Справа № 199/1252/16-ц
24 травня 2016 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі:
головуючого судді Руденко В.В.,
при секретарі Куземі О.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: приватне акціонерне товариство «Європейський страховий союз», про відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, -
У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити, надав суду пояснення аналогічні викладеним у позові.
Відповідач до судового засідання не з'явився, про час, дату та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив. Тому суд вважає можливим зі згоди позивача провести заочний розгляд справ та постановити заочне рішення.
Представник третьої особи до судового засідання не з'явився, про дату та час слухання повідомлений належним чином, надав письмові поясення на позовну заяву.
Вислухавши пояснення позивача, дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню.
Судом встановлено, що 27 травня 2015 року близько 19-00 години у м. Дніпропетровську по вул. Каруни з боку вул. Луговської в напрямку пр.ім. Газети «Правда» рухався автомобіль ВАЗ, д/н НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_2, який в районі будинку АДРЕСА_1 втратив контроль над керуванням транспортного засобу виїхав за межі прохідної частини та скоїв наїзд на ворота будинку АДРЕСА_1. Після ДТП ОСОБА_2 місце пригоди залишив, міліцію не повідомив.
Згідно постанови Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 15.07.2015 року відповідач. визнаний винним в даному ДТП.
Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України вирок по кримінальній справі, або постанова суду по справі про адміністративне правопорушення, які вступили в законну силу, обов'язкові для суду, який розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій осіб, стосовно якого винесені вирок або постанова суду, з питань, чи мали місце ці дії і чи скоєні вони даною особою.
Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об?єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Згідно зі звітом про незалежну оцінку вартості матеріального збитку, завданого майну, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 від 27.10.2015 року, загальна вартість матеріального збитку становить 1963,35 грн.
У п. 36.6 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.
Виходячи з вищевикладеного суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду в розмірі 1000,00 грн.
Що стосується позовних вимог щодо стягнення з відповідача інфляційні витрати в розмірі 11,00 та 3 % річних в розмірі 16,84 грн., то дані позовні вимоги задоволенню не підлягають оскільки відповідно до статті 625 ЦК відповідальність за порушення грошового зобов'язання у вигляді 3% річних та інфляційних збитків несе боржник у разі, якщо інше не встановлено договором, або законом. Крім того вимоги ст. 549 ЦК України, на які посилається позивач, стосуються лише грошових зобов'язань, а отже і вимоги щодо стягнення з відповідача пені в розмірі 242,09 грн. задоволенню не підлягають.
Згідно ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Суд, враховуючи ступінь важкості вимушених змін у життєвих і виробничих стосунках позивача, викликаних пошкодженням її майна, вважає, що з відповідача належить стягнути на його користь в рахунок відшкодування моральної шкоди 500 грн., що буде, на думку суду, відповідати принципам розумності та справедливості.
Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по справі, що складаються з судового збору в розмірі 1102,40 грн. та витрати у вигляді правової допомоги в розмірі 550,00 грн., які доведені позивачем належними та допустимими доказами відповідно до вимог ст. 56 ЦПК України.
Керуючись ст.ст.5, 10, 88, 212-218,224 ЦПК України, ст. 23,1167,1187 ЦК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою,- задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 1000,00 грн., моральну шкоду в розмірі 500 грн., а також судові витрати по справі, що складаються з витрат по сплаті судового збору в розмірі 1102,40 грн. та витрат на правову допомогу в розмірі 550,00 грн., а всього 3152(три тисячі сто п'ятдесят дві) гривні 40 копійок.
В іншій частині позову відмовити.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі у десятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя