Номер провадження: 22-ц/785/3809/16
Головуючий у першій інстанції Лічман Л.Г.
Доповідач Заїкін А. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.07.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

- головуючого судді - Заїкіна А.П.,

- суддів: - Гірняк Л.А., Калараш А.А.,

за участю секретаря - Полякової В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про захист честі, гідності, спростування недостовірної інформації та відшкодування моральної шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 10 березня 2016 року,

встановила:

У квітні 2015 р. ОСОБА_4 звернулася до суду з вищезазначеним позовом, в якому з врахуванням уточнень від 07.05.2015 р. просила: 1) зобов'язати відповідача спростувати шляхом подання письмового спростування до Суворовського районного суду м. Одеси, через його канцелярію, наступну розповсюджену нею недостовірну інформацію:

«О том, что пишет ОСОБА_4, все ложно, что она помогала»;

«Все время ОСОБА_7 жаловалась на эту ОСОБА_4, что систематически приходила устраивала скандалы ОСОБА_7, однажды попросила ОСОБА_7, чтобы пожила ее дочь, и потом уже вдвоем начали издеваться над ОСОБА_7 и она мне позвонила и говорит: «ОСОБА_5, я Вас очень прошу, пожалуйста, приедьте, я уже больше не могу»;

«Она (ОСОБА_7.) не один раз вызвала милицию на эту ОСОБА_4, которая такие дебоши устраивала ОСОБА_7»;

«Когда ОСОБА_4 пришла, устроила такой дебош в квартире, и было написано заявление начальнику милиции Суворовского района от ОСОБА_7, учасника боевых действий, инвалида первой группы, проживающей по АДРЕСА_1. Заявление. «Убедительно прошу Вас вызвать гражданку ОСОБА_4, проживающую по АДРЕСА_1, чтобы она не приходила ко мне и не терроризировала меня»;

«Когда уже заканчивались поминки, я спрашиваю: «ОСОБА_7, а где вы будете ночевать?». Она говорит: «Я не знаю, меня здесь на оставляют.»;

2) стягнути з відповідача на її користь відшкодування моральної шкоди у розмірі - 24 360,00 грн..

Позивачка у позові зазначала, що відповідачка під час допиту у якості свідка в судовому засіданні розповсюдила вищевказану інформацію щодо її відношення до померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 рідної тітки ОСОБА_7, яка не відповідає дійсності, принижує її честь, гідність.

Вказаними діями їй завдано моральну шкоди, яка полягає у моральних стражданнях, перенесеному нервовому стресі та погіршенні стану здоров'я, порушенні способу життя, який склався, та необхідності додаткових зусиль для його відновлення.

Розмір відшкодування моральної шкоди, з врахуванням її віку, суспільного положення, вартості необхідних для лікування ліків, необхідності проходження санаторно-курортного лікування вона оцінює у розмірі - 24 603,00 грн..

У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з'явилася. Про час і місце розгляду справи сповіщена належним чином. Причини неявки не повідомила.

У запереченнях на позов, просила у задоволенні позову відмовити. Посилалася на те, що вона була попереджена судом про кримінальну відповідальність за відмову від надання пояснень. Тільки суд може або прийняти, або не прийняти до уваги її пояснення. Покази свідка у суді не є розповсюдженням недостовірної інформації.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 10.03.2016 р. у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено.

ОСОБА_4 в апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати. Ухвалити нове рішення про задоволення її позову в повному обсязі. Посилається на те, що рішення ухвалено при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду обставинам, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Апелянт та її представник у судовому засіданні підтримали викладені в апеляційній скарзі доводи та вимоги.

ОСОБА_5 у письмових запереченнях на апеляційну скаргу вважала необхідним скаргу відхилити. Рішення залишити без змін. Посилалася на те, що скарга є необґрунтованою. Не зазначено жодного доказу про порушення судом норм матеріально та процесуального права.

ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримала викладені в апеляційній скарзі доводи та вимоги.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України колегія суддів перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення осіб, яки прийняли участь у судовому засіданні, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні рішення, колегія суддів зазначає наступне.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_4, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги є безпідставними (Т. 2, а. с. 25 - 28).

Колегія суддів, вважає, що суд першої інстанції, на підставі наданих сторонами і досліджених судом доказів, дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позову. Висновки суду відповідають обставинам справи, нормам матеріального (ст. 10 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, ст. ст. 32, 34 Конституції України, ст. ст. 16, 275, 277, 297 ЦК України, ст. 30 Закону України «Про інформацію») та процесуального (ст. ст. 11, 60, 179, 213 ЦПК України) права. Вказані в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду.

Встановлено, що інформація, яку позивачка вважає недостовірною і яку просить спростувати, була розповсюджена відповідачкою у судовому засіданні по іншій цивільній справі під час її допиту як свідка.

Відповідно до ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Статтею 10 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини передбачено, що кожен має право на свободу виявлення поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів.

Здійснення цих свобод, оскільки воно пов'язане з обов'язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам або санкціям, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадської безпеки, для запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я чи моралі, для захисту репутації або для підтримання авторитету і безсторонності суду.

За правилами, передбаченими ст. ст. 275, 277, 297 ЦК України фізична особа має право на захист свого особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб. Захист особистого немайнового права здійснюється способами, встановленими главою 3 цього Кодексу.

Фізична особа, при порушенні її особистих немайнових прав внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

Способи захисту цивільних прав та інтересів передбачені ст. 16 ЦК України, яка крім переліку конкретних способів захисту, містить посилання на те, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений законом.

Згідно ч. 2 ст. 30 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, які не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що розповсюджена ОСОБА_5 інформація під час допиту її у судовому засіданні в якості свідка є оціночною, а тому не підлягає спростуванню.

Відповідно до роз'яснень, які містяться у ч. 4 п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009 р. «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», давання показань свідком у судовому засіданні відносно осіб, які брали участь у тій самій справі, не може бути підставою для задоволення позову про захист честі, гідності чи ділової репутації, якщо наведена в них інформація була доказом по справі та оцінювалась судом при ухваленні рішення.

Апелянт не надала суду доказів, які б спростовували вищевказані висновки суду першої інстанції.

Доводи апелянта щодо помилкового висновку суду про відсутність підстав для задоволення позову не знайшли свого підтвердження.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. 308 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін. Апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

За вищевикладених обставин колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим. Судом повно та всебічно досліджені наявні в матеріалах справи докази, їм надана правильна оцінка, порушень норм матеріального та процесуального права не допущено. Підстави для скасування, зміни рішення суду першої інстанції в межах доводів ОСОБА_4, а також для прийняття доводів апеляційної скарги останньої у суду апеляційної інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК України колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 10 березня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена до касаційного суду протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: Л. А. Гірняк

А. А. Калараш