Справа №2п/333/113/15
Провадження №2/333/424/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2016 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючої судді Варнавської Л.О.,

при секретарі Некрашевич Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, що не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, -

ВСТАНОВИВ:

До суду 08.09.2015 р. звернулась із позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. Посилається на те, що вона перебувала з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах, від яких є донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка постійно проживає з нею та знаходиться на її утриманні. З 01.09.2013 року донька навчається в вищому навчальному закладі на заочній формі навчання, не має ніякого джерела доходів, знаходиться на утриманні матері, тому потребує матеріальної допомоги. Просила стягнути аліменти з відповідача в розмірі ? його доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до закінчення навчання.

В судовому засіданні позивачка та її представники за довіреністю позов підтримали, надали пояснення аналогічні викладеним.

Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечував, оскільки є інвалідом третьої групи, отримує пенсію з інвалідності в розмірі 950 грн., з нього стягуються заборгованість по аліментам, тому не має можливості виплачувати аліменти на повнолітню доньку.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_3, в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов необґрунтований та не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні ним обставини.

ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 року від батьків: ОСОБА_2 та ОСОБА_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.4)

ОСОБА_3 навчається на 3 курсі освітньо-кваліфікаційного рівня «бакалавр» заочної форми навчання на факультеті філології в ДВНЗ Запорізький національний університет, не працює (а.с.9, 74).

Позивачка ОСОБА_1 не працює з 24.07.2012 року, має неповнолітню дитини, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 82, 79, 65-71).

Відповідно до статті 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

ОСОБА_2 є інвалідом третьої групи загального захворювання, що підтверджується довідкою до акту огляду МСЕК (а.с.37), призначена пенсія по інвалідності в розмірі 949 грн. щомісячно. З червня по жовтень 2015 року отримує пенсію по 752,70 грн. з вирахуванням аліментів, в листопаді 2015 р. отримав 474,50 грн. з вирахуванням аліментів (а.с.38-39).

Заборгованість по аліментам ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 станом на 30.09.2015 р. складала 22989,28 грн. (а.с.41)

Згідно статті 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дітей з урахуванням стану здоров'я та матеріального становища дитини, наявності у платника аліментів інших дітей та обставин які мають істотне значення для вирішення справи.

Відповідно до роз'яснень, які містяться в п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч.3 ст.199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають.

Згідно Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік» встановлений прожитковий мінімум на одну непрацездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2016 року становить 1378 грн.

Судом враховано, що повнолітня ОСОБА_3 досягла 18 років, продовжує навчання, потребує матеріальної допомоги, оскільки не працює, проживає з матір'ю - позивачкою по справі, яка також не працює, але суд вважає, що відповідач не має можливості надавати матеріальну допомогу повнолітній дочці, оскільки він сам є інвалідом, отримує пенсію, яка менша прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб, враховуючи, що з нього стягуються аліменти, відповідач отримує пенсію вдвічі меншу від прожиткового мінімуму.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 199 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 60, 208, 212 - 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, що не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання - залишити без задоволення.

На рішення сторонами, а також особами, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Головуюча Л.О. Варнавська