АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/232/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 41 Позарецька С. М.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоКорнієнко Н. В.
суддівГончар Н. І. , Пономаренка В. В.
при секретаріГончар Л. В.

адвоката Толюпи В.М.,

відповідача ОСОБА_7, його представника ОСОБА_8,

адвоката Харченка О.М.,

представника Черкаської облради Денжанської О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_11 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16 листопада 2015 року у справі за позовом ОСОБА_11 до ОСОБА_7, Черкаської обласної ради про захист честі, гідності та ділової репутації,

в с т а н о в и л а :

14 вересня 2015 року ОСОБА_11 звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 28 серпня 2015 року на 42 сесії Черкаської обласної ради виступив ОСОБА_7, який назвав себе представником між фракційного громадського об'єднання контролю в Черкаській області та, не будучи депутатом обласної ради, уповноваженою особою обласної ради чи правоохоронних органів, поза межами порядку денного сесії обласної ради, повідомив неправдиві відомості, що порочать його честь і гідність та шкодять його діловій репутації.

Позивач зазначає, що неправдивою є повідомлена інформація, а саме:

- що перебуваючи на посаді начальника Державної екологічної інспекції в Черкаській області незаконно сприяв іноземній фірмі «Белоіл» у придбанні права оренди земельної ділянки, загальною площею 1318 кв.м. в престижному районі м. Черкас для будівництва супермаркету;

- що за час роботи ОСОБА_11 на посаді керівника інспекції незаконно здійснювалося виділення та використання землі берегів у межах Кременчуцького водосховища;

- що Держекоінспекція за часів роботи ОСОБА_11 усунулась від контролю за цим питанням, а тепер ми маємо закрити від людей Дніпро. Про такі порушення пан ОСОБА_11 знав, але нічого не зробив і не робить;

- що 06.08. 2015 року при проведенні громадської експертизи за адресою АДРЕСА_1 було виявлено: 1) п'яні працівники державної установи; 2) незаконно збудований будинок, який розташований в санітарній захисній смузі біля води, елітні катера вартістю до 2,5 мільйона гривень. З цього приводу виникає багато цілком закономірних питань до начальника;

- прошу вас підтримати пропозиції громади області про заміну керівника Держекоінспекції в Черкаській області ОСОБА_11 на людину, яка дійсно буде піклуватися про охорону навколишнього середовища, як запоруку здоров'я та добробуту мешканців Черкаської області;

- що син ОСОБА_12 займається бізнесом, який знаходиться в зоні контролю з боку Державної екологічної інспекції;

- що син ОСОБА_12 має відношення через третіх осіб до низки кар'єрів, у тому числі Червонослобідського піщаного кар'єру, який працює незаконно та без відповідних документів.

Така неправдива інформація, що повідомлена публічно на сесії обласної ради, принижує честь, гідність і ділову репутацію позивача, як громадянина та посадову особу державної установи, оскільки характер висловлювань у виступі ОСОБА_7 створює негативне враження і відношення до позивача як до непрофесіонала.

Крім того, позивач зазначає, що порядок денний 42 сесії Черкаської обласної ради не передбачав виступу ОСОБА_7 на адресу ОСОБА_11, як і не було в порядку денному сесії питання діяльності Державної екологічної інспекції в Черкаській області. Вищевказана неправдива інформація була поширена у спосіб виступу на пленарному засіданні 42 сесії Черкаської обласної ради, тому відповідачем у справі є орган - Черкаська обласна рада, через який (на якому) поширена дана інформація.

А також, внаслідок поширення неправдивої інформації позивачеві завдана моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, в зв'язку з протиправною поведінкою щодо позивача, душевних стражданнях у зв'язку з приниженням честі, гідності, а також його ділової репутації, а також душевних переживаннях за втрачений авторитет в очах депутатів, громадськості і державних службовців.

Компенсація за моральну шкоду визначена в розмірі 100 000 грн. з автора публічного виступу ОСОБА_7 та 50 000 грн. з Черкаської обласної ради, установи через яку була поширена недостовірна інформація.

Розмір компенсації відшкодування моральної шкоди визначений з урахуванням завданих душевних страждань і переживань, їх тривалості, а також з урахуванням доступу значної кількості осіб до неправдивої інформації, в тому числі шанованих депутатів обласної ради, які є обранцями і представляють відповідні території в Черкаській області.

Також неправдива інформація прозвучала на офіційному пленарному засіданні сесії органу місцевого самоврядування обласного рівня, а тому могла сприйматись як правдива, що змушує позивача до значних зусиль у поновленні його ділової репутації.

Тому позивач просить суд:

1. Визнати, що інформація викладена у виступі ОСОБА_7 28 серпня 2015 року на 42-й сесії Черкаської обласної ради стосовно нього, як начальника Державної екологічної інспекції в Черкаській області ОСОБА_11 та членів його сім'ї, не відповідає дійсності, принижує його честь і гідність та шкодить його діловій репутації.

2. Зобов'язати Черкаську обласну раду навести спростування недостовірної інформації шляхом повідомлення про її недостовірність на черговій сесії Черкаської обласної ради.

3. Стягнути з ОСОБА_7 на його користь компенсацію за моральну шкоду в розмірі 100 000 грн.

4. Стягнути з Черкаської обласної ради на його користь компенсацію за моральну шкоду в розмірі 50 000 грн.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16 листопада 2015 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_11 про захист честі, гідності та ділової репутації відмовлено повністю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_11, вважаючи рішення суду незаконним та постановленим з порушенням діючого законодавства, просить його скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги про захист честі, гідності та ділової репутації задовольнити повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено, що рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Оскаржуване рішення відповідає зазначеним вимогам.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції прийшов до висновку, що висловлена відповідачем ОСОБА_7 на 42-й сесії Черкаської обласної ради інформація - виступ не є фактичним твердженням, а є його оціночним судженням, тобто вираженням суб'єктивної думки і поглядів.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Статтею 10 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Встановлено, що 28 серпня 2015р. на 42-ій сесії Черкаської обласної ради виступив ОСОБА_7, що вбачається з Витягу із стенограми 42 сесії обласної ради 28.08.2015 року (а.с. 5-6).

Зокрема, він сказав: «Шановні голово, шановні присутні, шановні депутати! Мені, як представнику між фракційного громадського об'єднання контролю в Черкаській області стало відомо про факти можливого зловживання службовим становищем начальника Державної екологічної інспекції в Черкаській області ОСОБА_11. 16 червня 15 року представники 16 громадських організацій об'єднань дали оцінку діяльності ОСОБА_11, виразили недовіру, що склали протокол та направили до профільного міністерства, прокуратури та люстраційного комітету. Хочу нагадати, що на посаді Державної екологічної інспекції в Черкаській області працює ОСОБА_11 з квітня 7 року. Двічі був звільнений у 10 та 12 роках. Та повторно через суд поновився на посаді 10 березня 15 року та продовжує працювати в дусі минулих часів. При порівнянні його декларації за 14 рік з реальним стилем життя чиновника виникає достатньо обґрунтованих запитань. Так, у декларації йдеться про те, що у ОСОБА_11 немає ні квартир, ні машин, при тому, що це не відповідає дійсності.

По даним, які надійшли до громадського об'єднання «Депутатський контроль» ОСОБА_13, яка очолює один із відділів державної екологічної інспекції у Черкаській області, є цивільною дружиною ОСОБА_11. А його син ОСОБА_12 займається бізнесом, який знаходиться в зоні контролю з боку Державної екологічної інспекції. Окрім цього, в підрозділах держекологічної інспекції працювали і інші родичі головного еколога, що підпадає під Закон України «Про запобігання корупції», квартира та транспортні засоби представницького класу, на яких пересувається ОСОБА_11, оформлені на його сина, ОСОБА_12. Цікаво, що у 7 році син ОСОБА_11, ОСОБА_12 розпочинав підприємницьку діяльність на посадах керівника підприємств, основною діяльністю яких було добування піску, гравію, глини.

Одразу виникає питання, чому у чиновника, який по своїм функціональним обов'язкам має вплив на надродобувні підприємства області близька до нього особа здійснює підприємницьку діяльність саме у тій сфері діяльності, на яку чиновник має вплив.

Також поширюється інформація, що син ОСОБА_11 - ОСОБА_12 має відношення через третіх осіб до низки кар'єрів, у тому числі, Червонослобідського піщаного кар'єру, який працює незаконно та без відповідних документів.

За фактом незаконної діяльності кар'єру відкрито кримінальне провадження. ОСОБА_11, перебуваючи на посаді начальника Державної екологічної інспекції в Черкаській області незаконно сприяв іноземній фірмі «Белоіл» у придбанні права оренди земельної ділянки загальною площею 1318 квадратних метрів в престижному районі міста Черкас для будівництва супермаркету.

Прокуратурою Придніпровського району міста Черкаси за даним фактом було порушено кримінальну справу за ознаками складу злочину, передбаченого частиною 2 статті 364 Кримінального Кодексу України. Державі завдано збитків на суму загальну 700 тисяч гривень.

Стосовно скиду виробничих стічних вод ТОВ "Фрей Агра" на рельєф місцевості. Державною екологічною інспекцією у Черкаській області було встановлено факт забруднення земельної ділянки речовиною, в якій виявлено перевищення хлоридів та фосфатів в декілька разів від встановленої норми.

Не дивлячись на те, що дане правопорушення може містити ознаки злочину статті 239 Кримінального Кодексу України Держекоінспекція повідомила, що діями товариства "Фрей Агра" завдано шкоди навколишньому природному середовищу аж на суму 9 гривень.

Також держекоінспекція ігнорує звернення громадян - у випадку СТОВ "Чорнобайм'ясо", село Скородистик в Чорнобаївському районі. Лише після втручанні громадськості та висвітлення кричущих порушень у ЗМІ, коли з очисних споруд підприємства було вилито сотні тон гною, що залило 2,5 га землі, спеціалісти Держекоінспекції лише 18 липня 15 року провели перевірку, за наслідками якої за знищення 2,5 га землі підприємство сплатило штраф 21 тисячу гривень, що явно не відповідає завданій шкоді.

В Черкаській області гостро стоїть питання забудови захисної прибережної смуги річки Дніпро, у тому числі і біля Кременчуцького водосховища. За час роботи ОСОБА_11 на посаді керівника інспекції незаконно здійснювалося виділення та використання землі берегів у межах водосховища. Забудова проводилася стихійно. Доступ до води для простих людей у багатьох місцях утруднений, а то і зовсім закритий. Держекоінспекція за часів роботи ОСОБА_11 усунулась від контролю за цим питанням, а тепер ми маємо закрити від людей Дніпро. Про такі порушення пан ОСОБА_11 знав, але нічого не зробив і не робить. 6 серпня 15 року при проведенні громадської експертизи за адресою АДРЕСА_1.

Значить, 6 серпня 15 року при проведенні громадської експертизи за адресою: АДРЕСА_1 було виявлено: 1) п'яні працівники державної установи; 2) незаконно збудований будинок, який розташований в санітарній захисній смузі біля води, елітні катера вартістю до 2,5 мільйона гривень. З цього приводу виникає багато цілком закономірних питань до начальника. Зрозуміло. Громадськість міста Черкаси та Черкаської області звернулася до «Депутатського контролю» із закликом сприяти проведенню Державною екологічною інспекцією України та прокуратурою Черкаської області термінового розслідування місцевої державної екологічної інспекції, що я і зробив - направив листи в усі правоохоронні органи.

Враховуючи викладене, прошу вас підтримати пропозиції громади області про заміну керівника Держекоінспекції в Черкаській області ОСОБА_11 на людину, яка дійсно буде піклуватися про охорону навколишнього середовища, як запоруку здоров'я та добробуту мешканців Черкаської області».

Відповідно до ч. 1 ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Отже, спростуванню підлягає недостовірна інформація.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про інформацію» під інформацією цей Закон розуміє документовані або публічно оголошені відомості про події та явища, що відбуваються у суспільстві, державі та навколишньому природному середовищі.

Пленум Верховного Суду України в п. 15 постанови від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» (далі Постанова №1 від 27 лютого 2009 року) роз'яснив судам, що недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення цією особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо).

Статтею 32 Конституції України передбачено судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї.

Статтею 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань.

В пунктах 18, 19 постанови №1 від 27 лютого 2009 року також роз'яснено, що згідно з положеннями ст. 277 ЦК України і ст. 10 ЦПК України обов'язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.

Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначити характер такої інформації та з'ясувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Відповідно до частини другої статті 471 Закону України "Про інформацію" оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Таким чином, відповідно до статті 277 ЦК не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції.

Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки, поширені в засобі масової інформації, принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй частиною першою статті 277 ЦК та відповідним законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи (стаття 37 Закону про пресу, стаття 65 Закону України "Про телебачення і радіомовлення") у тому ж засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку.

Якщо суб'єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на відповідача може бути покладено обов'язок відшкодувати моральну шкоду.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_7, виступаючи на 42 сесії Черкаської обласної ради 28.08.2015 року, представився як представник між фракційного громадського об'єднання контролю в Черкаській області.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про громадські об'єднання», громадське об'єднання - це добровільне об'єднання фізичних осіб та/або юридичних осіб приватного права для здійснення та захисту прав і свобод, задоволення суспільних, зокрема економічних, соціальних, культурних, екологічних та інших інтересів.

Громадські об'єднання виконують низку функцій. Зокрема, опозиційна функція, роль якої полягає в запобіганні надмірній централізації влади, сприянню прогресивному розвитку громадського суспільства. Для досягнення цього громадські організації вдаються до різних заходів: висування альтернативних програм, апеляції до громадської думки, контролю тощо.

Що стосується захисної функції, то вона спрямована на захист інтересів, потреб членів організації через вимоги, заяви до державних органів, уряду, а також законодавчу ініціативу. Радикальними методами тиску на адміністративні органи і захист інтересів людей є страйки, маніфестації, мітинги, ультиматуми, пікетування.

Виховна функція направлена на формування у громадян моральної, політичної, управлінської, правової культури, творчого підходу, професіоналізму.

Кадрова функція полягає в підготовці кваліфікованих кадрів для державних і громадських органів, установ, організацій.

Політична функція суспільних організацій і рухів полягає не в боротьбі за владу, а у здійсненні тиску на неї з метою реалізації інтересів своїх учасників. Типовими засобами тиску суспільних об'єднань на органи влади є: - безпосереднє висування своїх членів до складу представницьких і законодавчих органів влади, а також в якості функціонерів адміністративного апарату; - участь членів організації в роботі парламентських комісій; - підтримка особистих контактів з членами парламенту, уряду, чиновниками державного апарату.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку про правильність рішення суду першої інстанції, який вважає, що висловлена відповідачем ОСОБА_7 на 42-ій сесії Черкаської обласної ради інформація (виступ) не є фактичним твердженням, а є його оціночним судженням, тобто вираженням суб'єктивної думки і поглядів, що відповідає судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод: а саме: кожен має право на свободу вираження поглядів.

При цьому колегія враховує ще й ті обставину, що кожен пункт, які позивач вважає неправдивою інформацією і які викладені ним у заяві до суду, були предметом обговорення суспільства ще до виступу відповідача 28.08.2015 року на сесії, оскільки про це друкувалося як в засобах масової інформації, так і висвітлювалося в мережі Інтернет, а також було предметом проведених розслідувань правоохоронними органами за відповідними заявами та зверненнями, що підтверджується відповідними доказами, які містяться в справі (а.с.38, 44, 48-49, 50-60,64).

Тому у своєму виступі відповідач покликається і на громадську думку, і на постанови слідчих органів, і на звернення громадян, і на декларацію позивача і ін., роблячи при цьому відповідні судження та висновки щодо доцільності перебування позивача на вказаній посаді.

Між тим, це стосується і членів сім'ї позивача, який будучи службовою особою та займаючи посаду начальника Державної екологічної інспекції у Черкаській області, є публічною особою і вони, члени сім'ї, також перебувають під пильною увагою громадськості і можуть піддаватися як перевіркам, судженням так і оцінкам щодо їхніх посад та доходів, які також повинні бути висвітлені у деклараціях

Як роз'яснив пленум Верховного Суду України в п.11 Постанови №1 від 27 лютого 2009 року, відповідачем у випадку поширення інформації, яку подає посадова чи службова особа при виконанні своїх посадових (службових) обов'язків, зокрема при підписанні характеристики тощо, є юридична особа, в якій вона працює. Враховуючи, що розгляд справи може вплинути на права та обов'язки цієї особи, остання може бути залучена до участі у справі в порядку, передбаченому статтею 36 ЦПК.

Відповідно до ч. 4 ст. 277 ЦК України спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Поширювачем інформації, яку подає посадова чи службова особа при виконанні своїх посадових (службових) обов'язків, вважається юридична особа, у якій вона працює.

Проте, ознаками громадської організації є добровільність об'єднання, наявність певної організаційної структури і діяльність на засадах самоврядування, а також її неприбутковий характер - вона не повинна здійснювати господарську діяльність із метою отримання прибутку.

Виступ ОСОБА_7 був лише виступом члена такого об'єднання, а не службової особи при виконанні своїх службових обов'язків, як того вимагає законодавець, тому цілком закономірно, що він є належним відповідачем.

Крім того, виходячи з вищенаведеного, колегія суддів вважає, що такий виступ на сесії обласної ради, де вирішуються питання і приймаються глобальні рішення в межах області, в тому числі і екологічного характеру, є цілком законним, так як він відбувся з дозволу більшості депутатів обласної ради, які прийняли про це відповідне рішення.

Гласність роботи обласної ради забезпечується інформацією про її діяльність в засобах масової інформації та на офіційному сайті обласної ради.

При цьому слід зробити висновок, що Черкаська обласна рада діяла відповідно до повноважень, передбачених статтею 46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», а також відповідно до статтей 2,10,19 Регламенту Черкаської обласної ради, затвердженого рішенням від 03.12.2010 року №2-1/VІ, де передбачено, що на засіданні ради рішення з питань, що розглядаються приймаються в режимі відкритого поіменного голосування і воно, рішення, вважається прийнятим, якщо за нього подано більшість голосів від загального складу депутатів.

До відомостей, що порочать особу й можуть бути спростовані в передбаченому законом порядку, слід відносити інформацію про особу, або певні факти, дані, які принижують честь, гідність і ділову репутацію особи перед громадськістю чи окремими громадянами з точки зору додержання законів, загальновизнаних правил співжиття, принципів людської моралі та не відповідають дійсності чи неправильно викладені.

В цьому ж випадку, як зазначено вище і про це вказав суд у рішенні, це був виступ з оцінкою роботи позивача, як начальника Державної екологічної інспекції у Черкаській області і тому межа допустимої критики щодо нього, як публічної особи, є значно ширшою, ніж окремої пересічної особи. Публічні особи повинні усвідомлювати, що вони, займаючи відповідні посади, неминуче відкриваються для прискіпливого висвітлення їх слів та вчинків.

В пунктах 3,9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року, з наступними змінами та доповненнями роз'яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації.

В пункті 5 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України також роз'яснено, що відповідно до загальних засад цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою та протиправним діянням заподіювача, вини останнього в її заподіянні.

При вирішенні даної категорії спорів, суд зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або витрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Оскільки судом не встановлено, що особисті немайнові права позивача ОСОБА_11 були порушені внаслідок виступу відповідача ОСОБА_7 на 42-ій сесії Черкаської обласної ради, тому не підлягають до задоволення його позовні вимоги про стягнення з відповідачів на його користь моральної шкоди.

Таким чином, враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні спору в повній мірі з'ясував вимоги позивача та обставини, що мають значення для справи і ухвалив законне і обґрунтоване рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, вирішивши спір по суті.

Відповідно до вимог ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_11 відхилити.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16 листопада 2015 року у справі за позовом ОСОБА_11 до ОСОБА_7, Черкаської обласної ради про захист честі, гідності та ділової репутації залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий :

Судді :