Справа №563/1202/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.11.2016 року Корецький районний суд

Рівненської області

в складі: головуючого судді Сірака Д.Ю.

секретар судового засідання Степанюк Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Корець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, вказуючи, що з 15 квітня 1989 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі.

Стверджує, що одруження з відповідачем виявилось невдалим, у них різні характери, відсутнє взаєморозуміння і довіра. Близько 10 років проживають окремо, шлюбні відносини не підтримують.

Прийшла до висновку, що примирення неможливе. А тому, просить шлюб з відповідачем розірвати, справу розглянути без її участі.

Відповідач позовні вимоги визнав, згідний на розірвання шлюбу, справу просить розглянути у його відсутність, про що на імя суду подав відповідну заяву.

Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

З 15 квітня 1989 року сторони по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі, згідно свідоцтва про шлюб серії І-ТЖ №400746 виданого 15 квітня 1989 року селищною радою Пічакчі Хазараспського району Хорезмської області Узбекистанська СРСР.

Статтею 58 Закону України «Про міжнародне приватне право» передбачено, що шлюб між громадянином України та іноземцем, що укладений за межами України відповідно до права іноземної держави, є дійсним в Україні за умови додержання щодо громадянина України вимог СК України щодо підстав недійсності шлюбу.

Згідно із ст.63 цього Закону, припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу.

Відповідно до п.11 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами цивільних справ з іноземним елементом» передбачено, що правові наслідки шлюбу з іноземним елементом визначаються статтею 60 Закону України «Про міжнародне приватне право». Правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, тобто правом тієї держави, громадянами якої вони є одночасно, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі. Наприклад, якщо подружжя, що є громадянами різних держав, спільно проживали на території України і на час розірвання шлюбу хоча б один з них продовжує проживати на її території, то розірвання шлюбу здійснюється за законодавством України. У випадку відсутності такої ситуації - правові наслідки шлюбу визначаються правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв'язок іншим чином.

Сторони не ведуть спільне господарство, не підтримують подружні стосунки, проживають окремо близько 10 років, примирення між ними неможливе. При взаємовідносинах, які склались між сторонами, суд вважає, що сімя існує формально, збереження її неможливе.

За таких обставин суд приходить до висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, спільне проживання сторін є неможливим.

Тому позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212-215 ЦПК України та на підставі ст.ст.110, 112 СК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовільнити повністю.

Шлюб, зареєстрований 15 квітня 1989 року у селищній раді Пічакчі Хазараспського району Хорезмської області, Узбекистанська СРСР, актовий запис №49 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвати.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Рівненської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається через Корецький районний суд протягом десяти днів з дня отримання його копії

С у д д я :