У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2016 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ДемяносовМ.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Чернівецької області від 06 липня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_4, про визнання права власності на спадкове майно та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_4, про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_5 Після смерті останнього залишилося спадкове майно: житловий будинок з належними до нього господарськими спорудами по АДРЕСА_1, земельна ділянка площею 0,0983 га з цільовим призначенням для індивідуального житлового будівництва на якій розташований вказаний житловий будинок та земельна ділянка площею 0,1361 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яке знаходиться в с. Остриця, Герцаївського району Чернівецької області. Житловий будинок був збудований батьком за час шлюбу із ОСОБА_3

Після смерті батька відкрилася спадщина на Ѕ частину житлового будинку, Ѕ частину земельної ділянки, що під будинком (0,0983 га) та в цілому на земельну ділянку розмірами 0,1361 га.

Зазначав, що у встановлений законом строк, він звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, проте нотаріусом у видачі свідоцтва на право власності на спадкове майно було відмовлено через не надання ним правовстановлюючих документів на вказане спадкове майно.

Правовстановлюючі документи на спірне майно знаходяться у відповідача, яка відмовляється надати, а в інший спосіб він позбавлений права на оформлення спадщини.

У зв'язку з наведеним, позивач просив в порядку спадкування визнати за ним право власності на: 3/8 частин житлового будинку літ. «А», загальною площею 69,40 кв. м, житловою площею 33, 70 кв. м, сараїв літ. «Б», «В», вбиральні літ. «Г», погрібу літ. «пг», огорожі №№ 1, 2, що знаходиться по АДРЕСА_1; 3/8 частин земельної ділянки площею 0,0983 га з цільовим призначенням для індивідуального житлового будівництва, кадастровий номер НОМЕР_3, що знаходиться в с. Остриця, Герцаївського району Чернівецької області, згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 23 серпня 2007 року, виданого на ім'я ОСОБА_5; 3/4 частину земельної ділянки площею 0,1361 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер НОМЕР_2, що знаходиться в с. Остриця, Герцаївського району Чернівецької області, що належала спадкодавцю ОСОБА_5, згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4 від 23 серпня 2007 року.

ОСОБА_3 звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4 про визнання права власності на майно.

В обґрунтування позову зазначала, що за час шлюбу із ОСОБА_5 в АДРЕСА_1 побудовано житловий будинок з господарськими спорудами та отримано свідоцтво про право спільної сумісної власності.

Вказувала, що на ім'я її чоловіка ОСОБА_5 23 серпня 2007 року було оформлено державні акти на право власності на дві земельні ділянки, площами 0,0983 га та 0,1361 га, з цільовим призначенням, відповідно для індивідуального житлового будівництва та ведення особистого селянського господарства. Так як чоловік помер, а сама вона є непрацездатною, то просила суд, в порядку спадкування за законом, визнати за нею право власності на 5/8 частин житлового будинку та по ј частини земельних ділянок площею 0,0983 га та площею 0,1361 га.

Рішенням Герцаївського районного суду Чернівецької області від 26 жовтня 2015 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування на 3/8 частин житлового будинку літ. «А», загальною площею 69,40 кв. м, житловою площею 33, 70 кв. м, сараїв літ. «Б», «В», вбиральні літ. «Г», погрібу літ. «пг», огорожі №№ 1, 2 та 3/8 частин земельної ділянки площею 0,0983 га з цільовим призначенням для індивідуального житлового будівництва, кадастровий номер НОМЕР_3, що знаходяться в АДРЕСА_1

Визнано за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування на 3/4 частин земельної ділянки площею 0,1361 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер НОМЕР_2, розташовану в с. Остриця, Герцаївського району Чернівецької області.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Чернівецької області від 06 липня 2016 року рішення Герцаївського районного суду Чернівецької області від 26 жовтня 2015 року в частині відмови в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 скасовано та в цій частині ухвалено нове рішення, яким позовом ОСОБА_3 задоволено.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на наступне майно:

5/8 частин житлового будинку літ. «А», загальною площею 69,40 кв. м, житловою площею 33, 70 кв. м, сараїв літ. «Б», «В», вбиральні літ. «Г», погрібу літ. «пг», огорожі №№ 1, 2, що знаходиться по АДРЕСА_1;

5/8 частину земельної ділянки площею 0,0983 га з цільовим призначенням для індивідуального житлового будівництва, кадастровий номер НОМЕР_3, що знаходиться в с. Остриця, Герцаївського району Чернівецької області., згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_5 від 23 серпня 2007 року, виданого на ім'я ОСОБА_5;

ј частину земельної ділянки площею 0,1361 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер НОМЕР_2, що знаходиться в с. Остриця, Герцаївського району Чернівецької області, що належала спадкодавцю ОСОБА_5, згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серп НОМЕР_6 від 23 серпня 2007 року.

У решті рішення суду залишено без змін.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення апеляційного суду в частині задоволення зустрічних позовних вимог та судових витрат, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Суд першої інстанції ухвалюючи рішення в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_2 виходив з його підставності та доведеності.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_3 та ухвалюючи нове рішення, правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню та виходячи із встановлених у справі обставин і наявних доказів, та дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову.

Доводи скарги висновки суду не спростовують та не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, крім того, зводяться до оцінки доказів, їх належності та допустимості, проте, в силу ст. 335 ЦПК України, суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження на рішення апеляційного суду Чернівецької області від 06 липня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_4, про визнання права власності на спадкове майно та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_4, про визнання права власності на спадкове майно.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ М.В. Демяносов