АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1493/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 27 Кузьменко В. А.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоПальонного В. С.
суддівКарпенко О. В., Нерушак Л. В.
при секретаріСиниці Д. Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 ОСОБА_4 на заочне рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 9 квітня 2015 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и л а :

В лютому 2015 року ПАТ «ВТБ Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи позов тим, що 29 травня 2013 року між ПАТ «ВТБ Банк» та фізичною особою ОСОБА_6 укладено кредитний договір №R0В, за яким ОСОБА_6 отримала кредит у розмірі 80000 грн. 00 коп. на строк до 29 травня 2018 року зі сплатою 22% річних за користування кредитними коштами.

Згідно п.2 кредитного договору, підписанням цього договору позичальник підтверджує своє приєднання до Правил споживчого кредитування фізичних осіб у ПАТ «ВТБ Банк» з яким він ознайомився та погодився.

Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав, надавши відповідачці кредитні кошти в сумі 80000 грн. 00 коп.

Оскільки ОСОБА_6 неналежно виконувала свої зобов'язання щодо внесення щомісячних платежів на повернення кредиту, то станом на 31 жовтня 2014 року утворилася заборгованість на суму 101149 грн. 30 коп., з яких борг за кредитом з урахуванням індексу інфляції та 3% річних, нарахованих у зв'язку з порушенням зобов'язань щодо повернення кредиту 73115 грн. 86 коп.: поточна заборгованість за кредитом 64412 грн. 24 коп., заборгованість за простроченим кредитом 8057 грн. 23 коп., інфляційні втрати 560 грн. 17 коп., 3% річних 86 грн. 22 коп.; борг за процентами (плата за користування кредитом) з урахуванням 3% річних, нарахованих в зв'язку з порушенням зобов'язань щодо сплати процентів 6251 грн. 71 коп.: прострочена заборгованість за відсотками 5446 грн. 34 коп., 3% річних 50 грн. 90 коп., інфляційні втрати 318 грн. 27 коп., заборгованість за процентами за період з 22 жовтня 2014 року по 31 жовтня 2014 року 436 грн. 20 коп.; борг за комісією (плата за користування кредитом) з урахуванням 3% річних, нарахованих у зв'язку з порушенням зобов'язань щодо сплати процентів 9204 грн. 79 коп.: прострочена заборгованість за комісією 7557 грн. 82 коп., 3% річних 71 грн. 38 коп., інфляційні втрати 463 грн. 59 коп., строкова заборгованість за комісією 1112 грн. 00 коп., пеня, нарахована у зв'язку з несвоєчасною сплатою процентів та кредиту в розмірі 0,5% за кожен день прострочення платежу 12576 грн. 94 коп.

З врахуванням викладеного позивач просив суд стягнути з ОСОБА_6 на його користь вказану заборгованість, а також судові витрати в сумі 1011 грн. 49 коп.

Заочним рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 9 квітня 2015 року позов задоволено: стягнуто з ОСОБА_6 на користь ПАТ «ВТБ Банк» заборгованість за кредитним договором №R 0В від 29 травня 2013 року у розмірі 101149 грн. 30 коп. та судовий збір у розмірі 1011 грн. 49 коп., а всього 102160 грн. 79 коп.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 26 квітня 2016 року заяву ОСОБА_6 про перегляд вказаного заочного рішення залишено без задоволення, після чого представник ОСОБА_6 оскаржила рішення суду в загальному порядку.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_6, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати заочне рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 9 квітня 2015 року та ухвалити у справі нове рішення по суті позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 29 травня 2013 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ОСОБА_6 укладено кредитний договір, за яким ОСОБА_6 отримала кредит у розмірі 80000 грн. 00 коп. на строк до 29 травня 2018 року зі сплатою за користування кредитними коштами 22% річних.

Відповідно до п.4.3 вказаного кредитного договору повернення кредиту здійснюється шляхом внесення позичальником щомісячних платежів згідно графіка, який є невід'ємною частиною договору.

Як вбачається з наданого банком розрахунку заборгованості позичальника по кредиту, ОСОБА_6 допускала прострочення внесення щомісячних платежів на повернення кредиту, в зв'язку з чим банк звернувся до суду з вимогою про дострокове стягнення з неї всієї суми неповернутого кредиту, нарахованих відсотків та штрафних санкцій.

Вирішуючи справу, суд правильно визначив, що між сторонами склалися правовідносини з приводу договору банківського кредиту.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу.

Встановивши, що позичальник ОСОБА_6 допустила прострочення сплати передбачених кредитним договором щомісячних платежів на повернення кредиту, суд прийшов до обґрунтованого висновку про дострокове стягнення з неї на користь банку всієї суми неповернутого кредиту та нарахованих відповідно до умов договору процентів.

Доводи апелянта про те, що умовами укладеного між сторонами кредитного договору не передбачено право банку вимагати дострокового повернення всієї суми кредиту, а тому банк не вправі був звертатися з такими вимогами, є необґрунтованими, оскільки відповідно до п.2 вказаного кредитного договору, підписанням цього договору позичальник підтверджує своє приєднання до Правил споживчого кредитування фізичних осіб у ПАТ «ВТБ Банк» з яким він ознайомився та погодився.

Пунктом 3.2.1 Правил споживчого кредитування фізичних осіб у ПАТ «ВТБ Банк» передбачено право банку вимагати дострокового повернення кредиту, сплати нарахованих процентів, можливої неустойки, комісійної винагороди у випадках, передбачених договором або чинним законодавством України, зокрема, у випадку невиконання (неналежного виконання) позичальником зобов'язань щодо сплати платежів, а також комісійної винагороди, неустойки тощо, передбачених умовами договору.

Таким чином, право банку вимагати дострокового повернення кредиту та сплати процентів передбачено як умовами кредитного договору, так і чинним законодавством України, а тому висновок суду про стягнення з відповідачки на користь банку суми непогашеного кредиту, нарахованих процентів та штрафних санкцій відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Зокрема, не погоджуючись з наданим банком розрахунком заборгованості ОСОБА_6 за кредитним договором, апелянт будь-яких своїх розрахунків суду не надав та не зазначив, у чому на його думку полягає неправильність наданого банком розрахунку.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, встановивши дійсні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, правильно застосував норми матеріального права, не допустив порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення спору, і ухвалив у справі законне та обґрунтоване рішення, підстав для скасування якого колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу відхилити.

Заочне рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 9 квітня 2015 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня проголошення.

Головуючий :

Судді :