Cправа № 206/2882/2012
Провадження № 2-зз/127/85/16
У Х В А Л А

Іменем України

05 серпня 2016 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Гриневича В.С.,

при секретарі: Малику О.В.

за участю:

представника заявника: ОСОБА_1

представника позивача (за первісним позовом): ОСОБА_2

розглянувши в судовому засіданні заяву ОСОБА_3 про скасування заходів забезпечення позову у справі №206/2882/2012 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ спільної сумісної власності, зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про встановлення факту фактичного припинення шлюбних відносин та визнання права особистої приватної власності, позовом третьої особи з самостійними вимогами ОСОБА_5 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

08.07.2016р. ОСОБА_3 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з заявою в якій просив постановити ухвалу, якою скасувати арешт нерухомого майна житлового будинку по вулиці Привокзальній, 24 в місті Вінниці та арешт рухомого майна автомобіля марки ОСОБА_6, 2006 року випуску, накладений ухвалою Замостянського районного суду м. Вінниці від 14.05.2012р. у справі №206/2882/2012.

Вказана заява мотивована тим, що 19.06.2013р. по справі №206/2882/2012 постановлено судове рішення, яке вступило в законну силу 21.01.2015р. На думку заявника, на даний час скінчився встановлений ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» строк предявлення виконавчого документа до виконання, а відповідно відсутні правові підстави для арешту нерухомого майна.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 вимоги заяви підтримала, зазначивши, що на даний час у суду відсутні підстави не скасовувати заходи забезпечення суду, оскільки як вбачається з витягу з єдиного державного реєстру виконавчих проваджень виконавчий документ у даній справі 28.01.2015р. повернуто стягувачеві та на даний час відсутні будь-які виконавчі провадження з виконання рішення суду у справі №206/2882/2012. При цьому, представник заявника зазначила, що таке виконавче провадження і не можу бути відкрито, оскільки строк предявлення виконавчого листа до виконання пропущено.

Представник позивача за первісним позовом ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечував щодо скасування заходів забезпечення позову, мотивуючи заперечення тим, що рішення суду з частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 відхилення від ідеальної частки в розмірі 39805 грн. не виконано.

Треті особи в судове засідання не зявилися, хоч повідомлялися належним чином про час та місце розгляду справи.

Відповідно до частини 5 статті 154 ЦПК України питання про скасування заходів забезпечення позову вирішується в судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Неявка цих осіб не перешкоджає розгляду питання про скасування заходів забезпечення позову.

Заслухавши пояснення представника заявника та представника позивача за первісним позовом, розглянувши дану заяву та додані до неї документи, а також дослідивши матеріали цивільної справи №206/2882/2012, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви про скасування заходів забезпечення позову з огляду на таке.

В провадженні Замостянського районного суду м. Вінниці, а в подальшому в провадженні Вінницького міського суду Вінницької області, перебувала цивільна справа №206/2882/2012 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ спільної сумісної власності, зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про встановлення факту фактичного припинення шлюбних відносин та визнання права особистої приватної власності, позовом третьої особи з самостійними вимогами ОСОБА_5 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання права власності.

Ухвалою Замостянського районного суду м. Вінниці від 14.05.2012р. задоволено заяву позивача про забезпечення позову та наклалено арешт на автомобіль марки ОСОБА_6, 2006 року випуску, державний номер НОМЕР_1, який належить ОСОБА_3, а також накладено арешт на будинок, розташований по вул. Верхарній/Привокзальній, 2, кв. 24 в м. Вінниці, який належить ОСОБА_3.

В судовому засіданні сторонами не оспорювалось, що вищевказаною ухвалою суду арешт накладено на будинок по вулиці Привокзальній, 24 в місті Вінниці, а в самій ухвалі суду допущено описку.

В ході розгляду справи №206/2882/2012, ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ спільної сумісної власності, в частині стягнення грошової компенсації за автомобіль марки ОСОБА_6, 2006 року випуску, державний номер НОМЕР_1, залишено без розгляду.

Відповідно до частини 4 статті 154 ЦПК України якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову.

За таких обставин, оскільки ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 14.03.2013р. у справі №206/2882/2012 позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ спільної сумісної власності в частині стягнення грошової компенсації за автомобіль марки ОСОБА_6, 2006 року випуску, державний номер НОМЕР_1, залишено без розгляду, а відтак заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Замостянського районного суду м. Вінниці від 14.05.2012р., в частині накладення арешту на автомобіль марки ОСОБА_6, 2006 року випуску, державний номер НОМЕР_1, підлягають скасуванню.

За наслідками розгляду справи, рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 19.06.2013р. позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ спільної сумісної власності задоволено повністю.

Визнано будинок, розташований по вул. Привокзальній, 24, в м. Вінниці, спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_3.

Визнано за ОСОБА_4 відповідно до першого варіанту висновку № 1301 судової будівельно-технічної експертизи, складеної 30 січня 2013 року Подільським центром судових експертиз, право власності на 1/2 частини будинку літ. А(Ц) (перша сторона), розташованого по вул. Привокзальній, 24, в м. Вінниці, загальною площею 46 кв.м., до складу якого входять: кімната 2-8 площею 33,6 кв.м., кладова 2-9 площею 7,7 кв.м., санвузол 2-10 площею 1,6 кв.м., 1/2 прихожої 2-11 площею 3,1 кв.м. з підвалом літ. П/А(П/Ц), а саме: підвал 2-3 площею 43,9 кв.м.

Визнано за ОСОБА_3 відповідно до першого варіанту висновку № 1301 судової будівельно-технічної експертизи, складеної 30 січня 2013 року Подільським центром судових експертиз, право власності на 1/2 частини будинку літ. А(Ц) (друга сторона), розташованого по вул. Привокзальній, 24, в м. Вінниці, загальною площею 51,6 кв.м., до складу якого входять: коридор 2-4 площею 7,6 кв.м., вітальня 2-5 площею 29,6 кв.м., кухня 2-6 площею 7,5 кв.м., санвузол 2-7 площею 3,8 кв.м., 1/2 прихожої 2-11 площею 3,1 кв.м., з підвалом літ. П/А(П/Ц), загальною площею 57,4 кв.м., до складу якої входять сходова клітина 2-1 площею 9,7 кв.м., підвал площею 47,7 кв.м.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 відхилення від ідеальної частки 39805 (тридцять девять тисяч вісімсот пять) гривень.

Цим же рішенням суду, позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про встановлення факту фактичного припинення шлюбних відносин та визнання права особистої приватної власності задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на меблеву стінку виробництва Білорусії (дубовий шпон) 2001 року виготовлення, прихожу виробництва Білорусії (дубовий шпон) 2001 року виготовлення, сервант виробництва Білорусії (дубовий шпон) 2001 року виготовлення, телевізор марки Panasonic 2001 року виготовлення, відеомагнітофон марки Panasonic 2001 року виготовлення, диван та крісло 2002 року виготовлення, диван 2002 року виготовлення, пральну машину Алтай 1992 року виготовлення, пральну машину Electroluх 2002 року виготовлення, бойлер Elenberg 2002 року виготовлення, меблі для кухні 2002 року виготовлення, газову плиту Електа 2002 року виготовлення, кухонний стіл та 4 стільця 2002 року виготовлення, монітор марки Samsung 2008 року виготовлення, три шкіряні куртки, дві шуби з хутра, дублянку.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 у відшкодування вартості спільно нажитого майна 7852,50 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

В задоволенні позову третьої особи з самостійними вимогами ОСОБА_5 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання права власності відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 21.01.2015р. рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 19.06.2013р. залишено без змін.

Відповідно до статті 319 ЦПК України рішення або ухвала апеляційного суду набирають законної сили з моменту їх проголошення.

Таким чином, рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 19.06.2013р. у справі №206/2882/2012 набуло законної сили 21.01.2015р.

Відповідно до частини 3 статті 154 ЦПК України заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу.

Пленум Верховного суду України у пункті 10 постанови №9 від 22.12.2006р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розяснив судам, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта нерухомого майна від 29.07.2016р., сформованої судом при підготовці справи до розгляду, за ОСОБА_4 на праві приватної спільної часткової власності зареєстровано право власності на ? частки житлового будинку загальною площею 198,9 кв.м.. житловою площею 33,6 кв.м. за адресою: м. Вінниця, вулиця Привокзальна, будинок 24.

Зі вказаної довідки також вбачається, що підставою виникнення права власності у ОСОБА_4 є рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 19.06.2013р. у справі №206/2882/2012. (т. 3, а.с. 165-172)

Отже, рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 19.06.2013р. у справі №206/2882/2012 в частині визнання за ОСОБА_4 права власності на 1/2 частини будинку літ. А(Ц) (перша сторона), розташованого по вул. Привокзальній, 24, в м. Вінниці, загальною площею 46 кв.м., до складу якого входять: кімната 2-8 площею 33,6 кв.м., кладова 2-9 площею 7,7 кв.м., санвузол 2-10 площею 1,6 кв.м., 1/2 прихожої 2-11 площею 3,1 кв.м. з підвалом літ. П/А(П/Ц), а саме: підвал 2-3 площею 43,9 кв.м., виконано, оскільки право власності зареєстровано у встановленому законом порядку за позивачем за первісним позовом.

Що стосується стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 відхилення від ідеальної частки в розмірі 39805 грн. слід зазначити наступне.

Відповідно до частини 3 статті 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року, розяснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З матеріалів справи вбачається, що забезпечення позову у даній справі та накладення арешту на автомобіль та будинок було зумовлено тим, що предметом позовних вимог було визнання вказаного майна спільною сумісною власністю подружжя, а тому невжиття заходів забезпечення могло утруднити чи зробити неможливим виконання можливого рішення суду.

Однак, на даний час змінились обставини, що зумовили застосування заходів забезпечення позову, оскільки позовні вимоги що стосувалися автомобіля залишені без розгляду, а право власності 1/2 частини будинку, розташованого по вул. Привокзальній, 24, в м. Вінниці зареєстровано за ОСОБА_4.

При цьому, заперечуючи щодо скасування заходів забезпечення позову представник позивача зазначає про наявність заборгованості в сумі 39805 грн., тоді як вбачається з висновку №1301 судової будівельно-технічної експертизи, складеної 30 січня 2013 року Подільським центром судових експертиз, ринкова вартість будинку літ. «А(Ц)», з підвалом літ. «П/А (П/Ц)», загальною площею 198,9 кв.м., що знаходиться в м. Вінниця по вул. Привокзальна, № 24 станом на дату оцінки визначена за порівняльним підходом складала 882382 гривні (том 2, а.с. 41-107).

Отже, ? вартості зазначеного будинку становила близько 441191 грн., тобто вартість ? частини будинку, яка відповідно до рішення суду, належить ОСОБА_3 (відповідач за первісним позовом) більш ніж у десять разів перевищує наявну заборгованість в сумі 39805 грн.

З огляду на зазначене, суд вважає, що вартість майна на яке накладено арешт та сума заборгованості не є співмірними, а тому потреба в забезпеченні позову з наведених причин відпала.

При цьому, слід зазначити, що накладення арешту на частину будинку обмежує власника у реалізації ним свого права власності на власний розсуд.

Крім того, як вбачається з витягу з єдиного державного реєстру виконавчих проваджень виконавчий документ у даній справі 28.01.2015р. повернуто стягувачеві та на даний час відсутні будь-які виконавчі провадження з виконання рішення суду у справі №206/2882/2012.

При цьому, відповідно до положень статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ, виданий судом може бути пред'явлено до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Із зазначеного вище витягу з єдиного державного реєстру виконавчих проваджень також вбачається, що виконавчий документ у справі №206/2882/2012 може бути повторно предявлений до виконання в строк до 28.01.2016р., однак як встановлено в судовому засіданні на даний час відсутні будь-які виконавчі провадження з виконання рішення суду у справі №206/2882/2012.

Разом з тим, слід зазначити, що чинним законодавством визначено механізм поновлення строку для предявлення виконавчого документа до виконання, однак в разі предявлення позивачем за первісним позовом виконавчого документа про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 відхилення від ідеальної частки в розмірі 39805 грн. до органів державної виконавчої служби для примусового виконання та відповідно відкриття виконавчого провадження, державний виконавець, в межах виконавчого провадження, не позбавлений можливості здійснення заходів щодо накладення арешту на майно боржника.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Замостянського районного суду м. Вінниці від 14.05.2012р., в частині накладення арешту на будинок, розташований по вул. Привокзальній, 24, в м. Вінниці, також підлягають скасуванню.

На підставі викладеного вище та керуючись ст.ст. 151, 154, 210 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Заяву ОСОБА_3 про скасування заходів забезпечення позову у справі №206/2882/2012 задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Замостянського районного суду м. Вінниці від 14.05.2012р. у справі №206/2882/2012 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ спільної сумісної власності, зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про встановлення факту фактичного припинення шлюбних відносин та визнання права особистої приватної власності, позовом третьої особи з самостійними вимогами ОСОБА_5 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання права власності.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області, шляхом подачі апеляційної скарги, протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали про скасування забезпечення позову або про заміну одного виду забезпечення іншим зупиняє виконання цієї ухвали.

Суддя: