Справа №493/2260/15-ц
Провадження № 2/493/61/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.01.2016 року м. Балта, Одеської області

Балтський районний суд Одеської області в складі:

ГОЛОВУЮЧОГО-СУДДІ НАУМЧАК Л.І.

ПРИ СЕКРЕТАРІ ШЕСТУН І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Балта цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру заборгованості по аліментам та про розстрочення сплати заборгованості по аліментам,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з позовом до ОСОБА_2 про звільнення від сплати заборгованості по аліментам.

8 грудня 2015 року позивач уточнив позовні вимоги, відповідно до яких просить про зменшення розміру заборгованості по аліментам та про розстрочення сплати заборгованості по аліментам, пояснюючи наступне.

21 квітня 2010 року відповідно до рішення Балтського районного суду Одеської області з позивача стягнуті аліменти на користь ОСОБА_2 для утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму, починаючи з 12 березня 2010 року щомісячно до досягнення повноліття, т.т. до ІНФОРМАЦІЯ_4.

Представник позивача пояснює, що до звернення ОСОБА_2 до суду з позовом про стягнення аліментів,- він добровільно надавав матеріальну допомогу на утримання їхньої доньки, а після винесення рішення суду про стягнення з нього аліментів,- він перестав добровільно надавати таку допомогу.

Представник позивача вказує, що ОСОБА_2 несвоєчасно пред'явила виконавчий лист до виконання, а саме в червні 2015 року, та відповідно виконавча служба неправильно нарахувала заборгованість за ввесь період, а саме в сумі 38775,59 гривень.

Представник позивача пояснює, що на даний час позивач знаходиться в зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох малолітніх дітей, а його дружина не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, отримує допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку лише в сумі 130 гривень на місяць. Позивач з дати постановлення рішення суду про стягнення з нього аліментів,- і до теперішнього часу завжди офіційно працював, не ухилявся від сплати аліментів, його вини в виникненні заборгованості немає. На даний час їхня сім`я складається із чотирьох осіб, він один працюючий, та отримує не більше трьох тисяч заробітну плату, з якої вираховують 50% аліментів, що ставить його сім`ю в надзвичайно скрутну ситуацію.

Оскільки, за його ствердженням донька ОСОБА_5 вже повнолітня, працює та отримує заробітну плату,- він просить відповідно до ч.2 ст.197 СК України зменшити розмір заборгованості до 15000 гривень, та відповідно до ч.1 ст.197 СК України розстрочити сплату заборгованості за аліментами шляхом зменшення щомісячних відрахувань із його заробітної плати із 50% до 25% до повного погашення заборгованості в зменшеному вигляді.

Представник відповідача позов визнав частково, а саме згоден на розстрочку заборгованості, шляхом зменшення утримання щомісячних відрахувань із заробітної плати позивача із 50% до 25%, але до повного погашення заборгованості у визначеному розмірі, т.т. 38775,59 гривень, пояснюючи, що відсутні істотні обставини для зменшення розміру заборгованості, визначені ч.2 ст.197 СК України.

Враховуючи пояснення сторін та дослідивши письмові докази в судовому засіданні,- суд встановив наступні обставини.

-Відповідно до рішення Балтського районного суду від 21 квітня 2010 року з позивача, працюючого «слюсарем в КП «ОГЄТ», стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 для утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму, починаючи з 12 березня 2010 року щомісячно до досягнення повноліття, т.т. до ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 26).

-Відповідно до відмітки в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,- позивач отримала виконавчий лист 10 листопада 2010 року, та повторно 5 грудня 2014 року ( цивільна справа №2-599/10).

-9 квітня 2013 року виконавчий лист був пред'явлений ОСОБА_2 до виконання в Другий Суворовський ВДВС Одеського МУЮ відповідно до її заяви, що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження від 10 квітня 2013 року (а.с.57), т.т. виконавчий лист пред'явлений до виконання до закінчення терміну його дії, який визначений в виконавчому листі 3 травня 2013 року.

-Вищевказаний виконавчий лист був пред'явлений до виконання з моменту вступу рішення в законну силу через два роки та одинадцять місяців.

-Відповідно до постанови Другого Суворовського ВДВС Одеського МУЮ від 10 лютого 2014 року,- закінчено виконавче провадження в зв'язку з тим, що місце роботи боржника КП «ОГЕТ» (Одесагорелектротранс) знаходиться за адресою територіально віднесеної до Першого Приморського ВДВС Одеського МУЮ,та визначено заборгованість станом на 31 грудня 2013 року в сумі 27770,98 гривень (а.с.28).

-Постановою від 19 березня 2014 року ДВ Першого Приморського ВДВС Одеського МУЮ відкрито виконавче провадження, та виконавчий лист було направлено відповідно за місцем роботи боржника, але виконавчий лист було повернуто в зв'язку з розбіжністю в написанні прізвища боржника в виконавчому листі та паспорті («ОСОБА_1» - «ОСОБА_1»), в зв'язку з чим Перший Приморський ВДВС Одеського МУЮ 24 вересня 2014 року звернувся з відповідною заявою про роз'яснення виконання виконавчого листа до Балтського районного суду, яким 22 квітня 2015 року було винесено відповідну ухвалу, а 2 червня 2015 року постановою Першого Приморського ВДВС Одеського МУЮ було визначено заборгованість в сумі 38775,59 гривень, і в зв'язку із виникненням заборгованості визначено розмір щомісячних відрахувань із зарплати боржника,- 50% (а.с.29,33,46,49).

-Відповідно до свідоцтв (а.с.11-13),- позивач знаходиться в зареєстрованому шлюбі, та являється батьком ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.

-Відповідно до довідок (а.с.7-10) середня заробітна плата позивача, нарахована для отримання за період 2012-2015 р. р.,- не перевищує 3000 гривень за місяць.

-Відповідно до довідок (а.с.6,85,88) ОСОБА_4 працює в КП «Одесагорєлектротранс» в якості водія трамвая, знаходиться у відпустці за дитиною до досягнення трьохрічного віку, та отримує соціальну допомогу в УСЗН в Київському районі м. Одеси в сумі 130 грн. щомісячно.

Таким чином на підставі вищенаведених обставин, суд приходить до висновку, що позивач (боржник) в період виконання рішення суду про стягнення аліментів,- офіційно працював, місце роботи не змінював, його місце роботи було вказано в рішенні про стягнення аліментів, а тому ніякого ухиляння від сплати аліментів боржника не встановлено.

Також суд приходить до висновку, що вже на момент первинного звернення ОСОБА_2 виконавчого листа до виконання,- виникла заборгованість в сумі 27770,98 гривень.

На даний час сім`я позивача складається із чотирьох осіб: двоє малолітніх дітей та непрацююча дружина, місячний дохід сім`ї становить разом близько 1630 гривень,- з урахуванням 50% відрахувань аліментів у позивача та отримання соціальної допомоги дружиною (3000- 1500= 1500+130),- тому суд вважає матеріальний стан сім`ї важким.

Відповідно до ч.2 п.22 Постанови ПВС України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування

судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд може….. за передбачених ст. 197 СК умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості.

Відповідно до ст.197 ч.2 СК України, за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

В даному випадку,- обставину у вигляді важкого матеріального стану сім`ї позивача,- суд відповідно до ч.2 ст.197 СК України визнає істотною, та приходить до висновку необхідності звільнення від сплати заборгованості по аліментам частково, у розмірі 1/2 частини від заборгованості, т.т. на 19387,79 грн. (38775,59/2=19387,79).

Враховуючи, що більша частина заборгованості (пред'явлений до виконання через два роки та одинадцять місяців) утворилася у зв'язку з обставинами, пов'язаними з одержувачем аліментів, а не діями (бездіяльністю) інших осіб, а також враховуючи, що на даний час донька ОСОБА_5 повнолітня, працює, а також з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, та також що відповідач не заперечує проти розстрочки,- суд відповідно до ч.1 ст.197 СК України приходить до висновку про можливість розстрочити сплату заборгованості за аліментами, шляхом зменшення щомісячних відрахувань із зарплати платника аліментів до 25% до повного погашення заборгованості в сумі 19387,79 гр.

На підставі вищевикладеного керуючись ч.1 та 2 ст.197 СК України, ч.2 п.22 Постанови ПВС України № 3 від 15.05.2006 р., ст.ст. 11, 60, 209, 212, 214-215 ЦПК України,суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру заборгованості по аліментам та про розстрочення сплати заборгованості по аліментам задовольнити частково.

Зменшити розмір заборгованості по аліментам, яка визначена ОСОБА_1 станом на 31 грудня 2015 року в сумі 38775,59 гривень,- до 19387,79 гривень, та стягувати заборгованість з ОСОБА_1 по 25% із його заробітної плати щомісячно до повного погашення заборгованості.

В іншій частині позову,- відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції протягом десяти днів.

СУДДЯ