№243/5882/16-ц
№2-о/243/574/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2016 року Слов"янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Руденко Л.М.

при секретарі Дручиніній О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Словянськ цивільну справу за заявою ОСОБА_1, зацікавлена особа: Словянський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про встановлення факту смерті, -

В С Т А Н О В И В:

21.07.2016р. до Слов"янського міськрайонного суду звернулася ОСОБА_1 з заявою про встановлення факту смерті, мотивуючи свої вимоги тим, що 22 травня 2016 року у місті Міусинськ, місто Красний Луч Луганської області на 95 року життя померла її матір ОСОБА_2. Причиною смерті стала хронічна дисциокуляторна енцефалапатія. Вона 23.05.2016 року поховала свою матір на кладовищі міста Міусинськ.

01.06.2016 року вона отримала свідоцтво про смерть матері, яке було видане Відділом запису актів цивільного стану Краснолучського міського управління юстиції Міністерства юстиції Луганської Народної Республіки серії 1-ВВ №009943, та яке є недійсним на території України.

Встановлення факту смерті їй необхідно для оформлення спадщини. Факт смерті підтверджується безпосередньо свідоцтвом про смерть та довідкою про причину смерті.

Просить суд встановити факт, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка міста Новочеркаськ Ростовської області Росія, громадянка України, померла 22 травня 2016 року у місті Міусинськ, місто Красний Луч Луганської області.

В судове засідання заявник ОСОБА_1 не з?явилась, але надала до суду заяву, в якій просила суд розглянути справу без її участі, підтримала заявлені вимоги.

Представник зацікавленої особи Словянського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, до суду не з?явився, надав до суду заяву у якій просив справу розглянути без його участі, вимоги ОСОБА_1 просив задовольнити згідно діючого законодавства.

Дослідивши додані документи, всебічно і повно з?ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких грунтується заява, об?єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду заяви по суті, суд приходить до висновку, що вимоги ОСОБА_1, підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з положеннями ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим, ухвалене на основі повно і всебічно з»ясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Так у судовому засіданні з вірогідністю було встановлено, що:

- ОСОБА_2, є матірю заявника ОСОБА_1, що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження (а.с 5,6,8);

- відповідно до довідки про взяття на облік внутрішньо перемішеної особи від 16.02.2015р. №, ОСОБА_1 постійно проживала ІНФОРМАЦІЯ_2, і перемістилася з тимчасово окупованої території в вул. Комарова, буд. 3, смт. Райгородок, Словянського району (а.с.9);

- згідно свідоцтво про смерть, виданого Відділом запису актів цивільного стану Краснолучського міського управління юстиції Міністерства юстиції так званої Луганської Народної Республіки, ОСОБА_2, померла 22.05.2016 року в м. Міусинськ Луганської області (а.с.11);

- згідно довідки про причину смерті № 27 до (форми №106/у), виданої Міською багатопрофільною лікарнею "Княгинінська", причина смерті ОСОБА_2 хронічна дисциокуляторна енцефалапатія (а.с.10).

Згідно ст. 257-1 ч. 1 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Відповідно до ст. 17 Закону України Про державну реєстрацію актів цивільного стану від 01 липня 2010 року № 2398-VI державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі:

1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоровя судово-медичною установою;

2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення померлою.

Відповідно до відмови у проведенні державної реєстрації смерті відділу ДРАЦС від 20.07.2016 року №1630/03.3-28, оскільки заявником ОСОБА_1, для підтвердження факту смерті ОСОБА_2, предявлено документ, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоровя України від 08.08.2006 року № 545 Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті , затвердженим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1150/13024, було відмовлено у державній реєстрації смерті (а.с.12).

Тобто, свідоцтво про смерть ОСОБА_2, померлої 22.05.2016 року, у місті м. Міусинськ, Луганської області видане на території тимчасово не підконтрольній Україні, не створює правових наслідків.

Згідно до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до абзацу першого п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» з наступними змінами та доповненнями, заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобовязаний обгрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин.

За встановлених обставин, встановлення факту смерті породжує юридичні наслідки, тобто від нього залежить виникнення особистих чи майнових прав заявника; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт смерті, що має юридичне значення для послідуючого отримання документів для прийняття спадщини.

Таким чином є всі підстави для задоволення заяви ОСОБА_1

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 60, 61, 64, 209 ч.3, 213, 256-259 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Заявлені вимоги ОСОБА_1, зацікавлена особа: Словянський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про встановлення факту смерті, задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка міста Новочеркаськ Ростовської області Росія, померла 22.05.2016 року у місті Міусинськ Луганської області, причина смерті хронічна дисциокуляторна енцефалапатія.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії рішення або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя: