Справа № 369/4509/16-ц
Провадження № 2/369/2341/16
РІШЕННЯ

Іменем України

05.07.2016 року Києво-Святошинський районний суд Київської областів складі:

головуючого судді Дубас Т.В.

при секретарі Дідур М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Києво-Святошиснкього районного управління юстиції, третя особа: Києво-Святошинська районна державна нотаріальна контора Київської області про скасування арешту з майна боржника,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Києво-Святошнського районного суду Київської області з даним позовом мотивуючи його тим, що 15 липня 2015 року померла його мати ОСОБА_2. Після її смерті залишилося спадкове майно яке належало їй на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом та складається з ? житлового будинку № 18 розташованого по вул. Калініна в селі Тарасівка Києво-Свтошинського району Київської області.

25 вересня 2015 року, позивач звернувся до Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Київської області із заявою про прийняття спадщини. На підставі його заяви державним нотаріусом була відкрита спадкова справа № 473/2015.

Підчас підготовки документів, необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину, державним нотаріусом був отриманий витяг за результатами пошуку інформації про зареєстровані речові права, їх обтяження на обєкт нерухомого майна у порядку доступу нотаріусів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до вказаного витягу, у Державному реєстрі речових прав н нерухоме майно наявний запис № 2837333 про арешт нерухомого майна, що належить ОСОБА_2 Підставою для виникнення обтяження вказана постанова про арешт майна боржника № 2-914 видана Державною виконавчою службою у Києво-Святошинському районі. Постанова про арешт майна боржника № 2-914 винесена Державним виконавцем Батрак Л.І. в ході вчиненні виконавчих дій при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-1041 від 29.06.2000 року виданого Києво-Святошинським райсудом.

У звязку з наявністю заборони на відчуження нерухомого майна державним нотаріусом було повідомлено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину та розяснено про необхідність зняття арешту з майна, що належало ОСОБА_2

Листом № 2612 від 22 квітня 2016 року заступник начальника Відділу державної виконавчої служби повідомив про неможливість надання будь-якої інформації щодо обтяження, накладеного постановою державного виконавця Києво-Святошинської ДВС про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 18.01.2001 року при виконанні виконавчого лиса № 2-1041. Також повідомив про те, що строк зберігання завершених виконавчих проваджень згідно п. 9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25.12.2008 року № 2274/5 становить 3 роки.

Тому позивач, згідно уточнених позовних вимог, просив зобовязати відповідача ВДВС Києво-Святошинськго РУЮ вчинити дії щодо скасування арешту що накладений на нерухоме майно ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1) накладений 18.01.2001 року Постановою № 2-914 про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, винесеною державним виконавцем відділу Державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції ОСОБА_3, зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за номером 2837333.

Представник позивача направив до суду заяву в якій просив розгляд справи провести у його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив позов задоволити.

Відповідач та третя особа направили до листи в яких просили розгляд справи провести у відсутності їх представників.

Суд, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній письмові докази приходить до висновку що позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступного.

Як встановлено в судовому засіданні, 15 липня 2015 року померла ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть ОСОБА_4 І-ОК № 343389.

Після її смерті залишилося спадкове майно, яке належало їй на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом що було видано державним нотаріусом Києво-Святошинської районної державно нотаріальної контори ОСОБА_5 11.10.2013 року, та складається з 1/2 житлового будинку № 18 розташованого по вул. Калініна в селі Тарасівка Києво-Свтошинського району Київської області.

25 вересня 2015 року, позивач звернувся до Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Київської області із заявою про прийняття спадщини. На підставі його заяви державним нотаріусом була відкрита спадкова справа № 473/2015.

Відповідно до витягу, у Державному реєстрі речових прав н нерухоме майно наявний запис № 2837333 про арешт нерухомого майна, що належить ОСОБА_2 Підставою для виникнення обтяження вказана постанова про арешт майна боржника № 2-914 видана Державною виконавчою службою у Києво-Святошинському районі. Постанова про арешт майна боржника № 2-914 винесена Державним виконавцем Батрак Л.І. в ході вчиненні виконавчих дій при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-1041 від 29.06.2000 року виданого Києво-Святошинським райсудом.

На запит суду ВДВС Києво-Святошинського РУЮ у Київській області було направлено лист від 10.06.2016 р. № 3179, в якому зазначалось що надати будь-яку інформацію щодо обтяження, накладеного постановою державного виконавця Києво-Святошинської державної виконавчої служби про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 18.01.2001, при виконанні виконавчого листа № 3-1041, про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 матеріальної шкоди у сумі 540 грн., не видається можливим, оскільки в Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень відсутні будь-які відомості щодо накладених обтяжень. У відповідності до п. 5 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», строк зберігання завершених виконавчих проваджень згідно п. 9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25.12.2008 року № 2274/5 становить 3 роки.

Накладений арешт майна перешкоджають позивачу на оформлення права власності на спадкове майно.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення

про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або

витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на

майно боржника.

На підставі викладено, суд, приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, оскільки виконавче провадження завершене, і арешт на майно що належить померлій, позбавляє позивача реалізувати свої спадкові права, а отже арешт на майно повинен бути зняти органом державної виконавчої служби.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог.

На підставі ст. ст. 6, 11, 50 Закону України «Про виконавче провадження», та керуючись ст.ст. 3, 11, 57, 60, 208, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Зобовязати Відділ держаної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції, вчинити дії щодо скасування арешту на нерухоме майно ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1), а саме 1/2 будинку № 18 по вул. Калініна в селі Тарасівка Києво-Свтошинського району Київської області, що накладений 18.01.2001 року Постановою № 2-914 про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, винесеною державним виконавцем відділу Державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції ОСОБА_3, зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за номером 2837333.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області протягом десяти днів з його оголошення.

Суддя: Дубас Т.В.