РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.04.2016 року Першотравневий районний суд

Донецької області

в складі :

головуючого судді ТРЕГУБЕНКО С.В.

при секретарі Павлічевої А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Мангуш цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2

про

стягнення аліментів на утримання дружини, -

ВСТАНОВИВ:

З 05 липня 1999 року позивачка перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2, який 26 серпня 2005 року було розірвано.

Незважаючи на розірвання шлюбу, сторони в подальшому проживали однією сім'єю, внаслідок чого ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_3, батьком якого є відповідач.

Після народження сина позивачка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Рішенням Першотравневого районного суду Донецької області від 05 листопада 2014 року, з відповідача на її користь на утримання дитини було стягнуто аліменти у розмірі 1/5 частини усіх заробітків (доходів), починаючи з 22.10.2014 року і до повноліття дитини, але не менш ніж 30 відсотків пожиточного мінімуму для дитини відповідного віку.

Оскільки, позивачка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, джерела доходу, окрім соціальних виплат, не має, а відповідач має можливість сплачувати аліменти на неї, як дружину, з якою проживає дитина, так як знаходиться у працездатному віці та може працювати, тому вона змушена звернутися до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на її утримання у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку(доходу), починаючи від дня подання позовної заяви до суду і до досягнення дитиною трьох років.

В судове засідання на розгляд справи позивачка не з`явилася, до суду надала письмову заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності. Позовні вимоги підтримує, оскільки знаходиться у відпустці за доглядом за дитиною до досягнення нею трьох років, доходів у вигляді постійної заробітної плати не має, відсутні і інші доходи, діти знаходяться на її утриманні, а до того ж син постійно хворіє.

Відповідач в судове засідання на розгляд справи також не з'явився, до суду надав письмову заяву, в якій позовні вимоги визнає частково та просить справу розглянути у його відсутності. В своїх запереченнях наданих до суду, пояснив, що за рішеннями суду від 30.08.2001 року та від 05.11.2014 року з нього призначено стягнення аліментів на утримання двох дітей у розмірі 1/6 частини від заробітку на дочку та 1/5 частини від заробітку на сина. Таким чином, загальна сума аліментів призначена до стягнення складає 11/30 частин. При задоволенні позовних вимог позивачки щодо стягнення з нього аліментів на утримання дружини у розмірі 1/6 частини, загальний розмір аліментів буде складати: 1/6 +1/5 +1/6 =16/30 частин, а це більше 50% його доходу (пенсії), що є порушенням чинного законодавства. Разом з тим, не відмовляється від сплати аліментів на дружину, але щоб їх розмір складав 4/30 частин від заробітку.

Крім того, на теперішній час він є пенсіонером МВС, однак пенсія йому ще не призначена, у зв'язку із чим виконавчий лист про стягнення аліментів не виконується.

У відповідності до вимог ст.ст.169, 197 ч.2 ЦПК України, суд розглядає справу без участі сторін, які належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду справи та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши докази, що є в матеріалах цивільної справи, приходить до наступного.

Так, дійсно сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано (а.с.4), та від якого мають неповнолітніх дітей: сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 3) та доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.5). Після розірвання шлюбу позивачка отримала прізвище «ОСОБА_1» (а.с.4).

Відповідно до довідки, виданої Комишуватською сільською радою від 04.04.2016 року, діти ОСОБА_5 та ОСОБА_4, проживають разом з матір'ю в АДРЕСА_1(а.с.5).

Відповідно до рішення Першотравневого районного суду Донецької області від 30.08.2001 року, з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_6 на утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі 1/6 частини його заробітної плати (доходів),починаючи з 22.08.2001 року і до повноліття дитини, але не менш ніж 1/2 частини неоподаткованого мінімуму доходів громадян на місяць, а також аліменти на користь ОСОБА_6 на її утримання у розмірі 1/4 частинийого заробітної плати (доходів) починаючи з 22.08.2001 року і до досягнення дитиною трьох років (а.с.15).

Рішенням Першотравневого районного суду Донецької області від 05.11.2014 року, стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_4 у розмірі 1/5 частини усіх заробітків (доходів), починаючи з 22.10.2014 року і до повноліття дитини, але не менш ніж 30 відсотків пожиточного мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.6).

ОСОБА_1 перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, як підтверджується трудовою книжкою позивачки(а.с.30) та наказом ТОВ «ФОЗЗІ-ФУД»(а.с.29).

Як вбачається з копії трудової книжки ОСОБА_2(а.с.16) та довідки Маріупольського ВП ГУНП в Донецькій області від 18.04.2016 року (а.с.17), він був звільнений із органів внутрішніх справ МВС України 05.11.2015 року, з правом призначення пенсії по лінії МВС.

В статті 84 Сімейного кодексу України визначено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання позивачки в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи стягувати від дня подання позовної заяви до суду і до досягнення дитиною трьох років.

При призначенні 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд враховує, як матеріальне становище позивачки, з якою проживають неповнолітні діти, син ОСОБА_3 знаходиться на обліку у лікарні, що вона не працює, додаткового доходу не має, а також матеріальне становище відповідача, що він працездатний і йому буде призначена пенсія.

Отже, на думку суду, відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання дружини, до досягнення дитиною трьох років і саме у розмірі по 1/6 частини з усіх його видів заробітку (доходу).

Відповідачу надавався час для надання до суду доказів, які б підтверджували його твердження, про неможливість ним сплачувати аліменти на утримання дружини, у розмірах зазначених позивачкою,однак він таких доказів до суду не надав.

Доводи відповідача про те, що чинним законодавством не передбачено стягнення аліментів більш як 50 % від доходу, не ґрунтуються на законі.

Крім того, з відповідача необхідно стягнути судовий збір.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 130, 174, 212-215,367 ЦПК України, ст. ст.84 Сімейного Кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, 1972 року народження на користь ОСОБА_1, 1976 року народження, аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 08.04.2016 року і до досягнення дитиною - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, трьох років.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у сумі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) гривня 20 копійок на користь держави.

Допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційна скарга не була подана.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається Апеляційному суду Донецької області в місті Маріуполі через Першотравневий районний суд.

Суддя: С.В. Трегубенко