АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 215/737/15-ц 22-ц/774/1295/К/16
ССправа № 215/737/15-ц Головуючий в суді першої Провадження № 22-ц/774/1295/К/16 інстанції - Тарасенко О.В.
Категорія № 48 (3) Доповідач - Ляховська І.Є.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2016 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Ляховської І.Є.,

суддів - Барильської А.П., Михайлів Л.В.,

із секретарем - Євтодій К.С.,

за участю -представника позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 29 квітня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2015 року ОСОБА_4 звернувся до ОСОБА_3 з даним позовом, в якому просив суд зменшити розмір аліментів, стягнутих з нього за рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 30 грудня 2013 року, на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1/4 частини до 1/8 частини з усіх доходів. В обґрунтування позову зазначив, що його матеріальний стан змінився, оскільки рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 24 грудня 2014 року з нього стягнуто аліменти на користь ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/8 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 22 серпня 2014 року до 20 червня 2017 року включно або до припинення навчання, або до досягнення ним 23 років. Крім того, послався на погіршення стану його здоров'я, що є наслідком його праці під час ліквідації Чорнобильської катастрофи, про що свідчать виписні епікрізи, та необхідність значних витрат на лікування. Посилався й на те, що на його утриманні перебуває його батько - ОСОБА_5, який є пенсіонером та переніс інсульт, а також на сплату на користь ОСОБА_3 компенсації частини спільної сумісної власності подружжя та комунальних послуг.

Рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 29 квітня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено, зменшено розмір стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_5 з 1/4 частини заробітку (доходу) щомісяця на 1/8 частину заробітку (доходу).

Додатковим рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 22 червня 2016 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_3 ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, посилаючись на неврахування судом того, що неповнолітня дочка ОСОБА_5 є інвалідом дитинства та має статус дитини, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи, у зв'язку із погіршенням здоров'я за період з 04 лютого 2015 р. по 29 квітня 2016 р. 9 разів перебувала на стаціонарному лікуванні. Крім того, на її дімку, судом не взято до уваги те, що відповідач ОСОБА_4 має стабільний заробіток та при розгляді цивільної справи за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої сина позивачпогодився на стягнення аліментів у розмірі 2 000,00 грн., тому вважає, що даний позов подано лише з метою зменшення виплат, які стягнуто з відповідача на користь утримання дочки ОСОБА_5. Вважає, що суд дійшов помилкового висновку щодо погіршення матеріального стану позивача, оскільки згідно з наданої ОСОБА_4 довідки № 117 від 20 січня 2015 р. за період з 01 січня 2014 року по 31 грудня 2014 року позивачу була нарахована заробітна плата, інші доходи в загальному розмірі 82 576,75 грн., що в середньому на один місяць складає 6 881,40 грн., при цьому утримання, які здійснювалися із його заробітку, становили: 25% - за виконавчими листом № 215/5657/13ц від 30.12.2013 р. та за виконавчим листом № 2-1625 від 16.05.2012 р. - 20%, стягнення по вищевказаному виконавчому листу припинені 06.08.2015 р. у зв'язку із повним погашенням боргу. Крім того, вважає, що позивачем не доведено й погіршення стану його здоров'я, оскільки ним не надано доказів щодо значних витрат на лікування, жодного чеку з ліків, які призначалися під час його лікування та необхідності постійного прийняття цих ліків. На думку апелянта, надані позивачем медичні документи, навпаки, свідчить про покращення стану його здоров'я.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи с наступного.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до вимог ст. 214 ЦПК України - під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема такі питання 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Зазначеним вимогам pакону рішення суду першої інстанції відповідає не в повній мірі.

Як установлено судом, позивач ОСОБА_4 та відповідач ОСОБА_3 є батьками неповнолітньої дитини - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом з відповідачем та знаходиться на її утриманні.

Рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 30 грудня 2013 року з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку на утримання дитини - дочки ОСОБА_5, (а.с. 172).

Звертаючись до суду із позовною заявою про зменшення розміру аліментів, ОСОБА_4 посилався на зміну свого майнового стану, оскільки рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 24 грудня 2014 року він зобов'язаний до сплати аліментів у розмірі 1/8 частини його доходу на утримання повнолітнього сина - ОСОБА_6, який продовжує навчання (а.с. 127-129).

Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив із того, що у позивача дійсно змінився матеріальний стан, та дійшов висновку про наявність підстав для зменшення розміру аліментів, що стягуються з нього на утримання дочки ОСОБА_5, до 1/8 частини його заробітку (доходу).

Колегія суддів не в повній мірі погоджується з таким висновком суду з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року судам роз'яснено, що розмір аліментів, визначений судовими рішеннями або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Згідно з положеннями ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

В абз. 3 п. 17 зазначеної вище постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року зазначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, який підлягає стягненню з ОСОБА_4 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_5, суд першої інстанції не погодився із доводами відповідача щодо необхідності врахування стану здоров'я дитини та зазначив про право відповідача на підставі ст. 185 СК України звернутись до позивача з позовом про стягнення додаткових витратах на дитину, викликаних особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

При цьому суд залишив поза увагою те, що в розумінні п. 1 ч. 1 ст. 182 СК України стан здоров'я дитини є однією із обставин, які є істотними для визначення розміру аліментів.

Зважаючи на те, що неповнолітня ОСОБА_5 є інвалідом дитинства, має статус дитини, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи, за період з 04 лютого 2015 р. по 29 квітня 2016 року вона 9 разів перебувала на стаціонарному лікуванні, надалі потребує постійного медикаментозного лікування, колегія суддів вважає, що 1/8 частина заробітку (доходу) позивача не є належним розміром аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_4 на її утримання.

Враховуючи конкретні обставини справи, а саме стан здоров'я та матеріальне становище дитини - неповнолітньої дочки ОСОБА_5, стан здоров'я позивача ОСОБА_4, який також має статус особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи, його матеріальний стан (наявність регулярного доходу, який складається із заробітної плати та пенсії), наявність у нього іншої дитини - повнолітнього сина ОСОБА_6, на утримання якого він зобов'язаний до сплати аліментів у розмірі 1/8 частини доходу, колегія суддів вважає, що розмір аліментів, стягнутих судом з ОСОБА_4 на утримання дочки ОСОБА_5, має бути збільшений з 1/8 до 1/6 частини частини з усіх видів заробітку (доходу)позивача.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної інстанції змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Як убачається із матеріалів справи, відповідачем ОСОБА_3 сплачено 267,96 грн. за розгляд апеляційної скарги та 1000,00 грн. за надання правої допомоги (а.с. 124-125, 187).

Згідно зі ст. 1 Закону N 4191-VI від 20.12.2011 року «Про граничнийрозмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Із наявних у справі доказів убачається, що витрати відповідача на правову допомогу підтверджені документально - квитанцією про сплату 1000,00 грн. за надання адвокатом Севостьяновою І.Г. правової допомоги на підставі договору про надання юридичних послуг, актом виконаних робіт із зазначенням виду виконаної роботи і витраченого часу,та не перевищують встановлених законом граничних розмірів їх компенсації (а.с. 93, 94, 124-125).

Оскільки апеляційна скарга відповідача ОСОБА_3 задоволена частково, понесені нею судові витрати підлягають стягненню з ОСОБА_4 пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 633,98 грн. (50%).

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про те, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду - зміні в частині розміру аліментів, стягнутих з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 на утримання дочки ОСОБА_5, зі збільшенням цього розміру з 1/8 до 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу).

В іншій частині рішення суду не оскаржено.

Керуючись ст. 303, 307, 309 ч.1 п. 3, 4, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 29 квітня 2016 року в частині розміру аліментів, стягнутих з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 на утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, змінити, збільшивши цей розмір з 1/8 до 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу).

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судові витрати в сумі 633 (шістсот тридцять три) гривні 98 копійок.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий І.Є.Ляховська

Судді А.П.Барильська

Л.В.Михайлів