Справа № 464/2510/16-ц
пр.№ 2/464/982/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.08.2016 Сихівський районний суд міста Львова

у складі: головуючого судді Дулебка Н.І.,

секретар Кріль Х.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2, в якому просить, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № LVXRFF10930964 від 14 листопада 2010 року у розмірі 25 379 грн. 97 коп., витрат, повязаних зі сплатою судового збору, у розмірі 1 378 грн., а також 300 грн. витрат, повязаних з публікацією в пресі оголошення про виклик до суду відповідача.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що відповідно до укладеного договору № LVXRFF10930964 від 14 листопада 2010 року ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 5 441 грн. 70 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0, 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та шляхом підписання заяви, погодився з умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка». Позивач свої зобов'язання за договором виконав у повному обсязі, відповідач, в свою чергу, порушив зобовязання, у звязку з чим виникла вказана заборгованість.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечив.

Відповідач у судове засідання не зявився, належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи шляхом поміщення оголошення про виклик до суду в пресу, а саме, газету «Високий Замок».

Згідно із ч. 9 ст. 74 ЦПК України з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2015 року № 1333-р «Про друковані засоби масової інформації загальнодержавної та місцевої сфери розповсюдження, в яких у 2016 році розміщуються оголошення про виклик до суду відповідача, третіх осіб, свідків, місце фактичного проживання (перебування) яких невідоме, повістки про виклик підозрюваного, обвинуваченого та інформація про процесуальні документи», визначено друкованим засобом масової інформації місцевої сфери розповсюдження, в якому у 2016 році розміщуються оголошення про виклик до суду відповідача, третіх осіб, свідків, місце фактичного проживання (перебування) яких невідоме, повістки про виклик підозрюваного, обвинуваченого та інформація про процесуальні документи, газету ««Високий Замок».

Згідно з ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення.

На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити з таких підстав.

Згідно з ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

У відповідності до статей 526, 530 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору і в установлений договором строк. За умовами ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання.

Судом встановлено, що 14 листопада 2010 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 шляхом підписання заяви укладено кредитний договір № LVXRFF10930964, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 5 441 грн. 70 коп. строком до 13 вересня 2011 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с. 5).

Із заяви на отримання кредиту вбачається, що позичальник ознайомився та погодився з умовами надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка» (Стандарт), своїм підписом підтвердив факт надання йому інформації про умови кредитування (а.с. 6-11).

Позивач свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі, а саме, надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором.

У звязку з невиконанням відповідачем своїх зобовязань, заборгованість за вказаним кредитним договором станом на 29 лютого 2016 року, відповідно до наданих позивачем розрахунків, становить 25 379, 97 грн., з яких:

- 2668,19 грн. заборгованість за кредитом;

- 0,87 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом;

- 272,10 грн. заборгованість за комісією за користування кредитом;

- 20754,05 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором;

а також штрафи, відповідно до пункту 6.3 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка» (Стандарт):

- 500 грн. штраф (фіксована частина);

- 1184,76 грн. штраф (процентна складова) (а.с. 4).

Згідно з ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

У правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 3 вересня 2014 року у справі № 6-100цс14, зазначено, що ч. 3 ст. 551 ЦК України з урахуванням положень ст. 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та ч. 4 ст. 10 ЦПК щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків.

Таким чином, зважаючи на те, що відповідач порушив умови кредитного договору, у добровільному порядку ухиляється від сплати заборгованості за таким, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором у розмірі 4 625 грн. 92 коп., та виходячи з принципу розумності і справедливості, суд вважає, що розмір пені слід зменшити до 2 500 грн., так як розмір такої значно перевищує розмір збитків.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

У відповідності до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст. 627 ЦК України).

За правилами статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 549 ЦК України та умов договору, у разу невиконання чи несвоєчасного виконання зобовязань в частині повернення кредиту та/або сплати процентів, комісій згідно з умовами договору, відповідач зобовязаний сплатити позивачу неустойку (штраф, пеня). Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати.

Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Згідно з ст. 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановленні договором або законом.

За таких обставин, вимоги позивача є законними та обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а тому, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором у розмірі 7 125 грн. 92 коп.

У відповідності до ч. 1 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Згідно з п. 6 ч. 3 ст. 79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Таким чином, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати, повязані зі сплатою судового збору, у розмірі 1 378 грн., сплачених згідно з платіжним дорученням №BOJ69B10HQ від 9 березня 2016 року.

Крім цього, позивачем, згідно з платіжним дорученням №ВОJ64В132М від 4 липня 2016 року, понесено витрати, повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача, у розмірі 300 грн. Вказані кошти підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі статей 526, 527, 530, 549, 598, 599, 610-612, 625, 629, 1048-1050, 1054 ЦК України та керуючись статтями 10, 11, 60, 79, 88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № LVXRFF10930964 від 14 листопада 2010 року у розмірі 7 125 грн. 92 коп., витрати, повязані зі сплатою судового збору, у розмірі 1 378 грн., а також витрати, повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик до суду відповідача, у розмірі 300 грн., а всього 8 803 (вісім тисяч вісімсот три) гривні 92 (девяносто дві) копійки.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача про його перегляд, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії вказаного рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Головуючий Дулебко Н.І.