1Справа № 335/5566/13-ц 6/335/316/2016
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2016 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Апаллонова Ю.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження прав боржника у праві виїзду за межі України ,-

ВСТАНОВИВ:

04.08.2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою в якій просить скасувати тимчасове обмеження виїзду за кордон України ОСОБА_1, яка встановлена ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 03.06.2013 року за поданням державного виконавця Орджонікідзевського відділу Державної виконавчої служби Запорізького міського Управління юстиції про обмеження виїзду за кордон осіб, які мають невиконані зобовязання, покладені на них судовим рішенням.

Вивчивши матеріали справи встановлено, що ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 03.06.2013 року за поданням державного виконавця Орджонікідзевського відділу Державної виконавчої служби Запорізького міського Управління юстиції про обмеження виїзду за кордон осіб, які мають невиконані зобовязання, покладені на них судовим рішенням Тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу боржника - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН: НОМЕР_1, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1, до виконання нею своїх зобов'язань - покладених на неї судовими рішеннями.

Вказана заява не може бути прийнята до провадження суду, оскільки не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства з наступних підстав.

Згідно зі ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Примусове виконання рішень в Україні покладено на Державну виконавчу службу, а порядок виконання визначений Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 3 п. 18 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язання за рішенням.

Відповідно до норм ЦПК України та Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзд в Україну громадян України» (ст. 6 вказаного Закону) одним із заходів забезпечення виконання рішення може бути тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України з вилученням паспортного документа чи без такого, причому таке обмеження можливо на підставі судового рішення за поданням державного виконавця лише у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням.

Згідно із ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання, зазначене у частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Положенням ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзд в Україну громадян України» визначено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання - до виконання зобов'язань або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, або він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Пунктами 11.3, 11.4 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 2 квітня 2012 р. №512/5, яка діє з 17 квітня 2012 р., передбачено, що державний виконавець не пізніше наступного дня після надходження ухвали суду про тимчасове обмеження особи (боржника) у праві виїзду за межі України до виконання нею своїх зобов'язань направляє засвідчену судом копію цієї ухвали для виконання до Адміністрації ДПС. У разі виконання боржником відповідних зобов'язань, у тому числі зі сплати аліментів, а також у зв'язку із закінченням виконавчого провадження державний виконавець виносить відповідну постанову, копія якої підлягає обов'язковому направленню до Адміністрації Державної прикордонної служби України для своєчасного зняття особи (боржника) з контролю.

Крім того, п.8. ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі виконання боржником зобов'язань, покладених на нього рішенням, та у зв'язку із закінченням виконавчого провадження, державний виконавець виносить відповідну постанову про закінчення виконавчого провадження, копія якої підлягає обов'язковому направленню до Адміністрації ДПС для своєчасного зняття особи (боржника) з контролю.

Отже, тимчасове обмеження громадянина України у праві виїзду за межі України законом покладено на суд, а припинення обмеження виїзду у зв'язку з виконанням обов'язку за рішенням, що перебувало на виконанні, покладено на державного виконавця (узагальнення Верховного Суду України судової практики щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України від 01.02.2013 року).

З огляду на викладене, зняття судом обмеження у виїзді за межі України не передбачено законом та виходить за межі компетенції суду, а тому суд приходить до висновку, що заявник звернувся до суду у непередбачений законом спосіб.

Таким чином, заява ОСОБА_1 про зняття тимчасового обмеження права виїзду за межі України не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Оскільки діючим ЦПК України прямо не врегульовано питання про можливість відмови у відкритті провадження за заявами, поданими сторонами виконавчого провадження, з вирішення процесуальних питань, пов'язаних з виконання судових рішень, у випадку якщо вони не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, суд вважає необхідним на підставі ч. 8 ст. 8 ЦПК України застосувати аналогію закону та застосувати положення п.1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України.

Згідно п.1 ч.2 ст. 122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч. 2 ст. 122 Цивільного процесуального кодексу України,-

У Х В А Л И В :

У відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження прав боржника у праві виїзду за межі України - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Ю.В. Апаллонова