Номер провадження: 22-ц/785/4341/16
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Вадовська Л. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.07.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Вадовської Л.М.,

суддів - Ващенко Л.Г.,

Плавич Н.Д.,

при секретарі - Козак М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності, зустрічним позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про визнання недійсним іпотечного договору, зняття заборони відчуження майна за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 6 квітня 2016 року, -

в с т а н о в и л а :

Позивач ПАТ «Укрсоцбанк», звернувшись 2 червня 2015 року до суду з вищеназваним позовом, вказав, що між АКБ СР «Укрсоцбанк» та ОСОБА_3 укладено договір кредиту №2007/13-2.06/645 від 18 жовтня 2007 року, за яким для фінансування інвестування житла надано кредит в іноземній валюті в сумі 235000,00 доларів США під 11,0% річних з кінцевим терміном погашення 18 липня 2022 року. Для забезпечення виконання умов кредитного договору між АКБ СР «Укрсоцбанк» та ОСОБА_3 укладено іпотечний договір від 18 жовтня 2007 року, за яким передано в іпотеку майнові права на незакінчену будівництвом трикімнатну квартиру будівельний №110 загальною площею 142,98 кв.м по АДРЕСА_1. Посилаючись на порушення умов кредитного договору, кредитну заборгованість станом на 20 травня 2015 року в загальній сумі 177592,14 доларів США, еквівалентних 3774291,25 грн., позивач ПАТ «Укрсоцбанк» просив в рахунок часткового погашення заборгованості звернути стягнення на предмет іпотеки квартиру АДРЕСА_1 шляхом визнання права власності на предмет іпотеки за іпотекодержателем із прийняттям майна на баланс за ціною, не нижчою за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності; стягнути судові витрати (а.с.4-5).

Відповідач ОСОБА_3 позов не визнала, звернулась до суду із зустрічним позовом, в якому після уточнення 2 березня 2016 року вимог просила визнати недійсним укладений між АКБ СР «Укрсоцбанк» та нею ОСОБА_3 іпотечний договір від 18 жовтня 2007 року; зняти заборону відчуження квартири АДРЕСА_1 шляхом внесення запису про припинення заборони та іпотеки на нерухоме майно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; стягнути судові витрати (а.с.60-61, 80-82, 181-183).

Позивач ПАТ «Укрсоцбанк» вимоги зустрічного позову не визнав (а.с.185).

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 6 квітня 2016 року в задоволенні первісного позову відмовлено, зустрічний позов задоволено частково, визнано недійсним іпотечний договір, встановлено порядок виконання рішення шляхом визначення, що рішення є підставою для зняття заборони відчуження квартири, роз'яснено позивачу положення частини 5 статті 1057-1 ЦК України, стягнуто судові витрати (а.с.197-199).

В апеляційній скарзі ПАТ «Укрсоцбанк» просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення первісного позову та про відмову в задоволенні зустрічного позову.

Неправильність рішення суду мотивовано невідповідністю висновків суду обставинам справи, неправильним застосуванням норм матеріального права, порушенням норм процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, заслухавши пояснення, дослідивши докази, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

Встановлено, що між АКБ СР «Укрсоцбанк» та ОСОБА_3 укладено договір кредиту №2007/13-2.06/645 від 18 жовтня 2007 року, за яким на фінансування інвестування житла надано кредит в сумі 235000,00 доларів США під 11,0% річних з кінцевим терміном погашення заборгованості за кредитом до 18 липня 2022 року. Договором про внесення змін №1 від 25 березня 2008 року до договору кредиту №2007/13-2.06/645 від 18 жовтня 2007 року внесено зміни в пункти 1.1, 3.4 договору, зокрема, встановлено відсоткову ставку за користування коштами на рівні 9,9% річних та розмір ануїтетних платежів на рівні 2534,00грн. (а.с.6-11).

Між АКБ СР «Укрсоцбанк» та ОСОБА_3 укладено іпотечний договір від 18 жовтня 2007 року (договір про внесення змін №1 від 25 березня 2008 року), за умовами якого для забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_3 за договором кредиту №2007/13-2.06/645 від 18 жовтня 2007 року передано в іпотеку майнові права на незакінчену будівництвом трикімнатну квартиру будівельний номер 110 загальною площею 142,98 кв.м, що знаходиться на 8-му поверсі та будується за адресою: АДРЕСА_1. В іпотечному договорі зазначено, що предмет іпотеки належить іпотекодавцю на підставі договору №83 від 17 жовтня 2007 року про пайову участь в будівництві житлового будинку по АДРЕСА_1, укладеному між іпотекодавцем ОСОБА_3 та житлово-комунальним товариством «Ясна». Іпотечний договір посвідчено 18 жовтня 2007 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Трофімець В.В., зареєстровано в реєстрі за №2287 (а.с.12-15, 16-18).

Згідно розрахунку за договором кредиту №2007/13-2.06/645 від 18 жовтня 2007 року заборгованість станом на 20 травня 2015 року складала за кредитом 172714,25 доларів США, за процентами 529,82 доларів США, пеня за несвоєчасне повернення кредиту 2162,16 доларів США, пеня за несвоєчасне повернення процентів 2185,92 доларів США, а всього заборгованість в загальній сумі 177592,14 доларів США, еквівалентних 3774291,25 грн. по курсу НБУ станом на 20 травня 2015 року (а.с.19-20).

ПАТ «Укрсоцбанк» пред'явлено вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності.

ОСОБА_3 пред'явлено вимоги про визнання іпотечного договору недійсним, зняття заборони відчуження майна.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції встановив порушення ОСОБА_3 перед банком зобов'язань по виконанню умов договору кредиту, при цьому суд відмовив в задоволенні вимог ПАТ «Укрсоцбанк» з підстав обрання неналежного способу захисту порушеного права та задовольнив зустрічний позов ОСОБА_3 з підстав недійсності в силу невідповідності договору вимогам діючого на час укладення договору законодавства.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують з огляду на наступне.

На підставі договору кредиту №2007/13-2.06/645 від 18 жовтня 2007 року, укладеного між АКБ СР «Укрсоцбанк» (правонаступник ПАТ «Укрсоцбанк») та ОСОБА_3, виникли кредитні зобов'язання, для виконання цих виниклих зобов'язальних відносин підлягав застосуванню такий вид забезпечення виконання зобов'язання як застава (ст.ст.509, 546 ЦК України).

Іпотека - це вид застави, а саме вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном ( ч.1 ст.575 ЦК України, ст.1 Закону України «Про іпотеку).

Іпотека регулюється Законом «Про іпотеку», відповідно до положень статті 12 якого у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

Для забезпечення виконання ОСОБА_3 зобов'язань за договором кредиту №2007/13-2.06/645 від 18 жовтня 2007 року укладено іпотечний договір від 18 жовтня 2007 року, за яким передано в іпотеку майнові права на незавершений будівництвом об'єкт нерухомості.

На час укладення спірного іпотечного договору стаття 5 Закону України «Про іпотеку» не визначала майнові права як предмет іпотеки. Майнові права на об'єкт незавершеного будівництва віднесені до предмета іпотеки Законом України від 25 грудня 2008 року №800-УІ «Про запобігання впливу світової фінансової кризи на розвиток будівельної галузі та житлового будівництва», що набрав чинності з 14 січня 2009 року, яким були внесені зміни до законодавчих актів України, в тому числі й до Закону України «Про іпотеку».

Оскільки законодавство, чинне на час укладення 18 жовтня 2007 року іпотечного договору, не визначало майнові права як предмет іпотеки, то висновок суду першої інстанції в частині визнання недійсним іпотечного договору, яким в іпотеку передано майнові права на незавершену будівництвом квартиру, є правильним. Даний висновок суду відповідає правовим позиціям, викладеним Верховним Судом України в постановах від 17 квітня 2013 року в справі №6-8цс13, від 2 грудня 2015 року в справі №6-150цс15 та інших (а.с.83-100).

Закон України «Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати», що встановлює відносини в системі іпотечного кредитування, а також перетворення платежів за іпотечними активами у виплати за іпотечними сертифікатами із застосуванням механізмів управління майном, до спірних правовідносин не застосовуються.

За змістом статті 190 ЦК України майном як особливим об'єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки. Майнові права на нерухомість не вважаються речовими правами на чуже майно, не вважаються й правом власності. Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього майна наділений певними, але не всіма правами власника майна та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому.

За іпотечним договором, укладеним 18 жовтня 2007 року між АКБ СР «Укрсоцбанк» (правонаступник ПАТ «Укрсоцбанк») та ОСОБА_3, предметом іпотеки є належне ОСОБА_3 на підставі договору №83 від 17 жовтня 2007 року з ЖКТ «Ясна» про пайову участь в будівництві житлового будинку по АДРЕСА_1 майнове право на незакінчену будівництвом квартиру будівельний №110 загальною площею 142,98 кв.м, що будується по АДРЕСА_1.

За змістом статті 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації прав на нерухоме майно після завершення будівництва та прийняття його в експлуатацію.

Відповідно до положень пункту 1.9 іпотечного договору від 18 жовтня 2007 року після завершення будівництва та прийняття в експлуатацію нерухомого майна, зазначеного в пункті 1.1 цього Договору, а також після оформлення та реєстрації в установленому чинним законодавством порядку права власності на нього за іпотекодавцем, збудована нерухомість продовжує бути предметом іпотеки. При цьому нотаріус за повідомленням іпотекодержателя та за рахунок іпотекодавця реєструє обтяження іпотекою вже збудованої нерухомості, а сторони протягом трьох робочих днів укладають договір про внесення змін до цього договору, яким змінюють опис предмета іпотеки: замість майнових прав - відповідне нерухоме майно із зазначенням його реєстраційних даних, оціночної вартості, із посиланням на відповідний правовстановлюючий документ, що підтверджує право власності іпотекодавця на це нерухоме майно. Зазначений договір про внесення змін є підставою для реєстрації заборони відчуження предмета іпотеки, що накладається згідно з пунктом 1.10 цього договору.

Положення пункту 2.1.9 іпотечного договору від 18 жовтня 2007 року визначають обов'язок іпотекодавця протягом трьох робочих днів після оформлення та реєстрації права власності іпотекодавця на нерухоме майно, зазначене в пункті 1.1 цього Договору, укласти з іпотекодержателем договір про внесення змін, що визначений пунктом 1.9 цього договору.

За змістом положень пункту 4.2 іпотечного договору від 18 жовтня 2007 року у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених цим договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

Згідно доводів ПАТ «Укрсоцбанк» фактичне використання ОСОБА_3 предмета іпотеки як ізольованої завершеної будівництвом квартири надає банку право звернути стягнення на предмет іпотеки як на квартиру. Доводи апелянта безпідставні з огляду на наступне.

Свідоцтво про право власності ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_1 компетентним органом не видано, відповідно, державна реєстрація права власності ОСОБА_3 на квартиру як завершений будівництвом об'єкт нерухомості не проведена (а.с.41).

24 листопада 2015 року ТОВ «Нове БТІ» виготовлено на замовлення ОСОБА_3 технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_1; між ЖКС «Французський бульвар - білдінг» як управителем та ОСОБА_3 як власником укладено договір №110 «Я» від 1 листопада 2014 року відносин власника (наймача) жилого (нежилого) приміщення і управителя; ОСОБА_3 сплачує комунальні послуги (а.с.62-75).

Дані обставини мають місце, однак не підміняють правовстановлюючий документ, що посвідчує право власності ОСОБА_3 на квартиру, та державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 на квартиру як завершений будівництвом об'єкт нерухомості.

Порушення ОСОБА_3 обов'язків іпотекодавця щодо оформлення та реєстрації права власності на нерухоме майно після завершення будівництва житлового будинку та здачі в експлуатацію у сенсі положень пункту 4.2 іпотечного договору є підставою вимоги для дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернення стягнення на предмет іпотеки. Оскільки предметом іпотеки згідно пункту 1.1 іпотечного договору від 18 жовтня 2007 року є майнові права на незакінчену будівництвом квартиру будівельний №110 по АДРЕСА_1, договір про внесення змін в пункт 1.1 не укладено та, відповідно, реєстрація заборони відчуження предмета іпотеки як квартири завершеної будівництвом нотаріусом не здійснена, то вимога ПАТ «Укрсоцбанк» про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання за банком права власності на предмет іпотеки як завершений будівництвом об'єкт нерухомості квартиру АДРЕСА_1 у будь-якому разі безпідставні, так як у сенсі положень статті 331 ЦПК України у іпотекодавця майнових прав на незавершений будівництвом об'єкт нерухомості ОСОБА_3 право власності на квартиру АДРЕСА_1 як новостворене нерухоме майно не виникло в силу не оформлення права власності та не проведення державної реєстрації прав на нерухоме майно після завершення будівництва та прийняття його в експлуатацію.

Крім того, як зазначалося вище, іпотечний договір є недійсним, оскільки чинне на час укладення 18 жовтня 2007 року іпотечного договору законодавство не визначало майнові права як предмет іпотеки, недійсність іпотечного договору виключає звернення стягнення на предмет іпотеки майнові права у разі невиконання основного зобов'язання.

Суд першої інстанції встанови обставини, що мають значення для справи, визначився зі спірними правовідносинами та нормами матеріального права, що такі регулюють, рішення ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права, ухвалено з дотриманням норм процесуального права.

Правові підстави для скасування рішення суду відсутні.

Керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст.307, ст.ст.308, 313, п.1 ч.1 ст.314, ст.ст.315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» відхилити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 6 квітня 2016 року в справі за позовом публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності, зустрічним позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про визнання недійсним іпотечного договору, зняття заборони відчуження майна - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді Л.Г.Ващенко

Н.Д.Плавич