільно вирішити даний спір відповідачі відмовляються, а тому змушена звернутись до суду за захистом свого порушеного права. З урахуванням доповнень і уточнень позовних вимог позивач просила наступне:

-визнати недійсним договір № 8К-3 про зміну сторони в договорі № 8 К про внесення пайових внесків до Обслуговуючого кооперативу «Олександрівський» від 17.09.2008 р., згідно якого ОСОБА_1 безоплатно передала ОСОБА_2 усі права та обов'язки за договором № 8 К про внесення пайових внесків до Обслуговуючого кооперативу «Олександрівський», укладеним між ОСОБА_1 та Обслуговуючим кооперативом «Олександрівський» від 17.09.2008 р.;

-визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Козинської селищної ради Обухівського району Київської області «Про надання дозволу на оформлення технічних паспортів обєктів нерухомості» № 8/50 від 24.11.2010 р., в частині надання ОСОБА_2 дозволу на виготовлення технічного паспорту, оформлення права власності на обєкт нерухомості після виготовлення технічного паспорту, заповнення бланку свідоцтва на обєкт нерухомості на квартиру № 11, загальною площею 96,9 кв.м в будинку № 169 по вулиці Київській в смт. Козин Обухівського району Київської області;

-визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Козинської селищної ради Обухівського району Київської області «Про внесення змін до Рішення виконавчого комітету № 8/50 від 24.11.2010 р.» № 10 від 10.02.2011 р., в частині надання ОСОБА_2 дозволу на оформлення технічного паспорту обєкту нерухомості, виготовлення свідоцтва про право власності на обєкт нерухомості після виготовлення технічного паспорту на квартиру № 11, загальною площею 96,9 кв.м в будинку № 169 по вулиці Київській в смт. Козин Обухівського району Київської області;

-визнати незаконними та скасувати свідоцтва про право власності на нерухоме майно- квартиру № 11 загальною площею 96,9 кв.м, розташовану за адресою: Київська область Обухівський район смт Козин, вулиця Київська / вулиця Київська, вулиця Федоренка / будинок №169, що видані ОСОБА_2 / ідентифікаційний номер НОМЕР_1, що був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1/, Козинською селищною радою на підставі рішення виконавчого комітету Козинської селищної ради Обухівського району Київської області «Про надання дозволу на оформлення технічних паспортів об'єктів нерухомості» № 8/50 від 24.11.2010 р. та на підставі рішення виконавчого комітету Козипської селищної ради Обухівського району Київської області « Про внесення змін до Рішення виконавчого комітету № 8/50 від 24.11.2010 р.» № 10 від 10.02.2011 р.;

- визнати за позивачем право власності на квартиру №11, загальною площею 96,9 кв.м, розташовану за адресою: Київська область Обухівський район смт Козин, вулиця Київська / вулиця Київська, вулиця Федоренка/ будинок №169;

- витребувати у відповідача ОСОБА_3 та повернути мені у власність квартиру №11, загальною площею 96,9 кв.м, розташовану за адресою: Київська область Обухівський район смт Козин, вулиця Київська / вулиця Київська, вулиця Федоренка/будинок № 169;

Під час судового розгляду до участі в справі в якості співвідповідача було залучено ОСОБА_3

В судовому засіданні представники позивачів ОСОБА_4, ОСОБА_5 позов з урахуванням уточнень і доповнень підтримали в повному обсязі, посилаючись на те, що спірна квартира була передана у власність ОСОБА_2 протиправно, оскільки повна її вартість вже раніше була оплачена позивачем за чинним договором, тому подальше відчудження ОСОБА_3 також суперечило закону, про порушення своїх прав позивач дізналась в 2013 році після фінансової звірки з кооперативом стосовні всіх проінвестованих нею обєктів.

Представник відповідача ОК «Олександрівський» в судове засідання не зявився, подав заяву, в якій заперечив проти позову, просив застосувати наслідки спливу позовної давності.

Інші особи, що беруть участь у справі, в судове засідання не зявились, причин неявки не повідомили, заяв, клопотань чи заперечень не подавали.

Представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_6 в судовому засіданні проти позову з урахуванням уточнень і доповнень заперечив повністю, посилаючись на його необґрунтованість і недоведеність, зокрема факту набуття позивачем права власності на спірну квартиру, неналежність способу захисту порушених прав, просив застосувати наслідки спливу позовної давності.

Вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Між сторонами виникли цивільні правовідносини щодо укладення та виконання правочинів щодо нерухомого майна, переходу права власності.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 22 січня 2008 року є членом Обслуговуючого кооперативу "Олександрівський", а станом на 02.12.2014 року - засновником Обслуговуючого кооперативу "Олександрівський".

17 вересня 2008 року ОСОБА_1 уклала з Обслуговуючим кооперативом "Олександрівський" договір № 8 к про внесення пайових внесків до Обслуговуючого кооперативу "Олександрівський" в цілях набуття права власності на квартиру.

За Договору член ОСОБА_7 в цілях набуття права власності на Квартиру в Будинку вносить встановлений Кооперативом пайовий внесок, а ОСОБА_7 зобовязується після повної сплати Пайового внеску і закінчення будівництва Будинку забезпечити передачу у власність ОСОБА_7 Квартиру, основні характеристики якої вказані в Додатку№1 до цього Договору.

В Додатку №1 до Договору місцезнаходження квартири зазначено: будівельна адреса: вулиця Київська 169, с.м.т.Козин Обухівський район Київської області, поверх 4; двокімнатна квартира, підїзд №1 (секція А), будівельний номер квартири № 8, загальна площа квартири складає 99,8 кв.м.

Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордеру №84, виданої кооперативом "Олександрівський" 17.09.2008 року, а також довідок цього ж кооперативу, ОСОБА_1 сплатила пайовий внесок за кв.8 площею 99,8 кв. метрів в сумі 327 916,86 гривень.

Згідно довідки № 14/к Обслуговуючого кооперативу "Олександрівський" від 01.10.2010 року після проведення інвентаризації будинку № 169 по вул.Київській для виготовлення технічних паспортів Обухівським БТІ квартирі № 8 площею 99,8 кв.м, на четвертому (4) поверсі присвоєно номер 11 площею 96,9 кв.метрів.

6 січня 2012 року на підставі рішення виконкому Козинської селищної ради Обухівського району Київської області від 13.12.2011 року на імя ОСОБА_1 було видано свідоцтва про право власності на нежиле приміщення офіс площею 153,4 кв.метрів, квартири№ 1-А, №2, №3, №4-А, №4-Б, №5, №6 та проведена державна реєстрація права власності на ці обєкти нерухомості за ОСОБА_1

Крім того, рішенням Обухівського районного суду Київської області від 17 грудня 2014 року визнано право власності ОСОБА_1 на квартиру № 7 у цьому ж будинку, визнано незаконними рішення селищної ради щодо передачі цієї квартирі у власність іншій особі, визнано недійсним свідоцтво про право власності на імя іншої особи, що підтверджується чинними рішеннями судів трьох інстанцій.

З поданих відповідачем доказів вбачається, що від імені ОСОБА_1 також було укладено договір № 8К-3 про зміну сторони в договорі № 8 К про внесення пайових внесків до Обслуговуючого кооперативу «Олександрівський» від 17.09.2008 р., згідно якого ОСОБА_1 безоплатно передала ОСОБА_2 усі права та обов'язки за договором № 8 К про внесення пайових внесків до Обслуговуючого кооперативу «Олександрівський», укладеним між ОСОБА_1 та Обслуговуючим кооперативом «Олександрівський» від 17.09.2008 року, однак факт підписання цього договору ОСОБА_1 під час судового розгляду залишився недоведеним.

Також суду подано протокол № 03/10 загальних зборів членів ОК «Олександрівський» щодо розподілу проінвестованих квартир, однак факт підписання цього протоколу ОСОБА_1 під час судового розгляду залишився недоведеним.

24 листопада 2010 року рішенням виконавчого комітету Козинської селищної ради Обухівського району Київської області "Про надання дозволу на оформлення технічних паспортів об'єктів нерухомості" № 8/50 надано дозвіл на виготовлення технічних паспортів на квартири в будинку №169 по вул.Київській с.м.т.Козин, в тому числі: ОСОБА_2 - на квартиру №11, загальною площею 96,9 кв.м в будинку №169 по вул..Київській в с.м.т.Козин.

10 грудня 2010 року Козинською селищною радою Обухівського району Київської області на підставі рішення виконкому Козинської селищної ради від 24.11.2010 року на імя ОСОБА_2 видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно - квартиру №11, загальною площею 96,9 кв.м.

10 лютого 2011 року рішенням виконкому Козинської селищної ради Обухівського району Київської області №10 «Про внесення змін до Рішення виконавчого комітету №8/50 від 24.11.2010 року» викладено рішення виконавчого комітету №8/50 від 24.11.2010 року в новій редакції: 1)Надати дозвіл на виготовлення технічних паспортів на квартири в будинку №169 по вул.Київській с.м.т.Козин Обухівського району наступних громадян членів обслуговуючого кооперативу "Олександрівський": ОСОБА_2 - на квартиру №11, загальною площею 96,9 кв.м.

17 лютого 2011 року ОСОБА_2 за нотаріально посвідченим договором продав спірну квартиру № 11 ОСОБА_3, що підтверджується інформаційною довідкою, а також визнається сторонами.

При наданні правової оцінки доказам суд приймає до уваги наступне.

Та обставина, що квартирам у будинку по вул.Київська, 169 в с.м.т.Козин з початку будівництва були присвоєні будівельні номери підтверджується змістом договору № 8 к від 17 вересня 2008 року про внесення пайових внесків до Обслуговуючого кооперативу "Олександрівський", укладеного між ОК «Олександрівський» і ОСОБА_1 Вказаний Договір між сторонами є чинним і в установленому законом порядку недійсним не визнавався. За таких обставин, зміна нумерації квартир із будівельних номерів на постійні по результатам інвентаризації не змінює суті спірних правовідносин.

При наданні оцінки доказів суд вважає необґрунтованими посилання представника відповідача на протокол № 03/10 загальних зборів членів ОК «Олександрівський» щодо розподілу проінвестованих квартир як доказ припинення зобовязань ОК «Олександрівський» перед позивачем ОСОБА_1 відносно передачі спірної квартири, оскільки він не є цивільно-правовою угодою в розумінні ЦК України, не змінює сутності правовідносин цих осіб за чинним і не оспореним правочином договором № 8 к від 17 вересня 2008 року.

Крім того, представники позивача у судовому засіданні заперечили факт підписання ОСОБА_1 вказаного протоколу та оспорюваного правочину - договір № 8К-З про заміну сторони, тобто укладення між сторонами договору за умовами, які покладені в основу заперечень на позов.

Представник ОК «Олександрівський» та ОСОБА_2 від участі в розгляді справи ухилились, від подання оригіналів письмових доказів ухилились, не виконали вимоги ухвали про витребування доказів і призначення судово-почеркознавчої експертизи від 24.12.2015 року.

Згідно ч.1 ст.146 ЦПК України у разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з'ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Із врахуванням викладеного вище, відповідно до положень ст.ст. 10,11,60,146 ЦПК України вирішуючи спір на підставі наявних у справі доказів суд вважає недоведеними заперечення на позов в частині підписання вказаних вище документів саме позивачем, поряд з тим суд вважає доведеними посилання позову на відсутність особистого підпису позивача в договорі № 8К-З про зміну сторони в договорі № 8К про внесення пайових внесків до обслуговуючого кооперативу «Олександрівський» від 17 вересня 2008 року, а також протоколах № 01/10 від 24.03.2010 року та № 03/10 від 07.10.2010 року загальних зборів членів обслуговуючого кооперативу «Олександрівський».

Фактів отримання позивачем належної за договором № 8К квартири, вчинення нею будь-яких дій, що підтверджували б прийняття нею до виконання умов договору № 8К-З, або ж наявність інших обставин, які вказували на вільне волевиявлення, реалізацію позивачем дійсного наміру на уступку свого права вимоги за договором № 8К, заміну її як сторони у зобовязанні на ОСОБА_2, тощо в межах судового розгляду не встановлено.

Статтею 11 ЦК України передбачені підстави виникнення цивільних прав та обовязків.

Згідно ч.1 ст.12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний

розсуд.

Згідно ч.2 ст.14 ЦК України особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї.

Суд вважає, що відповідачами не доведено факт укладення за участю позивача цивільно-правової угоди - договору № 8К-З про заміну сторони у Договорі № 8К про внесення пайових внесків до обслуговуючого кооперативу «Олександрівський» від 17 вересня 2008 року, яка б породжувала правові наслідки у виді припинення зобовязань обслуговуючого кооперативу «Олександрівський» передати ОСОБА_1 оплачену нею квартиру, тому достатніх підстав для відмови у задоволенні позову суд не вбачає.

Згідно ч.1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Згідно ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Згідно ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою, третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст.215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна з сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Доводи позову про те, що підпис у оспорюваному договорі належить не позивачеві, а іншій особі суд вважає переконливими і доведеними, оскільки відповідачі ухилились від повного, всебічного та обєктивного встановлення судом обставин підписання чи не підписання ОСОБА_1 оспорюваного договору.

Таким чином, відсутність волевиявлення сторони у договорі ОСОБА_1 на його укладення є підставою для визнання цього договору недійсним.

Інші позовні вимоги є похідними від вказаних вимог, оскільки всі рішення, правовстановлюючі документи, правочини відносно переходу права власності до ОСОБА_2, а потім до ОСОБА_3 не мають правового значення в силу їх недійсності (нікчемності).

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Передавши оплачену позивачем квартиру іншій особі ОК «Олександрівський» не виконав умови договору та перешкоджає реєстрації права власності позивача на цей обєкт нерухомого майна.

За таких обставин, право позивача щодо оформлення права власності на спірну квартиру підлягає відновленню в судовому порядку, оскільки позивач як сторона вчинила всі необхідні і юридично значимі дії, внаслідок чого у неї виникло право власності на це нерухоме майно, однак, відповідачі розпорядившись придбаною позивачем квартирою без її згоди порушили права позивача.

Згідно ч.ч.1,4 ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ч.1 ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно ч.1 ст.386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх субєктів права власності.

Згідно ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи викладене, позивач набула право власності із передбачених законом підстав на основі договору, тому у судовому порядку можливо визнання права власності позивача на спірне майно.

Згідно ч.1 ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Згідно ч.2 ст. 393 ЦК України власник майна, права якого порушені внаслідок видання правового акта органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, має право вимагати відновлення того становища, яке існувало до видання цього акта.

Таким чином, позовні вимоги про визнання незаконними та скасування рішень виконавчого комітету Козинської селищної ради Обухівського району Київської області, які прийняти ним всупереч закону і грубо порушують права позивача, ґрунтуються на приписах чинного законодавства і підлягають задоволенню.

Статтею 330 ЦК України передбачено, що якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.

Згідно ч.1 ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Відповідно до ст. 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно, зокрема, вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Оскільки спірна квартира фактично вибула із власності позивача поза її волі на підставі незаконних рішень органу місцевого самоврядування та недійсного правочину, який позивачем не підписувався і не укладався, існують правові підстави для витребування цього майна від ОСОБА_3, який володіє нею незаконно.

Поряд з тим, суд вважає недоведеними позовні вимоги щодо повернення у власність позивача спірної квартири, оскільки такий спосіб захисту порушених прав власника не ґрунтується на законі, а відповідні фактичні обставини не вказують на порушення прав позивача, які б підлягали відновленню саме таким способом. Тобто в цій частині обраний позивачем спосіб захисту порушених прав є неналежним. Поряд з тим, визнання права власності позивача на спірну квартиру є належним і достатнім способом захисту порушених прав позивача, який ефективно відновлює порушене право власника.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За таких обставин, суд вважає доведеними під час судового розгляду обставини порушення прав та законних інтересів позивача, які підлягають судовому захисту, оскільки таке порушення почалося із фактичного позбавлення позивача права власності на оплачену квартиру, а у подальшому тривало внаслідок видання розпорядчих і правовстановлюючих документів щодо передачі права власності на цю квартиру на імя інших осіб, які у визначений законом спосіб таке право не набували.

Аналогічна правова оцінка була надана судами трьох інстанцій у чинрних судових рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОК «Олександрівський», Козинської селищної ради, ОСОБА_8 у аналогічному спорі із подібними правовідносинами стосовно іншої квартири у цьому ж будинку, які хоч і не мають преюдиційного значення для вирішення цієї справи, однак вказують на переконливість правового обґрунтування цього позову.

Не підлягає врахуванню заява відповідача про застосування наслідків спливу строків позовної давності, оскільки подібні обставини судом не встановлені.

Так, ОСОБА_1, звернувшись із вказаним позовом в суд 04.06.2015 року, посилалась на те, що про порушення свого права дізналась 11.07.2013 року, коли їй було видано довідку про остаточну заборгованість кооперативу за укладеними між ними договорами, складену за результатами фінансової звірки. Вказані доводи грунтуються на поданих суду письмових доказах. Будь-якими іншими доказами відповідачі це не спростували.

Згідно ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно ч.1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Таким чином, на думку суду позовна заява подана в суд в межах трирічного строку позовної давності, тому підстав для застосування приписів ч.4 ст.267 ЦК України суд не вбачає.

Посилання представника відповідача на правову позиції Верховного Суду України у справі № 6-1858цс15 суд вважає необгрунтованою, оскільки у вказаній справі судами оцінювались інші види правовідносин, які є відмінними від спірних у цій справі правовідносин. Зокрема, у цій справі право власності виникло на підставі договору пайової участі особи у кооперативі, тобто із передбачених законом підстав, а у справі № 6-1858цс15 захищалось право, яке виникло на підставі договору купівлі-продажу майнових прав.

Згідно ч.1 ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч.2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ч. 1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Таким чином, розглянувши справу в межах визначених позивачем предмету спору та підстав для задоволення позову, відносно визначених позивачем відповідачів, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки ґрунтуються на достатніх, належних та допустимих доказах, при цьому заперечення відповідачів не ґрунтуються на законі та письмових доказах, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити в частині доведених позовних вимог.

Враховуючи задоволення позову до вступу рішення в законну силу суд вважає недоцільним скасовувати вжиті ухвалою від 11 грудня 2015 року заходи забезпечення позову, оскільки їх дія припиняється по вступу рішення у цій справі в законну силу.

Відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати слід стягнути із відповідачів в рівних частинах.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 15, 57-60, 61, 64, 88, 212-214 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 15, 16, 21, 181, 182, 190, 202-211, 215-220, 257, 256, 261, 267, 316, 317, 321, 328, 330, 331, 334, 386-388, 392, 393, 509, 525-527, 530-532, 620, 626-654, 1212, 1213, 1283 Цивільного кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати недійсним договір № 8К-З про заміну сторони у Договорі № 8К про внесення пайових внесків до обслуговуючого кооперативу «Олександрівський» від 17 вересня 2008 року, укладений від імені ОСОБА_1 з ОСОБА_2 та обслуговуючим кооперативом «Олександрівський».

Визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Козинської селищної ради Обухівського району Київської області № 8/50 від 24 листопада 2010 року «Про надання дозволу на оформлення технічних паспортів обєктів нерухомості» в частині надання дозволу на виготовлення технічного паспорта та оформлення права власності на квартиру № 11 загальною площею 96,9 кв.м у будинку № 169 по вулиці Київській в смт Козин Обухівського району Київської області ОСОБА_2.

Визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Козинської селищної ради Обухівського району Київської області № 10 від 10 лютого 2011 року «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету № 8/50 від 24.11.2010 р.» в частині надання дозволу на виготовлення технічного паспорта та виготовлення свідоцтва на право власності на квартиру № 11 загальною площею 96,9 кв.м у будинку № 169 по вулиці Київській в смт Козин Обухівського району Київської області ОСОБА_2.

Визнати недійсними свідоцтва на право власності на нерухоме майно, видані Козинською селищною радою Обухівського району Київської області на імя ОСОБА_2 відносно квартири № 11 загальною площею 96,9 кв.м у будинку № 169 по вулиці Київській в смт Козин Обухівського району Київської області на підставі рішень виконавчого комітету Козинської селищної ради Обухівського району Київської області № 8/50 від 24 листопада 2010 року та № 10 від 10 лютого 2011 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 (вулиці Київській, вулиці Федоренка) в смт Козин Обухівського району Київської області загальною площею 96,9 кв.м.

Витребувати з незаконного володіння ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_1 (вулиці Київській, вулиці Федоренка) в смт Козин Обухівського району Київської області.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з обслуговуючого кооперативу «Олександрівський», Козинської селищної ради Обухівського району Київської області, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі по 1 339 грн. 80 коп. з кожного.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Обухівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення з дня отримання копії цього рішення.

Суддя М.В.Кравченко