АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 683/3720/14-ц
Провадження № 22-ц/792/1226/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2016 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі : головуючого судді Фанди В.П.,

суддів : Купельського А.В., Спірідонової Т.В.,

за участі : секретаря Лапка Ю.В.

представника апелянта ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу скаргою публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» на рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 25 квітня 2016 року

у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги,колегія суддів

в с т а н о в и л а

У жовтні 2014 року позивач звертаючись до суду позовом, просив стягнути із відповідача заборгованість у розмірі 30 220,42 грн. та судові витрати. Зазначав, що 30 травня 2006 року між сторонами було укладено договір відповідно до якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Позивач взяті на себе зобовязання щодо надання кредиту виконав, тоді як відповідач їх не виконує. В звязку із чим у відповідача станом на 31 березня 2015 року виникла заборгованість, яку позивач просив стягнути.

Рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 25 квітня 2016 року в задоволені позову відмовлено, оскільки позивачем подано позов поза межами позовної давності.

В апеляційній скарзі представник апелянта з рішенням суду не погоджується, посилається на порушення норм матеріального та процесуального законодавства, просить його скасувати та постановити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. Зазначає, що судом безпідставно було відмовлено в задоволені позову з підстав пропуску строку позовної давності, оскільки позивачем було надано до суду як доказ встановлений строк дії картки відповідача. Крім того, строк звернення до суду з позовом не було пропущено, оскільки строк дії кредитної картки закінчився у березні 2013 року.

На апеляційному перегляді рішення суду першої інстанції представник апелянта підтримала вимоги апеляційної скарги, вважає, що її слід задовольнити з підстав вказаних у апеляції.

____________________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_3А

Доповідач Фанда В.П. Категорія : 27

ОСОБА_2 апеляційну скаргу не визнав, вважає, що в її задоволені слід відмовити.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частиною 1 статті 309 цього Кодексу визначено, що підставами для скасування, зміни рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Дане рішення таким вимогам закону не відповідає.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що строк позовної давності сплив, так як строк дії договору визначено у 12 місяців.

Проте з таким висновком суду погодитися не можливо.

Встановлено, що 30 травня 2006 року відповідач звернувся до банку з заявою про відкриття карткового рахунку, у якій підтвердив ознайомлення та згоду на укладення договору у відповідності з Умовами і правилами надання банківських послуг. Між сторонами було укладено договір карткового рахунку відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 5 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, що підтверджується заявою про приєднання до умов договору. Відповідач отримав картку на користування цими коштами за №453479, зі строком дії до 31.03.13 року.

В звязку із неналежним виконанням своїх обовязків у відповідача станом 31 березня 2015 року виникла заборгованість в розмірі 30 220,42 грн., з яких по кредиту 4 994,90 грн., по процентам 23 310,26 грн., по штрафу (фіксована частина) 500 грн., та по процентній складові 1415,26 грн..

Дані обстави підтверджуються заявою на укладення договору, розрахунком заборгованості, рухом коштів по банківському рахунку, довідками банку від 23.11.15 року, від 21.04.16 року та відповідним скреншотом.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції залишив поза увагою правову позицію Верховного Суду України у справі за №6-14цс14 від 19.03.14 року з якою відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору.

При укладенні договору відповідач отримав відповідну памятку, кредитну картку де зазначено строк дії кредитної картки. Однак до суду вказані документи на підтвердження строку дії картки відповідач не надав на спростування позиції банку що строк дії картки закінчився раніше 31.03.13 року.

Позовна заява банком була подана 21.10.14 року до Київського районного суду м. Полтави, який ухвалою від 25.11.14 року направив за підсудністю до Старокостянтинівського районного суду. 24.04.15 року банком уточнено позовні вимоги заборгованості по кредиту уже станом на 31.03.15 року.

З врахуванням цього, колегія судді приходить до висновку, що з часу закінчення строку дії кредитної картки (31.03.13 року) до подачі позову (21.10.14 року) не сплив загальний строк позовної давності, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судові витрати у відповідності з ст. 88 ЦПК України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 218, 307, 309, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 25 квітня 2016 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Стягнути на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» з ОСОБА_2 заборгованість в розмірі 30 220,42 грн., з яких по кредиту 4 994, 90 грн., по процентам 23310,26 грн., по штрафу (фіксована частина) 500 грн., по процентній складові 1 415,26 грн..

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» 267,96 грн. судового збору.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: підпис Судді: підписи

З оригіналом згідно : суддя Апеляційного суду В.П. Фанда