н/п 2/490/2357/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2016 року м.Миколаїв Центральний районний суд м. Миколаєва в складі: головуючого судді Мамаєвої О.В., при секретарі Баришніковій І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Центрального районного суду м.Миколаєва позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення збитків,-

ВСТАНОВИВ :

30 травня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення збитків у розмірі 81678,00 грн.. В обґрунтування своїх вимог позивач вказав, що рішенням Центрального районного суду м.Миколаєва від 25.04.2014 року встановлено, що ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 6000,00 дол. США за продаж майна, однак продаж нерухомості не вчинив, а тому вказана сума підлягає стягненню на користь позивача. Вказаним рішенням суду з ОСОБА_2 стягнуто 69060,00 грн. (що еквівалентно 6000,00 дол.США). Державним виконавцем на виконання рішення суду в порядку примусового продажу майна ОСОБА_2 було реалізовано майно боржника. В зв'язку із протиправною поведінкою відповідача, яка полягає в тому, що він ухилявся від добровільного виконання рішення, позивач поніс реальні збитки, а саме позивачу нанесесна матеріальна шкода у вигляді різниці вартості долара США по відношенню до гривні на день винесення Центральним районним судом м.Миколаєва рішення від 25.04.2014 року та на день його виконання 07.05.2016 року. Таким чином, сума збитку яка завдана позивачу складає 81678,00 грн. (станом на 06.05.2016 року 6000 доларів США в перерахунку на гривню складає 150738,14 грн., 150738,14 - 69060 = 81678).

Виходячи з вищевикладеного позивач проосив суд позов задовольнити, та стягнути понесені судові витрати.

У судове засідання сторони не з'явились, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, вказав, що на задоволенні позову наполягає, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день слухання справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не сповістив.

Суд ваажає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних у справі доказів.

Суд, перевіривши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги необґрунтовані та не підлягають задоволенню. Судом встановлено, що рішенням Центрального районного суду м.Миколаєва від 25.04.2014 року задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 69060 (шістдесят дев'ять тисяч шістдесят) грн. 00 коп. авансу та 479 (чотириста сімдесят дев'ять) грн. 58 коп. судового збору /а.с.3-4/. Судом встановлено, що позивачем було передано відповідачу 6000 доларів США як аванс в рахунок укладення в майбутньому договору купівлі-продажу нерухомого майна, в зв'язку із тим, що договір купівлі-продажу не було укладено, вказана сума авансу була стягнена з відповідача на користь позивача, у розмірі 69060 грн. (6000 х 11,51).

Згідно протоколу № 164061 електронних торгів від 07.05.2016 року державним виконацем Центрального ВДВС ММУЮ було реалізовано майно божника ОСОБА_2, а саме: 4/18 частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, загальною пощею 137,9 кв.м. Вказане нерухоме майно придбала ОСОБА_3 за 78375,00 грн., вказана сума була перерахована на рахунок організатора торгів /а.с.6-7/. Згідно розрахунку позивача сума збитків, які були завдані останньому несвоєчасним виконанням відповідачем рішення суду від 05.04.2014 року, станом на 06.05.2016 року становить 81678,00 грн. (150738,00 грн. (6000 доларів США у перерахунку на гривню станом на 06.05.2016 року) - 69060,00 грн. (6000 доларів у перерахунку на гривню станом на день винесення рішення суду) = 81678,00 грн.).

Зазначена вимога позивача не ґрунтується на нормах чинного законодавства з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки.

Однак, для застосування такого виду відповідальності, як стягнення збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправність поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою та збитками, вини.

В даному випадку, посилаючись на положення ст. 22 ЦК України, збитками позивач вважає різницю в курсі національної валюти до долара США, стверджуючи про це з огляду на той факт, що сума авансу була передана відповідачу у доларах США, після винесення рішення суду відповідач добровільно його не виконав, і у зв'язку із протиправною поведінкою відповідача позивач поніс реальні збитки у вигляді зміни обмінного курсу гривні по відношенню до долара США.

Положення чинного законодавства не містять заборони на вираження у договорі грошових зобов'язань в іноземній валюті, визначення грошового еквівалента зобов'язання в іноземній валюті, а також на здійснення перерахунку грошового зобов'язання у випадку зміни Національним банком України курсу національної валюти України по відношенню до іноземної валюти.

Між тим, досягнувши усної домовленості про укладення договору купівлі-продажу частки житлового будинку в іноземній валюті ( доларах США), а не в гривні сторони брали на себе певні ризики щодо коливання курсу.

Внаслідок невчинення основного правочину, передана сума авансу у розмірі 6000 доларів, згідно рішення Центрального районного суду м.Миколаєва від 25 квітня 2014 року стягнута з відповідача в розмірі 69060 грн., тобто позивач скористалася своїм правом на пред'явлення вимоги до відповідача.

Позивач згідно заявлених вимог просить стягнути йому заподіяні збитки в розмірі 81678 грн. грн. як різницю, що пов'язана з коливанням валютного курсу.

Відповідно ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Аналіз зазначеної норми ЦК надає підстави для висновку про те, що різниця в курсах валют, що виникла внаслідок коливання валютного курсу щодо національної валюти України - гривні є не збитками, а є ризиками сторін угоди, прийнятими на себе при її укладанні.

Офіційний курс гривні до іноземних валют в різні періоди часу може змінюватися, однак дана обставина не дає підстав стороні у зобов'язанні, спір якої вже вирішено судом, пред'являти після цього до іншої сторони додаткові вимоги про стягнення курсової різниці, тим більше, що судом ухвалено рішення про стягнення коштів в гривні, вказане рішення набрало законної сили та виконано.

За таких обставин суд визнає позов необґрунтованим та недоведеним, а тому таким, що задоволенню не підлягає.

Згідно ст.88 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем, відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, на підставі ст.ст.22, 526, 527, 530, 623 ЦК України, суд

ВИРІШИВ :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення збитків - відмовити повністю.

Судові витрати віднести на рахунок позивача.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м.Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О. В. Мамаєва