Справа № 357/3176/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2016 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Голуб А. В. ,

при секретарі Куца В. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Біла Церква в залі суду №4 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Білоцерківської міської ради Київської області, ОСОБА_3 сільської ради Білоцерківського району Київської області, третя особа Білоцерківська районна державна нотаріальна контора Київської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, та посилалася на те, що 02.04.2015 року помер її батько ОСОБА_4, після смерті якого залишилося спадкове майно, а саме: 1/2 частина житлового будинку з господарськими спорудами під №9-а по вул. Садова в с. Потіївка Білоцерківського району Київської області; 1/2 частина земельної ділянки площею 0,0752 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, яка знаходиться по вул. Садова, 9-а в с.Поправка Білоцерківського району Київської області; 1/4 частина квартири АДРЕСА_1. Вказане майно ОСОБА_4 успад кував після смерті своєї матері ОСОБА_5, але не встиг оформити та зареєструвати своє право власності на вказане спадкове майно. Позивачка вказувала на те, що вона являється дочкою померлого ОСОБА_4 та єдиною спадкоємицею першої черги після смерті ОСОБА_4 Позивачка вказувала на те, що в установлений законом строк вона прийняла спадщину після батька ОСОБА_4 але нотаріус відмовив позивачці 15.10.2015 року в оформленні спадкових прав на майно та видачі свідоцтв про право на спадщину після померлого 02.04.2015 року ОСОБА_4, оскільки не проведено державної реєстрації права власності на житловий будинок та земельну ділянку, що знаходяться в с.Поправка Білоцерківського району Київської області по вулиці Садова №9-а. Позивачка просила в судовому порядку визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, який помер 02.04.2015 року на 1/2 частину садибного (індивідуального) житлового будинку та земельної ділянки площею 0,0752 га для будівництва та обслуговування житлового будинку розташованого по вул. Садова №9-а в с.Поправка Білоцерківського району Київської області; визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, який помер 02.04.2015 року на 1/4 частину квартири АДРЕСА_2.

Позивачка у суді уточнила позовні свої позовні вимоги та просила визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку №9-а по вул. Садова в с.Поправка Білоцерківського району Київської області та на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0758 га, яка розташована по вул. Садова №9-а в с.Поправка Білоцерківського району Київської області, яка надана для будівництва і обслуговування жилого будинку господарських будівель і споруд, кадастровий номер :04:015: 0044 в порядку спадкування за законом після ОСОБА_4, який помер 02.04.2015 року, а також позивачка просила визнати за нею право власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_3 в порядку спадкування за законом після ОСОБА_4, який помер 02.04.2015 року, оскільки позивачка не може надати нотаріусу правовстановлюючий документ на вказану частину квартири, бо всі документи знаходяться у відповідача ОСОБА_2, постановою нотаріуса від 31.05.2016 року їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом із-за відсутності правовстановлюючого документу на вказану частину квартири.

Представники позивачки у суді ОСОБА_1, ОСОБА_6 підтримали уточнені позовні вимоги позивачки ОСОБА_1

Представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_7 надала суду письмові заперечення проти позову ОСОБА_2 в яких останній вказував на те, що він є неналежним відповідачем по справі, оскільки він не являється спадкоємцем ОСОБА_4 і на спадщину після його смерті він не претендує, а тому свої питання позивачка має вирішувати з іншими відповідачами по справі і відповідно до діючого законодавства. ОСОБА_2 просив відмовити позивачці у позові до нього, як заявленому до неналежного відповідача.

Представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_7 просила відмовити позивачці у позові до ОСОБА_2, як заявленому до неналежного відповідача.

Відповідач ОСОБА_2 до суду не з»явився, про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином.

Представник Білоцерківської міської ради Київської області до суду не зявився, про день і час розгляду справи був належним чином повідомлений, направив суду лист в якому просив справу розглядати у відсутності представника Білоцерківської міської ради Київської області.

Представник ОСОБА_3 сільської ради Білоцерківського району Київської області до суду не зявився, про день і час розгляду справи був належним чином повідомлений, направив суду лист в якому просив справу розглядати у відсутності представника ОСОБА_3 сільської ради Білоцерківського району Київської області, у листі представник вказав, що ОСОБА_3 сільська рада Білоцерківського району Київської області визнає позов в частині спадкування за законом 1/2 частини житлового будинку та земельної ділянки за адресою: вул. Садова №9-а в с.Поправка Білоцерківського району Київської області.

Представник Білоцерківської районної державної нотаріальної контори Київської області до суду не зявився, про день і час розгляду справи був належним чином повідомлений, направив суду листи в яких просив справу розглядати у відсутності представника Білоцерківської районної державної нотаріальної контори Київської області, та просив винести рішення суду згідно чинного законодавства.

Заслухавши учасників процесу, оглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Так, по справі встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, являється дочкою ОСОБА_4. Наведене підтверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_1

02.04.2015 року ОСОБА_4 помер, що підтверджується копією свідоцтва про його смерть.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 при житті заповіт не залишив. На день смерті ОСОБА_4 в шлюбі не перебував.

За ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені устаттях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно зі ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

За ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно зі ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

За ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно до копії спадкової справи Білоцерківської районної державної нотаріальної контори щодо майна, яке залишилося після померлого 02.04.2015 року ОСОБА_4, із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 до Білоцерківської районної державної нотаріальної контори звернулася 11.06.2015 року ОСОБА_1.

З копії довідки виданої КП БМР ЖЕК №1 від 03.06.2015 року вбачається, що за адресою: м.Біла Церква, вул. Фастівська б. 21-Б корп. І кв. 76 було зареєстроване місце проживання ОСОБА_4 з 17.04.2008 року по 29.10.2014 року.

З копії довідки виданої виконавчим комітетом ОСОБА_3 сільської ради Білоцер ківського району Київської області від 11.06.2015 року №275 померлий 02.04.2015 року ОСОБА_4 не був зареєстрований і не проживав в ІНФОРМАЦІЯ_2 за №9-а Білоцерківського району Київської області до дня смерті.

Отже, ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4, померлого 02.04.2015 року у передбаченому законом порядку.

В судовому засіданні встановлено, що 15.10.2015 року державним нотаріусом Білоцерківської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_8 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, яке зареєстроване в реєстрі №2-1531, в якому вказано, що спадкоємцем зазначеного у свідоцтві майна ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, який помер 02.04.2015 року є його дочка, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_4. Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з грошових вкладів з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією, які знаходяться у Білоцерківському відділенні Київського ГРУ ПАТ КБ «ПриватБанк». Наведене підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.10.2015 року.

Судом встановлено, що 12.12.2012 року померла мати ОСОБА_4 Васильо вича та ОСОБА_2 ОСОБА_5. Наведене підтверджує ться матеріалами справи.

В судовому засіданні також встановлено, що згідно до копії спадкової справи Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори щодо майна померлої 12.12.2012 року ОСОБА_5 за №161/2013, із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 до Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори звернулися 27.04.2013 року її сини ОСОБА_4 та ОСОБА_2.

З копії довідки виданої КП БМР ЖЕК №7 від 26.04.2013 №1041 року вбачається, що за адресою: АДРЕСА_4 була зареєстрована ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5 з 18.02.1986 року по день смерті 12.12.2012 року. Спільно проживала з сином ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, з 18.02.1986 року по цей час.

Згідно до копії рішення Білоцерківського міськрайонного суду від 03.02.2015 року по цивільній справі № 357/18590/14-ц 2/357/891/15 за позовом ОСОБА_4 Васильо вича, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради Білоцерківського району Київської області про визнання права на спадщину позов задоволено; визнано за ОСОБА_4 та ОСОБА_2 право власності в рівних долях по 1/2 частині житлового будинку №9-а по вул. Садова в с. Поправка Білоцерківського району Київської області та по 1/2 частині земельної ділянки площею 0,0758 га, яка розташована по вул. Садова, 9-а в с.Поправка Білоцерківського району Київської області, надана для будівництва і обслуговування жилого будинку, господар ських будівель і споруд, кадастровий номер :04:015:0044 в порядку спадкуван ня за законом після померлої 12.12.2012 року ОСОБА_5. Вказане рішення набрало законної сили 20.02.2015 року.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду від 03.02.2015 року, що набрало законної сили 20.02.2015 року були встановлені наступні обставини: ОСОБА_4 та ОСОБА_2 являються спадкоємцями першої черги після смерті їхньої матері ОСОБА_5, спадкоємці вчасно звернулися до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини, тобто її прийняли.

Згідно з ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у ци вільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказую ться при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

А тому судом приймаються до уваги вищевказані обставини, які встановлені рішенням Білоцерківського міськрайонного суду від 03.02.2015 року, що набрало законної сили 20.02.2015 року.

Згідно до листа Комунального підприємства Білоцерківської міської ради Служба приватизації державного житлового фонду м.Біла Церква від 11.05.2016 року №42, Комунальне підприємство Білоцерківської міської ради Служба приватизації державного житлового фонду м.Біла Церква посвідчує, що квартира АДРЕСА_5 приватизована на гр. ОСОБА_5 1/2 частина, ОСОБА_2 1/2 частина. Квартира приватизована згідно з наказом голови правління ВАТ «Росава» від 27.05.1999 року №379.

Згідно до копії відповіді КП КОР «Південне бюро технічної інвентаризації» від 17.07.2015 року №1108 на запит державного нотаріуса ОСОБА_8 станом до 01.01.2013 року право власності на квартиру №35 в житловому будинку №3-а в м.Біла Церква Київської області по бульвару Комсомольський, зареєстровано за: ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності від 27.05.1999 року, виданого ВАТ «Росава» (реєстрова книга №103 реєстровий №12259); ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності від 27.05.1999 року виданого ВАТ «Росава» (реєстрова книга №103 реєстровий №12259).

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна щодо суб»єкта сформованої 05.07.2016 року суддею Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Голуб А.В., у Реєстрі прав власності на нерухоме майно містяться відомості про реєстрацію за ОСОБА_5 права власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_6 на підставі свідоцтва про право власності від 27.05.1999 року виданого Відкритим акціонерним товариством «Росава».

Також судом встановлено, що 15.10.2015 року державний нотаріус Білоцерківської районної державної нотаріальної контори Київської області ОСОБА_8 винесла постанову в якій відмовила ОСОБА_1 в оформленні спадкових прав на майно та видачі свідотва про право на спадщину після померлого 02.04.2015 року ОСОБА_4 на житловий будинок та земельну ділянку, що знаходяться за адресою: вулиця Садова будинок 9-А в с. Поправка Білоцерківського району Київської області, оскільки не проведено державної реєстрації права власності на дане майно. Наведене підтверджується копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 15.10.2015 року № 39/9/02-31.

Крім вказаного, встановлено, що 31.05.2016 року державний нотаріус Білоцерків ської районної державної нотаріальної контори Київської області ОСОБА_8 винесла постанову в якій відмовила ОСОБА_1 в оформленні спадкових прав на майно та видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого 02.04.2015 року ОСОБА_4 на частину квартири №35, що знаходиться за адресою: бульвар Комсомольський, будинок 3-а, м.Біла Церква, Київської області, після померлого 02.04.2015 року ОСОБА_4, оскільки відсутній правовстановлюю чий документ на вказану частину квартири. Наведене підтверджується копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 31.05.2016 року № 1543/02-31.

За ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до норм ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Як роз»яснено в п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися за правилами позовного провадження.

При вирішенні позовних вимог позивачки про визнання за нею права власності на 1/2 частину житлового будинку №9-а по вул. Садова в с.Поправка Білоцерківського району Київської області та на 1/4 частину квартири АДРЕСА_3 суд виходить з наступного.

За ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За ч.1 ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Згідно Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Мінюсту України від 07.02.2002 року за № 7/5, зареєстрованого в Мінюсті України 18.02.2002 року за № 157/6445, державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно здійснюють підприємства бюро технічної інвентаризації у межах визначених адміністративно-територіальних одиниць /п.1.3/.

А відповідно до п.1.4 цього Положення, державна реєстрація прав власності на нерухоме майно - це внесення запису до Реєстру прав власності на нерухоме майно у звязку з виникненням, існуванням або припиненням права власності на нерухоме майно, що здійснюється БТІ за місцезнаходженням обєктів нерухомого майна на підставі правовстановлювальних документів коштом особи, що звернулася до БТІ.

Відповідно до ст.3 Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

А згідно ст.4 цього Закону, права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

Таким чином, право власності спадкодавця ОСОБА_5 на 1/2 частину квартири №35 в житловому будинку №3-а по Комсомольському бульвару в м.Біла Церква Київської області було зареєстровано згідно діючого на той час законодавства у Білоцерківському МБТІ, на що вказано вище в рішенні. Правовстановлюючі документи на вказану квартиру знаходяться у відповідача ОСОБА_2

Згідно до рішення Білоцерківського міськрайонного суду від 03.02.2015 року по цивільній справі № 357/18590/14-ц 2/357/891/15 за позовом ОСОБА_4 Васильо вича, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради Білоцерківського району Київської області про визнання права на спадщину позов задоволено; визнано за ОСОБА_4 та ОСОБА_2 право власності в рівних долях по 1/2 частині житлового будинку №9-а по вул. Садова в с. Поправка Білоцерківського району Київської області, але за життя ОСОБА_4 не зареєстрував своє право власності на вказане майно.

За ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Отже, в силу приписів вищенаведених правових норм спадкодавець ОСОБА_4 набув право власності на вищевказане нерухоме майно, яке увійшло до складу спадщини, а позивачка набула права на спадкування вказаного майна після смерті батька ОСОБА_4

В інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» розяснено, зокрема, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини.

Як вказано вище, позивачка не має можливості оформити своє право на спадщину після смерті ОСОБА_4 на вищевказане майно, оскільки нотаріусом ій відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.

За ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

А згідно ч.2 ст.16 цього Кодексу, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, в т.ч. визнання права.

Так спадщину після смерті ОСОБА_5 прийняли два спадкоємці за законом ОСОБА_4 та ОСОБА_2, їх частки у спадщині за законом є рівними, тобто по 1/2 частині кожному спадкового майна ОСОБА_5

А тому проаналізувавши все вищенаведене, суд вважає за можливе визнати за позивачкою право власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_3 в порядку спадкування за законом після ОСОБА_4, який помер 02.04.2015 року, а також суд вважає, що за позивачкою слід визнати право власності на 1/2 частину житлового будинку №9-а по вул. Садова в с.Поправка Білоцерківського району Київської області в порядку спадкування за законом після ОСОБА_4, який помер 02.04.2015 року.

Стосовно позовних вимог позивачки про визнання за позивачкою право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0758 га, яка розташована по вул. Садова 9-а в с.Поправка Білоцерківського району Київської області, яка надана для будівництва і обслуговування жилого будинку господарських будівель і споруд, кадастровий номер :04:015:0044 в порядку спадкування за законом після ОСОБА_4, який помер 02.04.2015 року, то суд виходить за наступного.

Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Як роз»яснено в п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування /зі збереженням її цільового призначення/ при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Відповідно до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту держав ної реєстрації цих прав.

Згідно зі ст.126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, встановлених ч.2 цієї статті.

Відповідно до п.23 наведеної вище в рішенні Постанови Пленуму Верховного Суду України, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно до ст.202 ЗК України державна реєстрація земельних ділянок здійснюється у складі державного реєстру земель, який складається з двох частин: книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі із зазначенням кадастрових номерів земельних ділянок; Поземельної книги, яка містить відомості про земельну ділянку.

Законом України «Про державний земельний кадастр» від 07.07.2011 року /зі змінами/, який діє з 01.01.2013 року, передбачено, що державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку.

Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за місцем їх розташування відповідним Державним кадастровим реєстратором центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

А згідно ч.3 цієї статті, державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за заявою, зокрема, особи, якій за рішенням органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки при передачі її у власність чи користування із земель державної чи комунальної власності, або уповноваженої нею особи.

В ч.7 ст.16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державна реєстрація прав проводиться на підставі заяви власника, іншого правонабувача, сторони правочину, за яким виникло право, уповноваженої ними особи або державного кадастрового реєстратора у випадках, передбачених цим Законом.

З 1 січня 2013 року документом, що посвідчує право власності на земельну ділянку, є свідоцтво на право власності на нерухоме майно, видане територіальним органом реєстраційної служби відповідно до приписів ст.18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

За ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Як встановлено в судовому засіданні, на ім»я ОСОБА_4 ОСОБА_3 сільською радою було оформлено державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №414635, яким посвідчується право власності ОСОБА_5 на земельну ділянку площею 0,0758 га, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: вул. Садова 9-а, с.Поправка, Білоцерківського району, Київської області, кадастровий номер земельної ділянки :04:015:0044, в якому відсутні відомості про його реєстрацію.

Як зазначено вище в рішенні, рішенням Білоцерківського міськрайонного суду від 03.02.2015 року по цивільній справі № 357/18590/14-ц 2/357/891/15 за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради Білоцерківського району Київської області про визнання права на спадщину позов було задоволено; визнано за ОСОБА_4 та ОСОБА_2 право власності в рівних долях по 1/2 частині земельної ділянки площею 0,0758 га, яка розташована по вул. Садова, 9-а в с.Поправка Білоцерківського району Київської області, надана для будівництва і обслуговування жилого будинку, господ дарських будівель і споруд, кадастровий номер :04:015:0044 в порядку спадку вання за законом після померлої 12.12.2012 року ОСОБА_5. Вказане рішення набрало законної сили 20.02.2015 року.

В інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз»яснено, зокрема, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини.

Як вказано вище, позивачу нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на дану земельну ділянку.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що за можливе визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0758 га, яка розташована по вул. Садова 9-а в с.Поправка Білоцерківського району Київської області, яка надана для будівництва і обслуговування жилого будинку господарських будівель і споруд, кадастровий номер :04:015:0044 в порядку спадкування за законом після ОСОБА_4, який помер 02.04.2015 року, оскільки позивачка позбавлена можливості оформити свої спадкові права на 1/2 частину вказаної земельної ділянки в нотаріальному порядку.

При вирішенні спору судом не можуть прийматися до уваги заперечення відповідача ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_7 з приводу того, що позивачці слід відмовити в позові до ОСОБА_2, як заявленому до неналежного відповідача, оскільки ці посилання відповідача ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_7 є необґрун тованими, тоді як за положеннями ст.ст.10,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Крім вказаного, ці заперечення спростовуються вищевикладеними у рішенні суду доказами.

На підставі вищевикладеного та ст.ст. 15,16,182,328,1216,1217,1218,1261,1268,1269, 1270,1296 ЦК України, ст.ст. 125,126,202 ЗК України, Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Закону України «Про державний земельний кадастр», керуючись ст.ст. 10,60,61,88,212-215,218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку №9-а по вул. Садова в с.Поправка Білоцерківського району Київської області та на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0758 га, яка розташована по вул. Садова 9-а в с.Поправка Білоцерківського району Київської області, яка надана для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :04:015:0044 в порядку спадкування за законом після ОСОБА_4, який помер 02.04.2015 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_3 в порядку спадкування за законом після ОСОБА_4, який помер 02.04.2015 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу на рішення суду протягом десяти днів з дня отримання копії рішення суду.

Суддя ОСОБА_9