АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3588/16 Справа № 209/3454/13-ц Головуючий у 1 й інстанції - Решетник Т. О. Доповідач - Кочкова Н.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2016 року м. Дніпропетровськ

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої - судді Кочкової Н.О.,

суддів - Григорченка Е.І., Каратаєвої Л.О.,

при секретарі - Григор'євій В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом Кредитної спілки «Християнська Фортеця» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики та сплату відсотків за прострочення грошового зобов'язання за апеляційною скаргою голови правління Кредитної спілки «Християнська Фортеця» Черненко Є.В. на рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 16 лютого 2016 року, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2013 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що 18.07.2006 року члену спілки ОСОБА_2 був наданий кредит у розмірі 3200,00 грн. на споживчі потреби, на дванадцять календарних місяців, зі сплатою відсотків за користування кредитом із розрахунку 26,4 % річних (2,2 % на місяць), що було скріплене Кредитним договором № 3088/2006-К від 18.07.2006р. ОСОБА_2 зобов'язався щомісячно сплачувати платіж та проценти у розмірі 337,06 грн. за користування кредитом. Також 18.07.2006 р. з ОСОБА_3 був підписаний Договір поруки №3088-П, за яким поручитель зобов'язався нести відповідальність перед кредитором у повному обсязі витрат по Кредитному договору № 3088/2006-К від 18.07.2006р. Боржник несвоєчасно виконував свої зобов'язання, у зв'язку з чим виникла заборгованість. Боржнику та поручителю неодноразово надсилалися листи за місцем мешкання, та проводилися телефонні розмови з вимогою про повернення боргу, але кошти не повернуті. 24 січня 2008 р. було видано судовий наказ №2-Н-84/2008 про стягнення боргу з позичальника у розмірі 2456,53 грн., який у подальшому було скасовано. За умовами п.3.4 кредитного договору у випадку несвоєчасного повернення чергового платежу по кредиту, боржник виплачує підвищений відсоток, що становить 62,9 % річних, та нараховується з дня виникнення простроченої заборгованості по платежу за кожен день. Станом на 26.06.2013р. основна сума боргу складає 795,36 грн.; процент за користування кредитом, з урахуванням підвищеного відсотку за несвоєчасне повернення суми наданого кредиту складає 11870,88 грн.; ці суми позивач і просив стягнути з відповідачів солідарно (а.с.1-3 том 1).

Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 16 лютого 2016 року в задоволенні позову КС «Християнська Фортеця» відмовлено (а.с.190-192 Т. 1).

В апеляційній скарзі голова правління КС «Християнська Фортеця» Черненко Є.В., посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення (а.с. 2-4 том 2).

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду у межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволені позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем пропущено строк позовної давності для звернення до суду за захистом порушеного права.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції відповідає вимогам закону та підтверджується матеріалам справи. Так, відповідно ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк згідно з вимогами закону та договору. Відповідно до укладеного між сторонами договору та статей 1049, 1050 та 1054 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти.

Із матеріалів справи вбачається, що 18.07.2006 року члену спілки ОСОБА_2 був наданий кредит у розмірі 3200,00 грн. на споживчі потреби, на дванадцять календарних місяців, зі сплатою відсотків за користування кредитом із розрахунку 26,4 % річних (2,2 % на місяць), що було скріплене Кредитним договором № 3088/2006-К від 18.07.2006р. Згідно з умовами кредитного договору погашення заборгованості та відсотків за користування кредитними коштами здійснюється відповідно до графіка, який міститься в договорі (том 1, а. с. 4 зворот). Сторони дійшли згоди, що на цей договір розповсюджуються усі норми і положення про кредит (п.7.2 договору). За умовами п.3.4 кредитного договору у випадку несвоєчасного повернення чергового платежу по кредиту, боржник виплачує підвищений відсоток, що становить 62,9 % річних, та нараховується з дня виникнення простроченої заборгованості по платежу за кожен день.

ОСОБА_2 зобов'язався щомісячно сплачувати платіж та проценти у розмірі 337,06 грн. за користування кредитом. Також 18.07.2006 р. з ОСОБА_3 був підписаний Договір поруки №3088-П, за яким поручитель зобов'язався нести відповідальність перед кредитором у повному обсязі витрат по Кредитному договору № 3088/2006-К від 18.07.2006р.

Із розрахунку заборгованості станом на 26 червня 2013 року вбачається, що основна сума боргу складає 795,36 грн., відсотки за користування кредитними коштами з урахуванням підвищеного відсотку за несвоєчасне повернення суми кредиту - 11870,88 грн. (том 1, а.с. 21-22). Позивач направляв письмові повідомлення до позичальника від 16.02.2007 р., від 10.10.2007 р. та поручителя від 20.10.2006 р., від 31.01.2007 р. № 18, від 16.02.2007 р., від 10.10.2007 р. про погашення заборгованості за кредитним договором у 3-денний строк з дня отримання повідомлення (а.с.131-137 том 1).

24.01.2008 року позивач звертався до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська із заявою про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором у розмірі 2456,53 грн. Так, судовим наказом Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 24.01.2008 року № 2н-84 заяву КС «Християнська Фортеця» було задоволено та стягнуто із ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором у розмірі 2456,53 грн., судовий збір 25,50 грн., витрати на ІТЗ 15,00 грн.

Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 11.09.2009 року, судовий наказ про стягнення боргу з ОСОБА_2 на користь КС «Християнська Фортеця» - скасовано, роз'яснено заявнику право на звернення до суду у позовному порядку.

28.09.2009 року державним виконавцем Дніпровського ВДВС Дніпродзержинського МУЮ було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, відкритого 05.06.2008 року про стягнення коштів із ОСОБА_2 на користь КС «Християнська Фортеця», копія постанови разом з виконавчим документом направлено до Заводського суду та сторонам, що підтверджується листом Дніпровського ВДВС Дніпродзержинського МУЮ від 28.12.2010 р. № 04/486/10270 (а.с.8 том 1).

У січні 2016 року ОСОБА_3 (том 1, а.с.160-163), у лютому 2016 року ОСОБА_5 (том 1, а.с.173-175) звернулись до суду із запереченнями на позовну заяву кредитної спілки, в яких ставили питання про застосування строків позовної давності, оскільки позивач звернувся до суду у липні 2013 року.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Частинами першою, п'ятою статті 261 ЦК України встановлено, що перебіг починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Позовна давність відповідно до частини першої статті 260 ЦК України обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу.

При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припиненням дії) договору, скільки з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Отже, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначене періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд України у постановах від 6 листопада 2013 року (№ 6-116цс13), 19 березня 2014 року (№ 6-20цс14), 18 червня 2014 року (№ 6-61цс14) та 03 червня 2015 року (№ 6-31цс15).

Відповідно до ч.2,3 статті 264 ЦК України позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Судовий наказ відповідно до частини першої статті 95 ЦПК України є особливою формою судового рішення про стягнення з боржника грошових коштів або витребування майна за заявою особи, якій належить право такої вимоги. Така правова позиція висловлена Верховним судом України в постанові від 21 січня 2015 року по справі № 6-214цс14, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.

За таких обставин суд 1 інстанції правильно відмовив у задоволенні позову, а посилання в апеляційній скарзі на те, що під час судового розгляду не піднімалося питання щодо спростування обставин пропуску строку позовної давності - не можна брати до уваги. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. При подачі позовної заяви позивач мав з власної ініціативи заявити вимогу щодо поновлення строку, чого не було зроблено.

Викладені в апеляційній скарзі доводи щодо необізнаності позивача про скасування судового наказу та винесення державним виконавцем Дніпровського ВДВС Дніпродзержинського МУЮ постанови від 28.09.2009 року про закінчення виконавчого провадження, - не являються підставою для скасування рішення суду, оскільки, як уже зазначалось, позивачем не заявлялось клопотання про поновлення пропущеного строку, а згідно із ч.1 ст. 11 УПК України суд розглядає справу у рамках заявлених позовних вимог.

Судом 1 інстанції у досить повному обсязі з'ясовані права та обов'язки сторін, доводи сторін перевірені і їм дана належна оцінка, неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування чи зміни рішення не встановлено, тому апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду є законним і обґрунтованим, і його слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст.307, 308 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу голови правління Кредитної спілки «Християнська Фортеця» Черненко Є.В. - відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 16 лютого 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді: