Справа № 405/5505/15-ц
Провадження №2/405/1265/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 лютого 2016 року Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:
головуючого-судді: Іванової Л.А.
при секретарі: Береді Я.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кіровограді цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час, дату та місце судового розгляду справи повідомлена належним чином, в порядку ч. 5 ст. 74 ЦПК України шляхом направлення судової повістки за адресою місця проживання, зареєстрованому у встановленому Законом порядку, причини неявки суду не відомі, заяв, клопотань не надходило.
Відповідно до ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд визнав за можливе розглянути справу у відсутності відповідача за наявними у справі доказами та в порядку ч.1 ст.225 ЦПК України ухвалив розглядати справу заочно, про що в адресованій на адресу суду заяві представник позивача не заперечував.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обгрунтовані, у звязку з чим підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною другою зазначеної вище статті визначено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 Глави 71, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Підписанням зазначеного Договору Позичальник підтверджує своє приєднання до Правил споживчого кредитування фізичних осіб у ПАТ «ВТБ Банк», з якими він ознайомився та погодився.
Відповідно до п.4.2 Договору позичальник зобов'язаний сплачувати щомісячно, відповідно до графіка повернення кредиту і сплати процентів та розрахунку вартості супутніх послуг комісійну винагороду за управління кредитом у розмірі 1,69% від початкової суми кредиту.
Згідно з п.4.3 Договору сторони дійшли згоди, що кредит повертається, а проценти та комісія сплачується позичальником 12 числа кожного місяця у відповідності до графіка, який є невід'ємною частиною цього договору та включає в себе суму щомісячних платежів по поверненню кредиту, сплати процентів, комісійних винагород, інших супутніх платежів, розрахунок сукупної вартості кредиту та реальної процентної ставки.
Відповідно до п. 4.7. кредитного договору за наявності прострочення виконання позичальником зобовязань за договором, розмір платежу збільшується на суму комісійної винагороди, неустойки та інших платежів (якщо такі мають та/або матимуть місце), у т.ч. відшкодування витрат та збитків банку, повязаних з неналежним виконанням позичальником умов Договору.
Пунктом 4.8 кредитного договору передбачено, що у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов'язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги банку у такій черговості: у першу чергу сплачуються прострочені проценти за користування кредитом та прострочена щомісячна комісійна винагорода (за їх наявності); у другу чергу сплачуються строкові проценти за користування кредитом та щомісячна комісійна винагорода; у третю чергу сплачується прострочена заборгованість за кредитом (за її наявності); у четверту чергу сплачується строкова заборгованість за кредитом; у п'яту чергу сплачуються витрати банку, пов'язані з одержанням виконання за борговими зобов'язаннями за договором (за їх наявності); у шосту чергу сплачується пеня за прострочення сплати процентів та щомісячної комісійної винагороди (за її наявності); у сьому чергу сплачується пеня за прострочення повернення кредиту (за її наявності); у восьму чергу сплачуються штрафи, передбачені договором (за їх наявності).
Відповідно до п. 5.1 Договору у разі прострочення позичальником зобов'язань з повернення кредиту та/або сплати процентів за його користування та/або інших платежів згідно із умовами договору, позичальник зобов'язаний сплатити на користь банку пеню за кожен день прострочення у розмірі 0,5% від суми прострочених зобов'язань за кожен день порушення виконання зобов'язань, включаючи день погашення. Якщо позичальник самостійно не сплатив на користь банка пеню ,яка передбачена цим пунктом, банк проводить списання пені з рахунків, які відкриті (будуть відкриті) позичальником у банку. При цьому, пеня, яка передбачена цим пунктом сплачується виключно в національній валюті України.
Відповідно до п. 7.4 Договору цей Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печаткою Банку та діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобовязань згідно з цим Договором у повному обсязі.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням.
У частині другій статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні.
Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобовязується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобовязується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 07 листопада 2014 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір про відступлення права вимоги № 071114нв, за умовами якого первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору свої права вимоги до боржників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитним договором, та договорами забезпечення та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим договором.
Зазначене повідомлення позивача про необхідність погашення зазначеного розміру заборгованості відповідачем залишено без задоволення.
Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору.
Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст.ст.610, 611 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від нього або розірвання договору, зміна умов зобовязання, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.
Положеннями ч.2 ст.1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами ( з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, у звязку з чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.
На підставі вищевикладеного, відповідно до ст.ст. 526, 530, 1048, 1050, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст. 3, 4, 10, 11, 60, 88, 213-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський районний суд м. Кіровограда шляхом подачі до суду першої інстанції протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
В порядку статті 233 ЦПК України заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України.
Суддя Ленінського районного суду
м. Кіровограда Л.А. Іванова