АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 544/391/16-ц Номер провадження 22-ц/786/2244/16Головуючий у 1-й інстанції Нагорна Н. В. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2016 року м. Полтава

Апеляційний суд Полтавської області в складі:

головуючого - МАРТЄВА С.Ю.,

суддів - КУЗНЄЦОВОЇ О.Ю., ЧІЧІЛЯ В.А.,

за участю секретаря ШЕВЧЕНКО І.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ЯРОМИР-АГРО" на рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 14 червня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Яромир-Агро" про стягнення заборгованості по орендній платі.

Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді-доповідача,-

В С Т А Н О В И В :

У березні 2016 року позивачка звернулась з позовом до суду, в якому зазначала, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом вона являється власником земельної ділянки площею 2,8540 га, яка знаходиться на території Дейманівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області, яку успадкувала після смерті матері.

Мати за життя уклала договір оренди землі з ТОВ «ЯРОМИР-АГРО» на 5 років.

Відповідно до умов договору, відповідач зобовязувався сплачувати орендну плату в розмірі 5 % від нормативно-грошової оцінки даної земельної ділянки до 31 грудня кожного року.

В звязку з порушенням зобов`язань, а саме, за 2013 рік та станом на 01 березня 2016 року просила стягнути з ТОВ « ЯРОМИР-АГРО» заборгованість за користування землею в розмірі 4187,27 грн., пеню за несвоєчасне внесення орендної плати в розмірі 3056,70 грн., 3% річних від простроченої суми в розмірі 271,88 грн. та інфляційні втрати в розмірі 7561,89 грн., а всього 15077,74 грн. та судові витрати.

Рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 14 червня 2016 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ТОВ «ЯРОМИР-АГРО» на користь ОСОБА_2 заборгованість з орендної плати за землю в розмірі 2354 (дві тисячі триста пятдесят чотири) гривні 99 коп., пеню за невнесення орендної плати в розмірі 1719 ( одна тисяча сімсот девятнадцять ) гривень 14 коп., інфляційні втрати в розмірі 3 % річних від простроченої суми в розмірі 152 (сто пятдесят дві) гривні 91 коп., інфляційні втрати в розмірі 4252 ( чотири тисячі двісті пятдесят дві) гривні 94 коп., судовий збір у сумі 310 ( триста десять) гривень, а всього стягнути 8789 ( вісім тисяч сімсот вісімдесят дев`ять) гривень 98 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі порушено питання про зміну рішення в частині стягнення неустойки, річних та інфляційних витрат, відмовивши в задоволенні позову в цій частині у звязку з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. В іншій частині рішення місцевого суду не оскаржується.

Апеляційний суд, перевіривши законність та обґрунтованість рішення місцевого суду у межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, вважає, що остання задоволенню не підлягає.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Місцевим судом вірно встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом серії НАС № 151848 від 03 грудня 2015 року є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,8540 га, яка розташована на території Дейманівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області ( а.с.11-12).

За життя, 20.11.2011 року мати позивачки ОСОБА_3 уклала договір оренди землі з відповідачем(а.с.8-9).

Згідно акту прийому-передачі передала в оренду ТОВ «ЯРОМИР-АГРО» вищезазначену земельну ділянку( а.с.10).

Так, договір оренди землі укладений строком на 5 років та зареєстрований у відділі Держкомзему у Пирятинському районі Полтавської області(а.с.8-9).

При укладенні договору сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов даного договору, втому числі розміру орендної плати.

Згідно п.9 вказаного договору, орендна плата вноситься 2354,99 грн., що становить 5% від нормативної грошової оцінки, та вноситься за один рік оренди.

Задовольняючи позов частково, щодо заявлених вимог про нарахування пені, 3% річних та інфляційних втрат місцевий суд виходив з того, що оскільки орендна плата є грошовим зобовязанням та у зв`язку з не виконанням даного зобов`язання боржник повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлено договором або законом.

Апеляційний суд Полтавської області вважає такий висновок місцевого суду вірним з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, передбачено, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння заміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема, припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це не встановлено договором або законом, або розірвання договору, зміна умов зобов'язання, сплата неустойки та відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Доводи апеляційної скарги про те, що у відповідача були відсутні правові підстави для виплати орендної плати особі у якої не було правовстановлюючих документів на земельну ділянку не ґрунтуються на законодавстві, оскільки спадкодавець позивача померла у 2015 році, а відповідач припинив сплачувати орендну плату ще у 2013 році.

Апеляційна скарга не містить нових фактів чи засобів доказування, які б спростували висновки суду першої інстанції.

За таких обставин, рішення місцевого суду ухвалено у відповідності до положень матеріального та процесуального права, підстав для його зміни чи скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЯРОМИР-АГРО" відхилити.

Рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 14 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий у справі: ОСОБА_1

Судді : О.Ю. КУЗНЄЦОВА

ОСОБА_4

З оригіналом згідно:

суддя С.Ю. МАРТЄВ