Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 331/8613/15 головуючий у 1 інстанції Світлицька В.М.
провадження № 22-ц /778/938/16 суддя-доповідач ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Осоцького І.І.,

суддів: Кухаря С.В.,

ОСОБА_2,

при секретарі: Бурима В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3, яка діє в інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_4 на рішення Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 18.12.2015 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3, яка діє в інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_4, треті особи: Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Жовтневому району, Жовтневий районний відділ в м.Запоріжжя Управління державної міграційної служби України в Запорізькій області, про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом зняття з реєстрації, -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2015 року ОСОБА_5 звернувся до суду з вищевказаним позовом до ОСОБА_3, яка діє в інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_4, зазначивши, що йому на праві власності за нотаріально посвідченим договором дарування, належить квартира АДРЕСА_1. Але, незважаючи на це, на житловій площі зареєстрована ОСОБА_4, яка проживає з матір'ю -відповідачем ОСОБА_3. Реєстрація ОСОБА_4 за цією адресою перешкоджає як власнику користуватися та розпоряджатися належним йому майном, тому що він вимушений оплачувати комунальні послуги за відповідача, який не користується ними та не мешкає у зазначеному будинку.

Позивач просив суд усунути перешкоди в користуванні належної йому на праві власності квартири АДРЕСА_1 шляхом зняття з реєстраційного обліку ОСОБА_4 за вказаною адресою.

Рішенням Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 18.12.2015 року позов задоволено.

ОСОБА_3, яка діє в інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позову відмовити.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстнації і ухвалення нового рішення є неправильне застосування норм матеріального права, якщо не застосовано закон, який підлягав застосуванню.

Задовольняючи позов, суд, посилаючись на відповідні норми цивільного законодавства, неправильно їх застосував. Тому неможливо погодиться з наявністю підстав для задоволення позову про усунення перешкоди в здійсненні права власності позивачу шляхом зняття з реєстрації за її адресою неповнолітньої доньки сторін.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_3 з 22.09.2001 року по 10.02.2014 року перебували у шлюбі, від якого мають неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

ОСОБА_5 на праві власності за нотаріально посвідченим договором дарування від 24.03.2001 року, належить квартира АДРЕСА_1, за адресою якої за погодженням батьків зареєстровано їх неповнолітню доньку, ОСОБА_4.

Відповідно до вимог норм ст., ст. 401-403, 406 ЦК України право користування чужим майном (сервітуту) може бути встановлене решенням суду щодо нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом.

Сервітут не позбаляє власника майна, щодо якого він встановлений, права володяння, користування та розпорядження цим майном.

Сервітут може бути припинений, зокрема: за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 24.02.2015 року при розгляді справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про встановлення сервітуту було встановлено сервітут щодо вищевказаної квартири, надавши неповнолітній ОСОБА_4 право безоплатного та безстрокового користування квартирою № 193 в будинку № 1 по вул. Грязнова в м.Запоріжжя.

Висновок суду про те, що встановленим цим судовим рішенням сервітутом не встановлено обсяг прав щодо користування неповнолітньою ОСОБА_4 вказаною квартирою, зокрема щодо права реєстрації останньої за її адресою і що це є підставою для власника квартири вимагати зняття неповнолітньої доньки з реєстрації суперечить вимогам нормам діючого цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст., ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

Водночас згідно до ст. 7 Закону України від 11.12.2003 року "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі заяви особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права користування житловим приміщенням).

Закон України від 11 грудня 2003 року "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, повязані із зняттям з реєстрації місця проживання, тому положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких повязані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.

Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, предявивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.

Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст. ст. 71, 72, 116, 156 ЖК України; ст. 405 ЦК України). Вказаний висновок зазначено у правовій позиції Верховоного Суду України при розгляді справи про усунення перешкод у користуванні власністю N 6-57цс11, 16.01.2012 року, який є згідно вимог норм ст.360-7 ЦПК України обовязковим для всіх судів України.

При цьому рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 09.11.2015 року про відмову у задоволенні позову ОСОБА_5 про визначення місця проживання неповнолітньої доньки, ОСОБА_4, з ним за адресою квартири АДРЕСА_1 не припиняє та не позбавляє права останньої безоплатного та безстрокового користування цією квартирою за сервітутом, встановленим рішенням суду від 24.02.2015 року.

Обставин, які б мали істотне значення для припинення сервітуту як і позовних вимог про припинення встановленого за рішенням суду сервітуту позивачем у справі заявлено не було.

Виходячи з наведеного, оскаржене рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні заявленого у цій справі позову.

Керуючись ст., ст. 307, 309, 313, 317 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, яка діє в інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 18.12.2015 рокуу цій справі скасувати і ухвалити нове про відмову у задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_3, яка діє в інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_4, про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом зняття з реєстрації.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 витрати судового збору у розмірі - 535,92 грн..

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: