Провадження № 22-ц/780/904/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 23 09.02.2016
РІШЕННЯ

Іменем України

09 лютого 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді: Касьяненко Л.І.,

Суддів: Гуля В.В., Іванової І.В.,

За участі секретаря: Яруна Я.В.,

Розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Київобленерго» на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 листопада 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Громадської організації «Садівниче товариство «Аврора», Публічного акціонерного товариства «Київобленерго» про визнання договору недійсним, -

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом до відповідачів, посилаючись на те, що на підставі договору про користування електричною енергією від 19009.2006 року , укладеного з ПАТ « Київобленерго» , здійснюється постачання електроенергії до належного йому житлового будинку № 10 по вул..Урицького в с. Білогородка Києво-святошинського району Київської області.Постачання здійснюється по ПЛ-0,4 кВ від ЩТП-160/10/0,4№ 1330 відгалуження № 31 ПЛ-10 кВ»Л-ТП-515».

Зазначені електромережі перебувають на його балансі, він є власником транзитних електричних мереж, тобто для підключення до електромережі кожен споживач повинен укласти договір з ПАТ« Київобленерго» та отримати його письмову угоду на договорі. У 2014 році він помітив змонтоване та підключене без його погодження електрообладнання ,у зв»язку з чим направив звернення Державної інспекції з електричного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії у Центральному регіоні щодо неправомірних дій працівників Києво-Святошинського РП ПАТ « Київобленерго».

У відповідь на своє звернення він отримав лист, у якому зазначалося, що обстеженням електричних мереж та перевіркою у Києво-Святошинському РП виявлено , що від опори №9 відгалуження № 31ПЛ-10 кВ «Л-ТП-515» влаштовано відгалуження до ЩТП -160/10/0,4 № 1977, які відповідно до акту балансової належності електричних мереж та експлуатаційної відповідальності сторін, належить ГО«СТ Аврора», з яким електропостачальник уклав договір про постачання електричної енергії № 10873177 від 01.08.2009 року., а на договорі стоїть його підпис, яким він виражає свою згоду на підключення ГО«СТ Аврора» до мережі. Проте він своєї згоди на підключення не давав , жодних документів не підписував. Тому просив даний договір визнати недійсним.

Рішенням Києво- Святошинського районного суду Київської області від 03 листопада 2015 року позов задоволено частково.

Визнано недійсним договір постачання електричної енергії від 01.08.2009 року. В решті позову відмовлено.Вирішено питання по судовим витратам.

В апеляційній скарзі ПАТ « Київобленерго» просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повного і всебічного з'ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

По справі встановлено, що 19 вересня 2006 року між ОСОБА_2 та ПАТ "Київобленерго" було укладено договір про користування електричною енергією № 9461 від 19.09.2006 року, згідно умов якого ПАТ "Київобленерго" як постачальник взяв на себе зобов'язання надійно постачати електроенергі. у необхідних обсягах відповідно до потужності 40 кВт електроустановок ОСОБА_1, з гарантованим рівнем надійності, безпеки і якості, а ОСОБА_2 зобов'язався оплачувати одержану електричну енергію (п.1.1 договору) до належного йому житлового будинку №10 по вул. Урицького в с.Білогородка Києво-Святошинського району Київської області (т.1 а.с.4).

Відповідно акту розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін постачання електроенергії здійснюється за адресою: с.Білогородка, вул. Урицького, 19 Києво-Святошинського району Київської області, по ПЛ-0,4 кВ від ЩТП-160/10/0,4 №1330 відгалуженням №31 від ПЛ-10 кВ "Л-ТП-515". Пунктом 1 акту розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін зазначені електромережі перебувають на балансі споживача (т.1 а.с.7).

01 серпня 2009 року між ПАТ "Київобленерго" та ГО "СТ "Аврора" було укладено договір про постачання електричної енергії № 10873177 з додатками (т.1 а.с. 54-63).

П.1.2 цього Договору визначено, що точка продажу електричної енергії встановлюється сторонами згідно Акту розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін.

У вказаному акті власником транзитних електромереж зазначений позивач ОСОБА_2, акт підписаний Споживачем СТ "Аврора", Власником транзитних електронних мереж ОСОБА_2 та постачальником Києво-Святошинським РП (т.1 а.с.65).

Проте, як вбачається з матеріалів справи, відповідно до висновку № 1240 судово-почеркознавчої експертизи за матеріалами цивільної справи від 17 червня 2015 року, підпис в графі "Власник транзитних ел. мереж" в Акті розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін, який складено між "Споживачем" Садовим товариством "Аврора" в особі ОСОБА_3, "Власником транзитних електронних мереж" ОСОБА_2, "Постачальником Києво-Святошинським РП, в особі ОСОБА_4, виконаний не ОСОБА_2, а іншою особою (т.2 а.с.18)..

Позивач звернувся до Державної інспекції з електричного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії у Київській області щодо неправомірних дій працівників Києво-Святошинського РП ПАТ "Київобленерго", який своїм листом від 18 березня та 26 березня 2014 року повідомив, що обстеженням електричних мереж та перевіркою у Києво-Святошинському РП виявлено, що від опори № 9 відгалуження №31 ПЛ-10 кВ "Л-ТП-515" влаштовано відгалуження до ЩТП-160/10/0,4 №1977, які відповідно до акту балансової належності електричних мереж та експлуатаційної відповідальності сторін, належить ГО "СТ "Аврора".

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позов, визнаючи недійсним договір постачання електричної енергії від 01.08.2009 року виходив з того, що позивач не підписував Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін, який є додатком до спірного договору, тому не мав волевиявлення на укладання цього договору на умовах зазначених договором.

Однак з таким висновком погодитись не можна, оскільки суд першої інстанції залишив поза увагою те, що позивач не є стороною спірного договору, укладеного між відповідачами, при цьому умови спірного договору не стосуються цивільних прав та обов'язків позивача.

Відносини з приводу постачання електричної енергії регулюються ст. 714 ЦК України, ст. ст. 24-27 Закону України "Про електроенергетику".

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України "Про електроенергетику", споживання електричної енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником.

Відповідно до ст. 24 Закону України "Про електроенергетику" електропередавальна організація, що здійснює передачу електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами, не має права відмовити замовнику, який має намір приєднати електроустановки до цих мереж, у наданні послуг з приєднання.

Основним документом, який регулює відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території, і споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обов'язків сторін є договір про постачання електроенергії, що визначено у Правилах користування електричною енергією, затверджених Постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31 липня 1996 року N 28.

При укладенні договору про постачання електричної енергії сторони визначають його зміст на основі типового договору (додаток №3 до Правил).

Так, 01.08.2009р. між ПАТ "Київобленерго" та Громадською організацією Садівниче товариство "Аврора" було укладено договір про постачання електроенергії № 4375.

Сторонами даного Договору є з одного боку е Товариство, з іншого - Садівниче товариство "Аврора". Об'єктом договору є електрична енергія, яка постачається споживачу. Договір відповідає вимогам цивільного законодавства, які стосуються до даних видів договорів підписаний та виконується сторонами. Сторони даного Договору не зверталась до суду з приводу недійсності даного правочину. Електрична енергія поставляється споживачу обліковується та оплачується ним.

У ст. ст. 3, 6, 203, 626, 627 ЦК України визначено загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору та формулює загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину).

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч. 1 ст. 638 ЦК України

Частина 1 ст. 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Розкриваючи зміст засади свободи договору, ст. ст. 6, 627 ЦК України визначають, що свобода договору полягає в праві сторін вільно вирішувати питання при укладенні договору, виборі контрагентів та погодженні умов договору.

Відповідно до норм ч. 1 ст. 203, ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочинів є суперечність їх актам цивільного законодавства.

За положенням ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст. 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Разом з тим, виходячи із загальних засад цивільного законодавства та судочинства, права особи на захист у суді порушених або невизнаних прав, меж здійснення особою цивільних прав і виконання цивільних обов'язків (ст. ст. 3, 6, 12 - 15, 20 ЦК України, ст. ст. 3-5 ЦПК України) можна дійти висновку про те, що для вирішення будь - якого спору, насамперед, необхідно встановити на захист яких порушених, оспорюваних чи невизнаних прав подано позов, в чому полягає порушення прав, ким вчинено таке порушення та чи породжує обраний позивачем спосіб їх захисту правові наслідки, які усувають порушення прав позивача і забезпечують їх захист.

Суд першої інстанції, розглядаючи спір дійшов висновку, що оскільки з позивачем не було погоджено укладення між відповідачами спірного договору постачання електричної енергії від 01.08.2009 року, що вимагалось додатком до договору, а саме підписання ним акту розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін, тому необхідно захистити визнане порушеним право шляхом визнання недійсним спірного договору, стороною якого позивач не є.

При цьому, заперечуючи проти позовних вимог, відповідач ПАТ "Київобленерго" наводив доводи та посилався на докази правомірності його дій на момент укладення спірного договору.

Отже, на думку судової колегії судом першої інстанції не враховано, що правила приєднання електроустановок до електричних мереж набрали чинності з 28.02.2013, а договір щодо акту до якого виник спір укладено відповідачами 01.08.2009 року, тобто до прийняття вищевказаних Правил, при цьому сторони не позбавлені можливості привести у відповідність до нових правил спірний договір.

Таким чином враховуючи зазначене, та те що лінія позивача використовується для забезпечення транзиту за спірним договором, тобто перебуває за межами регулювання договору між відповідачами, колегія суддів вважає, що позові вимоги ОСОБА_2 є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

У зв»язку з наведеним рішення суду І інстанції не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності і обґрунтованості, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору , що в силу ст. 309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про відмову в позові ОСОБА_2 з наведених вище підстав.

Керуючись ст. ст. 309,316 ЦПК України, колегія суддів,-

вирішила:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Київобленерго» задовольнити.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 листопада 2015 рокускасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позову ОСОБА_2 до Громадської організації «Садівниче товариство «Аврора», Публічного акціонерного товариства «Київобленерго» про визнання договору недійсним відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: