Справа № 344/2896/16-ц
Провадження № 22-ц/779/1735/2016
Головуючий у 1 інстанції Бабій О. М.
Суддя-доповідач Девляшевський В.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2016 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Девляшевського В.А.,

суддів: Пнівчук О.В., Соколовського В.М.,

секретаря Драганчук У.М.,

з участю: апелянта - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за скаргою ОСОБА_2, заінтересовані особи: ВДВС Івано-Франківського міського управління юстиції, головний державний виконавець ВДВС Івано-Франківського міського управління юстиції Кушнірчук В.В., ОСОБА_4 про визнання дій при складенні акту опису й арешту майна та при винесенні постанови про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні неправомірними, визнання акту опису й арешту майна фіктивним документом, скасування постанови про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Івано-Франківського міського суду від 12 липня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 12 липня 2016 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_2, заінтересовані особи: ВДВС Івано-Франківського міського управління юстиції, головний державний виконавець ВДВС Івано-Франківського міського управління юстиції Кушнірчук В.В., ОСОБА_4 про визнання дій при складенні акту опису й арешту майна та при винесенні постанови про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні неправомірними, визнання акту опису й арешту майна фіктивним документом, скасування постанови про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні.

Не погоджуючись із даною ухвалою суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, у якій посилається на невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи. На думку апелянта, судом першої інстанції не було враховано того, що державний виконавець безпідставно відхилив його заяву про вчинення виконавчих дій стосовно належної йому земельної ділянки та доходів за її використання, порушуючи при цьому норму ст. 63 ЗУ «Про виконавче провадження». Окрім того, судом не було враховано того, що він, як боржник, має право запропонувати ті види майна чи предмети, на які необхідно звернути стягнення в першу чергу. Також ОСОБА_2 вказує на те, що державним виконавцем Кушнірчуком В.В. було сфальсифіковано акт опису й арешту майна, оскільки в день його складення - 09.04.2015 року за зазначеною адресою державний виконавець не приходив, а також зазначив в акті двох понятих, які жодної участі у описі не брали. При цьому, зазначає ОСОБА_2 сам державний виконавець визнав, що акт був складений без виходу на місце, що на його думку, свідчить про неправомірність дій державного виконавця та не потребує доказуванню, а також спростовує показання свідка ОСОБА_5, на які посилався суд першої інстанції. Також ОСОБА_2 зазначає, що суд не звернув уваги на те, що квартира, на 3/5 частини якої було накладено арешт, складається із чотирьох кімнат, а тому без виділу у натурі 3/5 частин квартири вирішувати будь-які питання щодо звернення стягнення на дану квартиру та реалізації на публічних торгах, на його думку, неможливо. Посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали суду, просить її скасувати та передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

В засідання апеляційного суду названі вище заінтересовані особи: представник ВДВС Івано-Франківського міського управління юстиції, державний виконавець, дії якого оскаржуються, та ОСОБА_2 не з'явились, хоча судові повідомлення їм було направлено завчасно у встановленому законом порядку. Отже, є правові підстави для розгляду справи у їх відсутності.

В судовому засіданні ОСОБА_2 апеляційну скаргу з вищенаведених мотивів підтримав. Крім того, він надав витяг з протоколу засідання комісії з питань захисту прав дитини Івано-Франківської міської ради від 13.07.2016 року про відмову відділу ДВС Івано-Франківського міського управління юстиції у наданні дозволу на звернення стягнення на 3/5 частки квартири боржника. ОСОБА_2 повідомив суду, що він має намір в подальшому подарувати своїм дітям належні йому 3/5 частини названої вище квартири. На його думку, непогашена заборгованість в сумі орієнтовно 36 тис.грн, з приводу якої відкрито виконавче провадження, він може погашати за рахунок доходів від передачі в оренду належного йому земельного паю. Вважаючи, що державний виконавець в даному випадку порушив встановлену законом процедуру і порядок складення протоколу про арешт і опис майна, проведення інших дій, спрямованих на підготовку до реалізації його частки квартири, ОСОБА_2 просив оскаржену ухвалу скасувати, а справу направити повторно на новий судовий розгляд.

Вислухавши суддю доповідача, пояснення ОСОБА_2, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що головний державний виконавець ВДВС Івано-Франківського міського управління юстиції Кушнірчук В.В. у виконання рішення Івано-Франківського міського суду від 02 лютого 2015 року, яке набрало законної сили 21 травня 2015 року, на законній підставі прийняв постанову від 20.11.2015 року про арешт майна ОСОБА_2 в межах суми боргу та оголошення заборони на його відчуження. На підставі цієї постанови було арештовано 3/5 часток квартири, належних боржнику.

ОСОБА_2 у засіданні апеляційного суду ствердив, що він погоджується з правомірністю цієї постанови.

Що ж стосується складення державним виконавцем згаданого вище протоколу та вчинення інших дій в рамках виконавчого провадження, зокрема, призначення постановою від 16.02.2016 року експерта, суб'єкта оціночної діяльності для участі у виконавчому провадженні, то заявник, вважаючи їх незаконними, повинен був зазначити і довести які саме його права і свободи при цьому були порушені.

З цього приводу в п.4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року №6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» із змінами від 03 червня 2016 року вказано, що відповідно до ст.383 ЦПК України, ч.1 ст.12, ч.4 ст.82 Закону України «Про виконавче провадження» право на оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК, мають лише сторони виконавчого провадження, якщо вважають, що порушено їх права чи свободи.

Однак, ОСОБА_2 у своїй скарзі та в інших документах, наданих суду, не зазначив які його права і свободи були порушені державним виконавцем. Не зроблено ним цього і в засіданні апеляційного суду. Тому колегія суддів вважає, що навіть якщо погодитись з твердженнями апелянта про порушення державним виконавцем встановленого порядку і процедури складення протоколу про арешт і опис нерухомого майна, проведення ним інших згаданих дій, то сама по собі наявність цього протоколу та постанови про призначення і проведення оцінки 3/5 часток квартири боржника не порушує ніяких прав і законних інтересів ОСОБА_2, не створює йому будь-яких перешкод у користуванні та володінні названою часткою квартири. Адже, державний виконавець провів тільки частину підготовчих дій для можливості примусової реалізації об'єкта нерухомості боржника. Передача ж державним виконавцем в подальшому частки квартири ОСОБА_2 для примусової реалізації до цього часу не відбулась, і можлива така передача тільки за наявності певних умов, визначених законодавством.

Приймаючи до уваги вище наведене, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції про відмову у задоволенні вимог ОСОБА_2 є законною і обґрунтованою. Доводи апелянта висновків суду не спростовують. Тому підстав для скасування оскарженої ухвали немає.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 218, 307, 312, 313, 314, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Івано-Франківського міського суду від 12 липня 2016 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення, однак може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі двадцяти днів після набрання нею законної сили.

Головуючий В.А. Девляшевський

Судді: О.В. Пнівчук В.М. Соколовський