Справа № 417/387/15-ц
Провадження № 22ц/782/633/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2016 року, серпня місяця, 10-го дня колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Луганської області у складі: головуючого судді Яреська А.В., суддів - Борисова Є.А., Лозко Ю.П., за участю секретаря: Попової Т.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на ухвалу Марківського районного суду Луганської області від 05 липня 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Верховної ради України, Кабінету міністрів України, Луганської обласної державної адміністрації, Президента України про відшкодування шкоди, завданої внаслідок терористичного акту,

встановила:

26 квітня 2016 року ухвалою Марківського районного суду було прийнято до провадження судді цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, що повернулась після касаційного розгляду з Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ для розгляду по суті після скасування у касаційному порядку рішення Марківського районного суду від 27.05.2015 року та ухвали Апеляційного суду Луганської області від 25.08.2015 року

05 липня 2016 року позовні заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Верховної ради України, Кабінету міністрів України, Луганської обласної державної адміністрації, Президента України про відшкодування шкоди, завданої внаслідок терористичного акту було залишено ухвалою Марківського районного суду без розгляду через повторну неявку до суду позивачів без поважних причин.

Із ухвалою суду не погодились ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, які подали не неї апеляційну скаргу у якій просять ухвалу суду першої інстанції скасувати як таку, що порушує їх права та є незаконною.

Вислухавши доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та запечрень проти неї, дослідивши матеріали справи колегія суддів приходить до наступних висновків.

Статтею ст. 303 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Як передбачено ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Частина 2 ст. 59 ЦПК України передбачає, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ч. 1 ст. 57 цього Кодексу, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Залишаючи позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 без розгляду суд першої інстанції виходив із того, що позивачі без поважних причин допустили повторну неявку до суду.

Колегія суддів не може погодитись із висновками суду першої інстанції, адже до них він дійшов із певними порушеннями застосування норм процесуального права.

Статтею 27 ЦПК передбачені права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі, зокрема і їх право брати участь у судових засіданнях. Частиною 4 ст. 74 ЦПК України є визначено, що судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за три дні до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно.

Відкриваючи судове засідання 05.07.2016 року суд першої інстанції, судячи зі змісту журналу судового засідання (а.с.86), виходив із того, що позивачі є належним чином повідомленими про час та місце судового засідання, що це нібито підтверджується зворотними поштовими повідомленнями (а.с.86) і що вони без поважних причин не з'явились до суду.

Між тим, як вбачається з фактичного змісту цих зворотних повідомлень вручення судових повісток мало місце лише на наступний день після судового засідання, а саме 06.07.2016 року (а.с. 91-95), а отже висновки суду першої інстанції про те, що позивачі є належним чином повідомленими про час та місце судового засідання є помилковими та хибними. Підшиті у справі перед журналом судового засідання зворотні повідомлення направлялись для повідомлення про попереднє судове засідання 26.05.2016 - про що і вказано на них(а.с. 79-84). Отже, не маючи на момент відкриття судового засідання 05.07.2016 року достовірних підтверджень своєчасного отримання судових повідомлень сторонами по справі суд повинен був виконати вимоги п. 1 ч. 1 статті 169 ЦПК та відкласти розгляд справи, вживши дієвих заходів для повідомлення учасників процесу про час та місце судового засідання, а не застосовувати положення ч. 3 тієї ж статті, залишаючи позов без розгляду.

Крім того, колегія суддів звертає тут увагу і на ту обставину, що поза увагою суду першої інстанції залишилась письмова заява позивачів від 11.05.2016 року із їх клопотанням про зупинення нового розгляду справи Марківським районним судом у зв'язку із оскарженням ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2016 року до Верховного суду України, яка надійшла до Марківського районного суду 18.05.2016 року та була фактично долучена до матеріалів справи, проте взагалі не розглядалась судом по суті(а.с. 57-60).

Статтею 311 ЦПК передбачені підстави для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, це неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Оскільки під час апеляційного розгляду було встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та недоведеність обставин, що мають значення для справи, то є підстави для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

З огляду на викладене вище та керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 311, 314 - 315 ЦПК України, судова колегія,

ухвалила :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Марківського районного суду Луганської області від 05 липня 2016 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню не підлягає.

Головуючий А.В. Яресько

Судді: Є.А. Борисов

Ю.П. Лозко