2/225/835/2016
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2016 року м. Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Геря О.Г.,

за участю секретаря Савченко О.О.,

позивача ОСОБА_1,

свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2016 року позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що їй на праві приватної власності належить квартира № 55, що розташована у будинку № 6 по вул. Стаханова у м. Торецьку (Дзержинськ) Донецької області. За вказаною адресою також зареєстрований син позивача ОСОБА_4, який з липня 2014 року та по теперішній час у вказаній квартирі фактично не проживає без поважних на це причин, особистих речей його в квартирі не має, комунальні послуги не сплачує. Також позивач зазначила, що син виїхав до Російської Федерації, але їй не відомо місце фактичного мешкання останнього. З наведених підстав позивач ставить питання про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Позивач в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні з підстав, викладених у позові.

Відповідач до судового засідання не зявився з невідомих суду підстав, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Свідок ОСОБА_2 суду пояснив, що ОСОБА_4 є його товаришем. Йому відомо, що ОСОБА_4 в липні 2014 року виїхав до м. Краснодару Російської Федерації. Також пояснив, що з ОСОБА_4 вони спілкуються і в ході телефонної розмови йому стало відомо, що найближчим часом ОСОБА_4 не має наміру повертатися до м. Торецька.

Свідок ОСОБА_3 суду пояснив, що з ОСОБА_4 вони товаришують. Також повідомив, що у липні 2014 року ОСОБА_4 виїхав на заробітки до Російської Федерації, на теперішній час повертатись до м. Торецька не виявляє бажання.

Вислухавши позивача та свідків, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

У відповідності зі статтею 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається свої майном на власний розсуд.

Згідно зі статтею 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні.

З матеріалів справи вбачається, що квартира № 55, розташована у будинку № 6 по вул. Стаханова у м. Торецьку (Дзержинськ) Донецької області на підставі договору дарування / 2-537/ 03.03.2003/ належить на праві приватної власності ОСОБА_1

У довідці ДКП «Дзержинськжитлосервіс» від 31.03.2016 року зазначається, що за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_1 та ОСОБА_4

Судом встановлено, що з липня 2014 року відповідач не мешкає у вказаному житловому приміщенні і не проявляє будь-якого бажання у ньому мешкати, власних речей не зберігає, обовязки з утримання житла не виконує, що підтверджується поясненнями свідків та актами вуличного комітету по вулиці Стаханова м. Торецька від 29.03.2016 року та 10.08.2016 року.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частини 4 статті 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Відповідно до ст.ст. 156, 160 ЖК України члени сім»ї власника повинні приймати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і при домової території, проведенню ремонту, оплаті комунальних послуг.

Підстави позбавлення члена сім'ї права користування жилим приміщенням, яке належить громадянинові на праві власності, визначені ст. 405 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України, з урахуванням вимог ст. 405 ЦК України, за якими члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням у обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Суд, оцінивши представлені в силу ст. 60 ЦПК України докази, законодавство, що регулює спірні правовідносини, дійшов до висновку, що позов в частині визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Що стосується позовних вимог про примусове зняття ОСОБА_4 з реєстраційного обліку суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 7 ч.1 п.2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Отже, нормами зазначеного Закону встановлено, що судове рішення про позбавлення права користування житловим будинком, яке набрало законної сили, само по собі є підставою для відповідного компетентного органу зняти відповідача з реєстраційного обліку, тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

На підставі ст.ст. 156 ЖК України, ст. 405 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 60, 212-215, ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловою квартирою № 55, що знаходиться в житловому будинку № 6 по вулиці Стаханова в місті Торецьку (Дзержинську) Донецької області.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Дзержинський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: