У х в а л а

іменем україни

03 серпня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Дем'яносова М.В.,

суддів: Ситнік О.М.,

СтупакО.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Комунального підприємства «Житлосервіс-2А», третя особа - ОСОБА_4, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, за касаційною скаргою Комунального підприємства «Житлосервіс-2А» на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 22 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 03 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_2 звернулася до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що їй та ОСОБА_4 належить на праві спільної часткової власності квартира АДРЕСА_1. 05 квітня 2015 року відбулося залиття її квартири, що підтверджується відповідним актом. В акті зазначено, що залиття квартири позивача сталося з квартири № 6, квартиронаймачем якої є ОСОБА_5

Згідно з висновком експертного будівельно-технічного дослідження від 14 квітня 2015 року № 03-15 вартість відновлювальних робіт згідно кошторису за мінусом фактичного зносу з врахуванням виконання робіт приватними робітниками складатиме 5 129 грн.

Через вказані обставини та поведінку відповідачів вона знаходиться у постійному стресі, що погіршують її фізичний і душевний стан здоров'я, порушують нормальні життєві зв'язки, а тому, позивач просила стягнути в солідарному порядку з відповідачів матеріальну шкоду у розмірі 5 129 грн та моральну шкоду в розмірі 6 000 грн.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 22 грудня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 03 березня 2016 року, позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з Комунального підприємства «Житлосервіс-2А» на користь ОСОБА_2 5 129 грн у відшкодування матеріальної шкоди, 3 000 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди, 3 000 грн витрати за проведення експертного будівельно-технічного дослідження та 1 350 грн витрати за надання правової допомоги.

У решті позову відмовлено.

У касаційній скарзі Комунальне підприємство «Житлосервіс-2А» просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, а справу направити на новий розгляд суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив із того, що прорив системи холодного водопостачання стався у шахті після запірної арматури на відрізку відповідальності балансоутримувача будинку, а тому саме підприємство має нести відповідальність за спричинену залиттям квартири шкоду позивачу.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із ч. 3 ст. 10, ч. 2 ст. 59 ЦПК України кожна сторона повинна довести допустимими доказами ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 22 грудня 2015 року та ухвала апеляційного суду Запорізької області від 03 березня 2016 року ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права при їх ухваленні та в основному зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками судів по їх оцінці.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Комунального підприємства «Житлосервіс-2А» відхилити, рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 22 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 03 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: М.В. Дем'яносов

Судді: О.М. Ситнік

О.В. Ступак