Справа № 752/2506/16-ц
Провадження №: 2-з/752/151/16
У Х В А Л А

16 серпня 2016 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Новак А.В., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів в порядку регресу,-

в с т а н о в и в :

до Голосіївського районного суду м. Києва надійшла заява від позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів в порядку регресу.

Заявник просив суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на:

- ? частини трикімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1, право власності на яку підтверджується договором дарування за № 279 від 26.07.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Позігун А.М.;

-? частину квартири за адресою: АДРЕСА_2. Право власності на яку підтверджується свідоцтвом про право на спадщину від 23.06.2009 року № 8-970, виданого Київською державною нотаріальною конторою № 5;

-1/3 частину двокімнатної квартири за адресою:АДРЕСА_3, право власності на яку підтверджується договором дарування від 21.06.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Добролежа Л.Г.

Дослідивши матеріали справи, матеріали заяви про забезпечення позову, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з статті 152 Цивільного процесуального кодексу України позов забезпечується: накладанням арешту на майно або грошові кошти, забороною вчинити дії, встановленням обов'язку вчинити певні дії, забороною іншими особами здійснювати платежі або передати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання, зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником в судовому порядку, передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

У п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз'яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження свої вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

В порушення вимог ч. 4 ст. 151 ЦПК України та з огляду на зазначені положення постанов Пленуму ВСУ № 9 від 22.12.2006 року в заяві про забезпечення позову, з урахуванням доказів, наданих позивачами на підтвердження своїх вимог, не наведено всіх необхідним відомостей, потрібних для забезпечення позову, а саме не наведено обґрунтування, з посиланням на докази існування дуже високої імовірності відчуження у будь-який момент ОСОБА_2 належного їй нерухомого майна, про що йдеться в заяві про забезпечення позову, та що може значно утруднити або взагалі зробити неможливим виконання рішення суду в даній справі; не зазначено доказів відповідності запропонованого заходу забезпечення позову заявленим позовним вимогам.

Керуючись ст.ст. 151, 152, 153, 210, 293-294, 296 ЦПК України,-

у х в а л и в :

в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів в порядку регресу- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали, а ухвалу яку було постановлено без участі особи, яка її оскаржує протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва.

Суддя А.Новак