У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.01.2016 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі

судді - Бедьо В.І.,

при секретарі Холмогоровій Л.В.

за участю представника скаржника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_2 про визнання дій державного виконавця незаконними та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження № 49601421 від 10.12. 2015 року ,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою про визнання дій державного виконавця незаконними та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження № 49601421 від 10.12. 2015 року, яку мотивує наступним.

15 грудня 2015 року рекомендованим листом на адресу скаржника надійшла

постанова про відкриття виконавчого провадження № 49601421 від 10 грудня

2015 року.

Згідно із даною постановою провадження відкрито на підставі виконавчого листа Ужгородського міськрайонного суду від 07.02.2014 № 2-5895/11.

Скаржник вказує на те, що документ надійшов державному виконавцеві

08.12.2015, дата набрання рішенням чинності: 06.11.2013 року.

Боржнику надано строк для добровільного виконання виконавчого листа до 17 грудня 2015 року.

З вказаною постанововою ОСОБА_2 не згідний і вважає, що така винесена всупереч нормам Закону України «Про виконавче провадження» та Цивільного процесуального кодексу України. Зокрема вказує на те, що оскаржувана постанова винесена на виконання рішення Ужгородського міськрайонного суду від 10.09.2012 № 5895/11, яке не є чиним на даний момент, оскільки переглядається з 14 листопада 2014 року Ужгородським міськрайонним судом за нововиявлєними обставинами і провадження по справі зупинено до проведення експертизи.

Скаржник зазначає у скарзі, що річний строк для виконання рішення суду сплив 23 жовтня 2014 року, тоді як із тексту оскаржуваної постанови слідує, що заява про примусове стягнення подана 08.12.2015 року, тобто більше ніж через рік після завершення строку пред'явлення виконавчих документів до виконання.

На підставі викладеного скаржник просить визнати незаконними дії державного виконавця Районного відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_3 по відкриттю виконавчого провадження № 49601421 та винесенню постанови про відкриття виконавчого провадження № 49601421 від 10.12.2015 року та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 10.12.2015 року ВП № 49601421, якою відкрито виконавче провадження на виконання виконавчого листа № 2-5895/11 від 07.02.2014.

В судовому засіданні представник скаржника вимоги скарги підтримала та просила задовольнити з підстав викладених у змісті скарги.

Представник РВ ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції в судове засідання не зявився, однак на адресу суду надіслав письмові заперечення на скаргу, в яких просить відмовити в задоволенні скарги у звязку з її необґрунтованістю і безпідставністю, вказав, що оскаржувана постанова винесена у порядку передбаченому ЗУ «Про виконавче провадження».

Представник стягувача ПАТ «ПриватБанк» в судове засідання не зявився, хоч був належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, заяв від нього на адресу суду не поступало.

Заслухавши пояснення представника скаржника, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані докази в їх сукупності, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що 10.12.2015 року державним виконавцем Савка І.І. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження в порядку примусового виконання виконавчого листа № 2-5895/11 виданого 07.02.2014 року Ужгородським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ПриватБанк» суму боргу в розмірі 28 451, 07 грн.

Даною постановою боржнику ОСОБА_2 державним виконавцем надано строк для самостійного виконання рішення у строк до 17. 12. 2015 року.

Відповідно до ст.1, 2 ЗУ «Про виконавче провадження виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону.

Ст. 17 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою, яка входить до системи Міністерства юстиції України.

Державний виконавець відповідно до ст. 19 вищевказаного Закону відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, в якому у даному випадку є виконавчий лист Ужгородського міськрайонного суду на виконання рішення цього ж суду, що набрало законної сили 06.11.2013 року.

Як вбачається з даної постанови заява про примусове виконання подана 08.12. 2015 року.

Згідно ст. 24 ЗУ «Про виконавче провадження» , державний виконавець у 3-денний строк з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. Копія постанови про відкриття виконавчого провадження не пізніше наступного дня надсилається стягувачу, боржнику та органу(посадовій особі), який видав виконавчий документ.

На підставі письмових заперечень державного виконавця в судовому засіданні встановлено, що 24.03.2014 року державним виконавцем РВ ДВС Ужгородського МРУЮ ОСОБА_4 у відповідності до ЗУ «Про виконавче провадження» по виконавчому документу № 2-5895/11 від 07.02.2014 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та надано боржнику строк для самостійного виконання до 31.03.2014 року.

26.11.2014 року державним виконавцем РВ ДВС Ужгородського МРУЮ ОСОБА_4 за ВП № 42668499 виконавчий лист № 2-5895/11 від 07.02.2014 року, керуючись п.7 ч.І ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження» було винесено постанову про повернення виконавчого провадження стягувачу.

Разом з тим у відповідності до ЗУ«Про виконавче провадження» повернення виконавчого документу стягувачу з підстав, передбачених ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження», не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього закону.

Згідно п.2 ст.23 ЗУ «Про виконавче провадження» після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

Таким чином 17.11.2015 року заява стягувача про відкриття виконавчого провадження згідно виконавчого документу № 2-5895/1 1 від 07.02.2014 року була надіслана стягувачем повторно на виконання.

Згідно ст.25 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документу до виконання, він відповідає вимогам.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що діями державного виконавця не порушено прав, законних інтересів скаржника, не доведено незаконність дій органу МВ ДВС та наявності підстав для скасування оскарженої постанови, а тому в задоволенні поданої скарги слід відмовити.

Виходячи із наведеного, керуючись ст. 10,11,60, 208-209, 387 ЦПКУ, суд, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_2 про визнання дій державного виконавця незаконними та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження № 49601421 від 10.12. 2015 року залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена на протязі 5-ти днів з дня її проголошення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду: ОСОБА_5