Провадження № 22-ц/779/1322/2016
Головуючий у 1 інстанції Бабій О. М.
Суддя-доповідач Горейко М.Д.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2016 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої Горейко М.Д.

суддів: Вакарук В.М., Ясеновенко Л.В.,

секретаря Драганчук У.М.

з участю представника апелянта Мариняк О.І., особи, в інтересах якої заявлено позов ОСОБА_3, представника відповідача Ільківа Б.В., представника ПАТ «Прикарпаттяобленерго» Синоверської В.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Інспекції з питань захисту прав споживачів в Івано-Франківській області в інтересах споживача ОСОБА_3 до філії Публічного акціонерного товариства «Прикарпаттяобленерго» «Івано-Франківський район електричних мереж» про відшкодування майнової та моральної шкоди за апеляційною скаргою Головного управління Держпродспоживслужби в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського міського суду від 11 травня 2016 року, -

в с т а н о в и л а :

23.03.2013 року Інспекція з питань захисту прав споживачів в Івано-Франківській області звернулася в суд в інтересах споживача ОСОБА_3 з позовом до Публічного акціонерного товариства «Прикарпаттяобленерго» в особі філії «Івано-Франківський район електричних мереж» про стягнення на користь споживача ОСОБА_3 коштів в сумі 1425 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 23.06.2004 року між споживачем ОСОБА_3 та Івано-Франківським РЕМ ВАТ «Прикарпаттяобленерго» був укладений договір про користування електричною енергією, відповідно до якого енергопостачальник зобов'язався надійно постачати споживачеві електричну енергію у необхідних йому обсягах відповідно до потужності 1,5 кВт електроустановок споживача, з гарантованим рівнем надійності, безпеки і якості, а споживач зобов'язався оплачувати одержану електричну енергію за обумовленими тарифами (цінами) у терміни, передбачені цим договором. Однак, 18.03.2013 року близько 5-ї години ранку в квартирі споживача піднялася електронапруга до 400 кВт, внаслідок чого вийшли з ладу телевізор «ELENBERG», програвач DVD «SUPRA» та радіоприймач-магнітофон «GRUNDIG». Вихід з ладу вищезазначених електроприладів зафіксовано актом про обстеження від 22.03.2013 року, складеним комісією в складі трьох представників ПАТ «Прикарпаттяобленерго». 19.03.2013 року споживач звернувся до відповідача із заявою про відшкодування завданих збитків, на що отримав відповідь, що аварійна ситуація трапилася не з вини ПАТ «Прикарпаттяобленерго», а тому відсутні підстави для відшкодування збитків. З цих підстав та з урахуванням уточнених позовних вимог позивач просив стягнути з відповідача на користь споживача кошти в розмірі 2293 грн. на відшкодування матеріальної шкоди та 2000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 19 березня 2014 року до участі в справі в якості співвідповідача залучено Комунальне підприємство «Єдиний розрахунковий центр».

Ухвалою цього суду від 19 квітня 2016 року провадження у справі у частині позовних вимог до Комунального підприємства Івано-Франківської міської ради «Муніципальна інвестиційна управляюча компанія», яка є правонаступником Комунального підприємства «Єдиний розрахунковий центр», закрито у зв'язку з відмовою представника позивача від позову в наведеній частині.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 11 травня 2016 року відмовлено в задоволенні позову Інспекції з питань захисту прав споживачів в Івано-Франківській області в інтересах споживача ОСОБА_3 до філії Публічного акціонерного товариства «Прикарпаттяобленерго» «Івано-Франківський район електричних мереж» про відшкодування майнової та моральної шкоди.

Не погодившись з таким рішенням, Головне управління Держпродспоживслужби в Івано-Франківській області, яке є правонаступником Інспекції з питань захисту прав споживачів в Івано-Франківській області, подало апеляційну скаргу, в якій посилається на неповне з'ясування судом обставин справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неправильне дослідження та оцінку доказів, порушення норм матеріального та процесуального права.

Зокрема апелянт вказує, що суд першої інстанції не дав належної оцінки акту про обстеження від 22.03.2013 року, яким зафіксовано, що 18.03.2013 року в квартирі споживача ОСОБА_3 різко піднялася електронапруга, в результаті чого вийшли з ладу електроприлади, а саме: телевізор «ELENBERG», програвач DVD «SUPRA» та радіоприймач-магнітофон «GRUNDIG». Вказаний акт складений належним чином та підтверджує порушення енергопостачальником умов укладеного між сторонами договору про користування електричною енергією від 23.06.2004 року, що призвело до заподіяння шкоди споживачу.

Також суд безпідставно вказав на необґрунтованість визначеної позивачем до стягнення суми матеріальної шкоди в розмірі 2293 грн. Вказана сума збитків складається з витрат, понесених споживачем на проведення технічної експертизи і ремонту електроприладів в розмірі 425 грн., що підтверджено документально, а також індексу інфляції за весь час прострочення зобов'язання і трьох відсотків річних згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Судом, на думку апелянта, не взято до уваги і те, що згідно п. 3 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року №1357, споживання електричної енергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією між споживачем та енергопостачальником. ПАТ «Прикарпаттяобленерго» порушило пункти 1, 3 та 13 укладеного між сторонами 23.06.2004 року договору про користування електричною енергією і тому, відповідно до п. 19 цього договору та п. 43 Правил користування електричною енергією для населення, саме енергопостачальник ПАТ «Прикарпаттяобленерго» повинен нести відповідальність за шкоду, заподіяну споживачу ОСОБА_3

Крім того, апелянт зазначає, що суд невірно дав оцінку обставинам справи та помилково дійшов висновку про те, що оскільки аварійна ситуація мала місце саме у внутрішніх мережах будинку, за належний технічний стан яких відповідає КП «Єдиний розрахунковий центр», то саме воно повинно нести відповідальність за події, які сталися 18.03.2013 року в квартирі споживача. Однак, відповідно до умов укладеного між КП «Єдиний розрахунковий центр» та ПАТ «Прикарпаттяобленерго» договору про спільне використання технологічних електричних мереж №3625/9-С від 01.04.2012 року, КП «Єдиний розрахунковий центр» зобов'язувалось забезпечити технічну можливість передачі (транзиту) електричної енергії власними технологічними електричними мережами в точки приєднання електроустановок ПАТ «Прикарпаттяобленерго» або інших суб'єктів господарювання, передачу електричної енергії яким забезпечує ПАТ «Прикарпаттяобленерго», а ПАТ «Прикарпаттяобленерго» в свою чергу - забезпечувати передачу електричної енергії. Тобто КП «Єдиний розрахунковий центр» відповідає тільки за технічну можливість передачі електроенергії, а за її передачу відповідає ПАТ «Прикарпаттяобленерго». Крім того, аварійна ситуація сталася у ТП-126 (трансформаторній будці), яка перебуває на балансі ПАТ «Прикарпаттяобленерго», тому саме воно має нести відповідальність за події, які сталися 18.03.2013 року.

З цих підстав апелянт просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В засіданні апеляційного суду представник апелянта та особа, в інтересах якої подано позов ОСОБА_3 доводи апеляційної скарги підтримали з наведених у ній мотивів.

Представники відповідача та ПАТ «Прикарпаттяобленерго» доводи апеляційної скарги не визнали, посилаючись на обґрунтованість висновків суду, просили в задоволенні скарги відмовити.

Заслухавши доповідача, пояснення представників сторін, особи, в інтересах якої заявлено позов, дослідивши матеріали справи, перевіривши відповідність висновків суду фактичним обставинам справи та правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права у вирішенні даного спору, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно вимог ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Відмовляючи в задоволенні позову Інспекції з питань захисту прав споживачів в Івано-Франківській області в інтересах споживача ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з того, що судом не встановлено вини відповідача у заподіянні шкоди споживачу ОСОБА_3, а також позивачем не доведено розмір самої шкоди, у зв'язку з чим позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

За даними позовної заяви та установлено судом, що позивачем пред'явлено позов до філії Публічного акціонерного товариства «Прикарпаттяобленерго» «Івано-Франківський район електричних мереж».

Відповідно до довідки АА №796420 з Єдиного Державного реєстру підприємств та організацій України (ЄДРПОУ) філія Публічного акціонерного товариства «Прикарпаттяобленерго» «Івано-Франківський район електричних мереж» не є юридичною особою.

В силу дії ст. 30 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Всупереч наведених норм процесуального права суд першої інстанції не звернув увагу на те, що позов пред'явлено не до юридичної особи ПАТ «Прикарпаттяобленерго», а до філії, та, не перевіривши належність відповідача, розглянув справу по суті. Порушення судом норм процесуального права, а саме ст. 30 ЦПК України призвело до ухвалення неправильного рішення.

Згідно ч. 3 ст. 303 ЦПК України апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

З урахуванням наведеного колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення По суті встановленого в позові слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в Івано-Франківській області задовольнити частково.

Рішення Івано-Франківського міського суду від 11 травня 2016 року скасувати, ухваливши нове рішення.

В задоволенні позову Інспекції з питань захисту прав споживачів в Івано-Франківській області в інтересах споживача ОСОБА_3 до філії Публічного акціонерного товариства «Прикарпаттяобленерго» «Івано-Франківський район електричних мереж» про відшкодування майнової та моральної шкоди відмовити.

Рішення набирає законної сили з часу проголошення, однак може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з часу набрання законної сили.

Головуюча Горейко М.Д.

Судді: Вакарук В.М.

Ясеновенко Л.В.