Єдиний унікальний номер 226/564/16-ц Номер провадження 22-ц/775/1553/2016
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2016 року м. Бахмут

Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого Канурної О.Д.,

суддів: Космачевської Т.В., Мальованого Ю.М.

секретар Кіпрік Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмуті цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» про стягнення компенсації (заробітної плати) за несвоєчасну виплату заробітної плати за апеляційною скаргою ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2 на рішення Димитровського міського суду Донецької області від 05 липня 2016 року,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 05 липня 2016 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» про стягнення компенсації (заробітної плати) за несвоєчасну виплату заробітної плати відмовлено.

З вказаним рішенням суду не погодився позивач ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2 і оскаржив його в апеляційному порядку. В обгрунтування апеляційної скарги посилається на те, що суд першої інстанції ухвалив незаконне рішення, порушив норми матеріального права. Просить апеляційний суд скасувати рішення Димитровського міського суду Донецької області від 05 липня 2016 року, ухвалити нове рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача 280,75 грн. компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати доходу.

В судове засідання апеляційного суду позивач ОСОБА_1 та його представник не з'явилися, хоча своєчасно і належним чином були повідомлені про час і місце розгляду справи, що підтверджується телефонограмами, зареєстрованими в журналі телефонограм за № № 3602, 3603 (а.с. 97-98).

В судове засідання апеляційного суду представник третьої особи не з'явився, хоча своєчасно і належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, що підтверджується телефонограмою, зареєстрованою в журналі телефонограм за № 3605 (а.с. 100).

Заслухавши суддю - доповідача, вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з Публічним акціонерним товариством «Шахтоуправління «Покровське», працюючи в якості гірничого робітника з ремонту гірничих виробіток з повним робочим днем у шахті у період з 5 листопада 2001 року по 24 березня 2009 року включно та гірничим робітником очисного забою 5 розряду підземним з повним робочим днем в шахті у період з 24 березня 2009 року до 29 жовтня 2015 року, після чого був звільнений за статтею 40 п. 2 Кодексу законів про працю України у зв'язку з невідповідністю робітника за станом здоров'я виконуваній роботі.

Відповідно довідки Клініки професійних захворювань «Інституту медицини праці Національної академії медичних наук України № 83 від 29.09.2015 року, позивач ОСОБА_1 був обстежений в клініці інституту з 08 вересня 2015 року по 30 вересня 2015 року.

Позивач неодноразово, а саме: 03.12.2015 року, 28.01.2016 року, 08.12.2015 року, 23.02.2016 року, 18.03.2016 року звертався до відповідача із заявами про оплату вказаної вище довідки. Відповідь позивач отримав від відповідача по справі 4 та 28 березня 2016 року, у якій зазначено, що позивачу 11, 14 та 16 грудня 2015 року були перераховані відповідно 5598,56 гривень, 5379,01 гривень і 3060,00 гривень - оплата за довідкою № 83 ГУ «Інститут медицини праці» НАМН України.

Відповідно до частини першої статті 94 Кодексу законів про працю України передбачено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Згідно із статтею 2 Закону України «Про оплату праці» основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Статтею 123 Кодексу законів про працю України передбачено, що за час перебування в медичному закладі на обстеженні за працівниками, зобов'язаними проходити таке обстеження (статті 169, 191), зберігається середній заробіток за місцем роботи.

Пунктом 2.17 Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров'я України від 13 листопада 2001 року № 455, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 4 грудня 2001 року за № 1005/6196, передбачено, що довідка довільної форми, засвідчена підписом головного лікаря і печаткою лікувально-профілактичного закладу, видається особам, які проходять обстеження з приводу встановлення причинного зв'язку захворювання з умовами праці, перелік яких затверджується Кабінетом Міністрів України.

Доводи апеляційної скарги позивача про те, що виплати за довідкою Клініки професійних захворювань «Інституту медицини праці Національної академії медичних наук України № 83 від 29.09.2015 року повинні були провадитися в день звільнення позивача, тобто 29 жовтня 2015 року, є безпідставними, оскільки із пояснень в судовому засіданні представника відповідача вбачається, що вказана вище довідка була надана позивачем відповідачу лише 05.11.2015 року, тобто після звільнення позивача.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку, що за несвоєчасну виплату середньої заробітної плати за дні знаходження у клініці професійних захворювань не може бути застосована стаття 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», є безпідставними виходячи з наступного:

Статтею 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» (із змінами і доповненнями) передбачено, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Як вбачається із довідки Публічного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» від 01.07.2016 року, позивачу 13.11.2015 року було перераховано 58243,22 грн. - відпускні, компенсація за невикористані дні відпустки, вихідна допомога у зв'язку із звільненням за станом здоров'я. 1112.2015 року, 14.12.2005 року та 16 грудня 2015 року ОСОБА_1 були перераховані відповідно 5598,56 гривень, 5379,01 гривень і 3060,00 гривень - оплата за довідкою № 83 від 29.09.2015 року, а також проведено перерахунок компенсації за невикористані дні відпустки. При звільненні ОСОБА_1 були помилково перераховані надлишково зараховані суми в розмірі 2093,81 грн., котрі до наступного часу ОСОБА_1 не повернуті (а.с. 61).

Пунктом 2.2.12. Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13 січня 2004 року № 5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27 січня 2004 року за № 114/8713, передбачено, що до складу фонду додаткової заробітної плати входить оплата за невідпрацьований час, що зберігається за працівником, який підлягає медичному огляду, за основним місцем роботи за час перебування в медичному закладі на обстеженні.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що збереження позивачу середньомісячного заробітку за дні знаходження його у клініці професійних захворювань не є виплатою за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, що провадиться згідно з листком непрацездатності, а є виплатою, яка відноситься до складу додаткової заробітної плати і має разовий характер.

Наведені в апеляційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Ніяких нових обставин, які не були предметом дослідження в суді першої інстанції та давали б підстави для проведення апеляційним судом переоцінки, зробленої судом першої інстанції, в апеляційному суді не наведено та нових доказів не надано.

Порушень норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи та є безумовними для скасування чи зміни рішення, у справі не встановлено.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно та всебічно розглянув справу, правильно встановив обставини справи та відповідні їм правовідносини, наданим доказам дав правильну правову оцінку і обґрунтовано у відповідності з вимогами матеріального і процесуального права дійшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог позивача.

На підставі вищевикладеного, апеляційний суд вважає, що підстав для скасування рішення Димитровського міського суду Донецької області від 05 липня 2016 року і задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2, немає.

Керуючись ст.ст. 308, 315 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Димитровського міського суду Донецької області від 05 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Судді: