Перемишлянський районний суд Львівської області
Справа № 449/1007/15-ц
"01" березня 2016 р.
Перемишлянський районний суд Львівської області в складі:
головуючого-судді Савчак А.В.
при секретарі Подусівській Л.В.
розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду м.Перемишляни цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості , -
Представник банку в судове засідання не з'явився, подав до суду клопотання та просить справу слухати без його участі, проти прийняття заочного рішення не заперечував.
Відповідачка ОСОБА_1 в черговий раз не з'явилась в судове засідання, про час і дату розгляду справи була повідомлена належним чином, про причину неявки суд не повідомила, заяви про відкладення розгляду справи не подала. Згідно повідомлення Перемишлянського РС ГУ ДМСУ у Львівській області від 16.09.2015р. ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2 з 01.07.2010р.
Суд ухвалює заочне рішення в порядку ч.4 ст.169 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши наявні у справі докази та давши їм оцінку, судом встановлені наступні обставини та відповідні правовідносини:
Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 «Кредит» і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ст.ст. 526,599,625 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином згідно умов договору, зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином, і що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання .
Згідно із частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу (частина перша статті 1050 ЦК України).
Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Стягнення з боржника, який порушив грошове зобовязання, сум індексації грошового боргу та процентів не перешкоджає стягненню у передбачених законом або договором випадках неустойки (пені) за прострочення виконання грошового зобовязання, оскільки відповідно до частини першої статті 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.
Згідно із частиною третьою статті 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.
Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно.
Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі (частини перша, друга статті 551 ЦК України).
За правилами п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України період, за який нараховується пеня за прострочення виконання зобовязання не може перевищувати одного року. Виходячи з правової природи пені, яка нараховується за кожен день прострочення, право на позов про стягнення пені за кожен окремий день виникає щодня на відповідну суму, а позовна давність за позовом про стягнення пені відповідно до статті 253 ЦК України обчислюється по кожному дню, за який нараховується пеня, окремо, починаючи з дня, коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права.
Тому суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до задоволення.
Також з ОСОБА_1 в силу ст.88 ЦПК України необхідно стягнути понесені позивачем судові витрати в сумі 3654,00рн.
Керуючись ст. ст. 526,599,625,1054 ЦК України, ст.ст.8,10,57,60,169, 209, 212-215,218,223-228, 292,294 ЦПК України,-
Рішення суду набирає законної сили через десять днів з дня його проголошення.

Дане заочне рішення може бути переглянуте Перемишлянським районним судом Львівської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії даного рішення.

У разi залишення заяви про перегляд заочного рiшення без задоволення, заочне рiшення може бути оскаржене вiдповiдачем в загальному порядку.

Рiшення може бути оскаржено позивачем в апеляцiйному порядку до апеляцiйного суду Львівської областi через Перемишлянський районний протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_2