Справа № 445/952/14 Головуючий у 1 інстанції: Бакаїм М.В.
Провадження № 22-ц/783/1281/16 Доповідач в 2-й інстанції: Мельничук О. Я.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого - судді Мельничук О.Я.,

суддів Бойко С.М. і Крайник Н.П.

при секретарі Куцик І.Б.

з участю представника ОСОБА_3-ОСОБА_4, представника позивача ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_6, представника ОСОБА_3 на рішення Золочівського районного суду Львівської області від 12 січня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_8, ОСОБА_3, ОСОБА_9, ОСОБА_10, в інтересах якої діє ОСОБА_8, треті особи: Відділ державної виконавчої служби Золочівського районного управління юстиції Львівської області, орган Опіки та піклування Золочівської районної адміністрації Львівської області про усунення перешкод у користуванні власністю та зняття з реєстрації, виселення, за позовом ОСОБА_8 до Відділу державної виконавчої служби Золочівського районого управління юстиції, ОСОБА_7 про визнання прилюдних торгів недійсними,-

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Золочівського районного суду Львівської області від 12 січня 2015 року позов ОСОБА_7 до ОСОБА_8, ОСОБА_3, ОСОБА_9, ОСОБА_10, в інтересах якої діє ОСОБА_8, треті особи: Відділ державної виконавчої служби Золочівського районного управління юстиції Львівської області, Орган опіки та піклування Золочівської районної адміністрації Львівської області про усунення перешкод у користуванні власністю та зняття з реєстрації, виселення задоволено;

ОСОБА_8, ОСОБА_3, ОСОБА_9, ОСОБА_10 виселено та знято їх з реєстрації з будинку АДРЕСА_1

у позові ОСОБА_8 до Відділу державної виконавчої служби Золочівського районного управління юстиції, ОСОБА_7 про визнання прилюдних торгів недійсними відмовлено за недоведеністю позовних вимог.

Вищезгадане рішення в апеляційному порядку через свого представника ОСОБА_6 оскаржила ОСОБА_3. Вважає рішення суду незаконним, необгрунтованим та таким, що ухвалене із порушенням норм матеріального та процесуального права. Стверджує, що прилюдні торги по реалізації майна боржника були проведені з порушенням порядку, встановленим законодавства.Звертає увагу суду на те, що з торгів було реалізовано будинок, як предмет іпотеки, в межах виконавчого провадження по рішенню суду про стягнення коштів за кредитним договором. Проте, рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки не було, а тому підстав для реалізації будинку як предмету іпотеки у державного виконавця не було. В апеляційній скарзі просить рішення Золочівського районного суду Львівської області від 12 січня 2015 року скасувати в частині задоволення позову ОСОБА_7 про виселення та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_7 відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_6, представника ОСОБА_3 до задоволення не підлягає із наступних підстав.

У відповідності до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов"язна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України. За змістом ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, що обрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до вимог ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з"ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції таким вимогам відповідає.

Судом встановлено, що на виконанні Відділу державної виконавчої служби Золочівського районного управління юстиції перебувало виконавче провадження при виконанні виконавчого листа №2-454 від 19.11.2010 року, що видав Золочівський районний суд Львівської області про стягнення з ОСОБА_8 на користь ПАТ "Дельта Банк" 491772,15 грн. боргу, з метою виконання рішення суду описано та арештовано нерухоме майно боржника, предмет Іпотеки: житло й будинок, який належить на праві приватної власності ОСОБА_8 та знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, загальною площею 177,5 кв.м. та дворові споруди.

26.06.2013 року суб"єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_11, якого було призначено відповідною постановою державного виконавця, надано висновок про вартість описаного майна, предмет іпотеки: житловий будинок, який належав на праві приватної власності ОСОБА_8 та знаходиться за адресою: АДРЕСА_2. Оскільки, протягом 10-ти днів з моменту ознайомлення сторін з висновком оцінювача про вартість арештованого майна боржника ОСОБА_8, будь-яких заперечень щодо визначеної вартості вищезгаданого майна на адресу відділу від сторін виконавчого провадження не надходили, відповідно 11.07.2013 року державним виконавцем скеровано заявку на проведення торгів з реалізації арештованого майна боржника в Головне управління юстиції у Львівській області.

18.07.2013 року у Відділ державної виконавчої служби Золочівського районного управління юстиції Львівської області надійшов витяг з протоколу №23 засідання конкурсної комісії управління ДВС ГУЮ у Львівській області, згідно якого визначено торгівельну організацію ПП "СП "Юстиція", як така, що буде проводити торги з реалізації вищезгаданого арештованого майна боржника.

Згідно листа за вих. №276 від 08.08.2013 року торгівельної організації ПП "СП "Юстиція" призначені торги з реалізації арештованого майна на 08.08.2013 року не відбулися у зв"язку із відсутністю зареєстрованих покупців.

16.08.2013 року державним виконавцем керуючись ч.5 ст. 62 Закону України "Про виконавче провадження", ст.49 Закону України "Про іпотеку", п.4.5.10 Інструкції з організації примусового виконання рішень, проведено уцінку нерухомого майна, що реалізовується, та зменшено його вартість на 25%, відповідний акт державного виконавця скерований торговельній організації для виконання.

Згідно листа за вих. №276Б2 від 16.09.2013 року торговельної організації ПП "СП "Юстиція" торги з реалізації арештованого нерухомого майна, предмет іпотеки, призначені на 02.10.2013 року.

Також, торгівельною організацією ПП "СП "Юстиція" згадані листи скеровувалися сторонам виконавчого провадження для відома.

02 жовтня 2013 року на підставі договору №03/276/13/і-4 від 22.07.2013 про надання послуг по організації і проведенню прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна торговельною організацією ПП "СП "Юстиція", а саме: житловий будинок загальною площею 177,5 кв.м., із дворовими спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, реєстраційний номер об"єкта нерухомого майна №4020841, за участю ліцитатора - ОСОБА_12 та учасників: ОСОБА_13, с. Струтин, Золочівського району Львівської області та ОСОБА_7, адреса: АДРЕСА_3

Згідно договору іпотеки зареєстрованим в реєстрі за №5728 від 20.08.2007 року іпотекодержателем вищевказаного нерухомого майна являється ПАТ "Дельта Банк", м. Львів, вул. Чернівецька, 9. Згідно договору купівлі-продажу прав вимог між ПАТ "Укрсиббанк" та ПАТ "Дельта Банк" від 08.12.2011 року та іпотекодавець (боржник) - ОСОБА_8, АДРЕСА_4 Львівської області. Арештоване майно: житловий будинок із господарськими будівлями та дворовими спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_5. Початкова вартість вищезгаданого нерухомого майна боржника, яке продавалося на прилюдні торги становила 205889,25 грн., вартість за якою продано дане майно становить 207010 грн.

Переможцем прилюдних торгів ОСОБА_7 здійснено розрахунок за придбане на прилюдних торгах вищевказане майно відповідно до п.5.1 Тимчасового положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна.

З наявних в матеріалах справи повідомленнями від 23.07.2013 року №276Б, від 16.09.2013 року №276Б2 про призначення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, а саме: Лот №2 житловий будинок загальною площею 177,5 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 із зазначенням початкової (стартової) ціни лоту, вбачається, що ОСОБА_8 повідомлялася про проведення прилюдних торгів. Також, дані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи списками рекомендованих листів відправлених Львівською філією ПП "СП "Юстиція".

Прилюдні торги відбулися 02.10.2013 року, про що свідчить протокол проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна (предмету іпотеки) №03/276/ІЗ/і-4 від 02.10.2013 року. Згідно протоколу, участь у прилюдних торгах приймало два учасника - ОСОБА_13 та ОСОБА_7.

Житловий будинок АДРЕСА_6 придбав ОСОБА_7 за ціною 207010 грн., яка є продажною. Покупцем вказана сума коштів оплачена. Під час прилюдних торгів ведеться протокол, копія якого була видана переможцю прилюдних торгів ОСОБА_7 За таких обставин, ОСОБА_7 на підставі вказаного протоколу було отримано. Акт державного виконавця про проведені прилюдні публічні торги щодо реалізації арештованого нерухомого майна предмету іпотеки, з якого вбачається, що він придбав житловий будинок загальною площею 177,5 кв.м., із господарськими будівлями та дворовими спорудами за адресою: Львівська область, АДРЕСА_2, вартість за який ним сплачено.

Також, як вбачається з копії будинкової книги для прописки громадян, що проживають АДРЕСА_7 що в згаданому будинку зареєстровані особи з наступної дати: ОСОБА_8 з 17.08.2007 року, ОСОБА_3 з 25.03.1994 року, ОСОБА_9 з 20.02.1984 року, ОСОБА_10 з 25.12.2009 року.

Постановляючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_8 та про задоволення позовних вимог ОСОБА_7 суд виходив з тих підстав, що наведені ОСОБА_8 порушення процедури підготовки та проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна не є тими обставинами, які можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними, а недоліки в організації проведення прилюдних торгів не вплинули на результати торгів, в той час як ОСОБА_8, ОСОБА_3, ОСОБА_9, ОСОБА_10 порушено право ОСОБА_7, як нового власника будинку, в якому останні є зареєстрованими та продовжують там проживати.

З такими висновками колегія суддів повністю погоджується з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.317 та ч.1 ст. 319 ЦК України власнику належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном і він реалізує їх на власний розсуд. Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своє волею, незалежно від волі інших осіб -ч. 1 ст. 316 ЦК України.

Частиною 1 ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону №475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Як зазначено у статті 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Відповідно до ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України власник житлового будинку має право користуватися помешканням для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб.

ОСОБА_7 як переможець на прилюдних торгах, який придбав спірний будинок наділений правом володіти, користуватися та розпоряджатися своїм новим майном, житловим будинок із господарськими будівлями та дворовими спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_5, поскільки відповідачі за первісним позовом зареєстровані та проживають в спірному будинку, ОСОБА_7 підставно звернувся до суду з позовом про усунення перешкод у користуванні власністю та зняття з реєстрації і виселення.

З наявних в матеріалах справи документів та пояснень вбачається, що прилюдні торги проведені у чіткій відповідності до Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом МЮУ від 27.10.1999 року №68/5, Закону України "Про виконавче провадження" та Закону України "Про іпотеку". Тому доводи апеляційних скарг щодо порушення норм процесуального та матеріального права при ухваленні рішення про відмову у зустрічному позові про визнання торгів недійсними не ґрунтуються на законі та дійсних обставинах справи.

Власником спірного будинку з господарськими спорудами була ОСОБА_8 і жодна інша особа не була і не являється співвласником або власником згаданого майна. Більше того, слід звернути увагу, що неповнолітня ОСОБА_10 не являлася власником чи співвласником спірного будинку і була зареєстрована в ньому після передачі його в іпотеку, в зв"язку з чим в отриманні дозволу органу опіки та піклування для вчинення правочинів стосовно нерухомого майна не було необхідності.

Також слід зазначити, що виселення відповідачів та зняття їх з реєстрації відбулося не у зв"язку з рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки, а у зв"язку з з порушенням ними прав власника спірного будинку - ОСОБА_7

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає, що розглядаючи спір районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_6, представника ОСОБА_3 жодним чином висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому у задоволенні апеляційної скарги апелянту слід відмовити, а рішення Золочівського районного суду Львівської області від 12 січня 2015 року залишити без змін.

Більше того, слід зазначити, що законність оскаржуваного рішення вже перевірялося Апеляційним судом Львівської області, за результатами розгляду якого апеляційні скарги ОСОБА_8 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_10 та ОСОБА_9 відхилені, а рішення суду залишене без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст.307, ч.1 ст.308, ст.313, п.1 ч.1 ст.314, ст. ст. 315, 317, 319, 325 ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6, представника ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Золочівського районного суду Львівської області від 12 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий: О.Я. Мельничук

Судді: С.М. Бойко

Н.П. Крайник