РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 700/3521/15-ц

Провадження № 2/700/12/16

13 січня 2016 року Лисянський районний суд Черкаської області в складі:

Головуючого-судді: Пічкур С.Д.,

При секретарі: Сіденко Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Лисянка, цивільну справу за позовом Одеського державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1, про стягнення витрат за період навчання в сумі 110 884 грн. 18 коп.,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення з останнього 110 884 грн. 18 коп. витрат на навчання курсанта ОСОБА_1.

В обґрунтування позовних вимог позивача вказує, що відповідно до ЗУ «Про міліцію» (в редакції діючій на час виникнення спірних правовідносин), ОСОБА_1 з 20 серпня 2009 року по 13 червня 2015 року проходив службу в органах внутрішніх справ України. У 2010 році був зарахований курсантом факультету підготовки фахівців для підрозділів кримінальної міліції Одеського державного університету внутрішніх справ (далі ОДУВС), та був поставлений на всі види продовольчого та речового забезпечення з виплатою грошового утримання.

20 лютого 2014 року відповідач успішно закінчив ОДУВС, отримав диплом бакалавра за напрямом підготовки «Правознавство» та здобув кваліфікацію бакалавра правознавства, та був відряджений для подальшого проходження служби до УМВС України в Черкаській області.

Згідно наказу Управління МВС України в Черкаській області №165 о/с від 19.06.2015 року, відповідач звільнений з органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил України за п. 64 «Ж», за власним бажанням.

Згідно ст. 18 ЗУ «Про міліцію», який діяв на час виникнення спірних правовідносин, Порядку відшкодування особами витрат, повязаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах МВС, затвердженого ПКМУ від 01 березня 2007 року №313, відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, повязаних з: грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної і канікулярної відпустки та у зворотному напрямку, за направленням до місця служби після закінчення навчального закладу; оплатою комунальних послуг і вартості енергоносіїв.

З вказаних підстав просить стягнути з відповідача: 61 842,24 грн. грошового забезпечення; 15 861,29 грн. нарахування на заробітну плату; 1650,50 грн. речового забезпечення; 18 869,56 грн. витрат на харчування; 12 660,59 грн. витрат на комунальні послуги, а всього 110 884 грн. 18 коп.

Відповідач та його представник позовні вимоги не визнали повністю і в письмових запереченнях на позовну заяву просять відмовити в задоволенні позову. В обґрунтування своїх заперечень посилаються на те, що позивач не здійснював витрат на утримання студента ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки останній не проживав у гуртожитку навчального закладу, а винаймав житло окремо за яке сплачував кошти, також не надано доказів витрат на продовольчого забезпечення курсанта, а оскільки відповідач з квітня 2014 по червень 2015 року проходив службу в органах внутрішніх справ, то він не зобовязаний відшкодовувати витрати за навчання.

Вивчивши матеріали справи, встановивши обставини справи та відповідні до них правовідносини, суд виходить з наступного.

Згідно послужного списку ОСОБА_1, особистий №М-153624, 16 серпня 2010 року ОСОБА_1 зарахований курсантом Одеського державного університету внутрішніх справ (далі ОДУВС). Згідно наказу ОДУВС від 29.12.2012 року №137 о/с, курсанту ОСОБА_1 присвоєно звання сержант міліції. 26 лютого 2014 року, відповідач закінчив ОДУВС і відряджений до УМВС України в Черкаській області для проходження служби, де прослужив до 19 червня 2015 року і звільнений в запас ЗСУ за власним бажанням.

Згідно рапорту від 29.05.2015 року, ОСОБА_1 просить його звільнити з органів внутрішніх справ за власним бажанням в звязку з втратою інтересу до служби та переходу на більш оплачувану роботу.

Відповідно до укладеного Договору про підготовку фахівця в Одеському державному університеті внутрішніх справ від 17 серпня 2010 року, укладеного відповідачем з позивачем та Замовником УМВС України в Черкаській області, предметом договору є підготовка за державним замовленням на денній формі навчання фахівця освітньо-кваліфікаційного рівня «бакалавр» за напрямом підготовки «Право».

Згідно пункту 3.2 укладеного договору, однією з підстав для відшкодування фактичних витрат на підготовку є відмова від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання.

Спеціальне звання лейтенант міліції відноситься до середнього начальницького складу, згідно «Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ», затвердженого ПКМУ від 29 липня 1991 р. № 114.

Таким чином, позивач виконав свої зобовязання за договором, видавши ОСОБА_1 диплом бакалавра від 25 лютого 2014 року МВ № 14013736, що підтверджує здобуття кваліфікації за відповідним напрямом підготовки.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про міліцію» (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) порядок та умови проходження служби в міліції регламентуються Положенням про проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

Згідно із п. 14 Порядку працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснювалась за державі замовленням, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 992 від 22 серпня 1996 року, чинної на час вступу ОСОБА_1 до університету, у разі неприбуття молодого фахівця за направленням або відмови без поважної причини приступити до роботи за призначенням, звільнення його з ініціативи адміністрації за порушення трудової дисципліни, звільнення за власним бажанням протягом трьох років випускник зобов'язаний відшкодувати у встановленому порядку до державного бюджету вартість навчання та компенсувати замовникові всі витрати.

Відповідно до п. 2.1. Порядку розрахунку витрат, пов'язаних утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, затверджених наказом Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерств внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв'язку Україні, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Служби безпеки України від 16 липня 2007 року № 419/831/240/605/537/219/534 (далі Порядок) відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов'язаних з утриманням курсантів у вищому навчальному закладі, а саме: витрат на грошове забезпечення, продовольче забезпечення, речове забезпечення, медичне забезпечення, перевезення до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та назад, оплату комунальних послуг та спожитих енергоносіїв.

За змістом п. п. 2.1.1,, 2.1.2., 2.1.3., 2.1.6. Порядку, витратами на грошове забезпечення є отримане курсантом щомісячне грошове забезпечення за весь час навчання; витратами на продовольче забезпечення - витрати, пов'язані: з забезпеченням курсанта продовольством згідно з нормами харчування; витратами на речове забезпечення - витрати, пов'язані із забезпеченням курсанта речовим майном згідно з нормами забезпечення та лазне-пральними послугами; до спожитих курсантом вищого навчального закладу комунальник послуг та енергоносіїв належать тепло, гаряча та холодна вода, водовідведення та електроенергія.

Порядком відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ, затвердженого ПКМУ від 1 березня 2007 р. № 313 визначено, що витрати відшкодовуються згідно з договором про підготовку фахівця в навчальному закладі, який укладається між навчальним закладом, головним управлінням або управлінням МВС та особою. У разі коли особа є неповнолітньою, установлення правових відносин здійснюється відповідно до вимог Цивільного кодексу України.

Згідно Довідки про суми коштів, які МВС України затратило на навчання в Одеському державному університеті внутрішніх справ курсанта ОСОБА_1, підписаної останнім без будь-яких заперечень, за період з 16.08.2010 року по 25.02.2014 року, загальна сума коштів за навчання ОСОБА_1 складає 110 884 грн. (Сто десять тисяч вісімсот вісімдесят чотири) 18 коп.

Позивачем надано суду обґрунтовані розрахунки фактичних витрат, повязаних з утриманням сержанта міліції ОСОБА_1 згідно Порядку затвердженого ПКМУ від 1 березня 2007 р. № 313. Зокрема сюди входять витрати на грошове забезпечення в сумі 61 842 грн. 24 коп. та нарахування на заробітну плату в сумі 15861 грн. 29 коп. Речове забезпечення в сумі 1650 грн. 50 коп., харчування згідно затверджених норм на суму 18869 грн. 56 коп., та комунальні послуги на суму 12660 грн. 59 коп. При цьому, представником позивача в письмових поясненням вказується, що витрати на грошове забезпечення курсанта ОСОБА_1 є більшими у порівнянні з іншими особами, оскільки він прибув на навчання до ОДУВС вже маючи спеціальне звання молодший сержант міліції та певний стаж роботи.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору або вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно з вимогами ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами, а за вимогами ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Таким чином, відповідач не виконав взятих на себе зобовязань за договором, оскільки за власним бажанням відмовився від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання та не відшкодував понесені ОДУВС витрати.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно статей 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. При цьому, судом розяснено сторонам вимоги ст. 10, 60 ЦПК України, та суд сприяв сторонам в отриманні доказів.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 2 статті 59 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів того, що він не проживав в гуртожитку та не отримував відповідного забезпечення від ОДУВС. Суд не може взяти до уваги письмові пояснення громадян ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про те, що курсант ОСОБА_1 з серпня 2011 року по лютий 2014 року не проживав в казармі та не харчувався в столові, а проживав у тітки в м. Біляївка Одеської області, оскільки вказані особи судом як свідки не допитувались, хоча викликались до суду у встановленому порядку. Про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань не попереджались, до присяги не приводились. Крім цього, м. Біляївка знаходиться на відстані 53 км. лише від м. Одеси, а з урахуванням специфіки навчання та ще й часу проїзду по місту, саме постійне проживання на такій відстані від місця навчання є неможливим.

За викладених обставин, у суду не має підстав для відмови в задоволенні позову, оскільки позивачем надано всі належні та допустимі докази законності та обґрунтованості своїх позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому сплачені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 526, 530, 610, 629 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 59, 60, 88, 169, 208, 209, 212, 213, 214, 215, ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов Одеського державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1, про стягнення витрат за період навчання в сумі 110 884 грн. 18 коп. задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, код ДРФО НОМЕР_1, на користь Одеського державного університету внутрішніх справ, , витрат за навчання в сумі 110 884 (Сто десять тисяч вісімсот вісімдесят чотири) грн. 18 коп., та 1 108 (ОСОБА_3 тисяча сто вісім) грн. 84 коп., витрат по сплаті судового збору.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Черкаської області протягом десяти днів з дня його проголошення через Лисянський районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С. Д. Пічкур