Справа № 519/459/16-ц
У Х В А Л А

25.07.16 року м.Южне

Южний міський суд Одеської області у складі:

головуючого судді Барановської З.І., секретаря Гнатюк Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника Ostchem Holding Limited (Остхем Холдинг Лімітед) про визнання та надання дозволу на примусове виконання Надзвичайного рішення Арбітражного інституту Стокгольмської торгової палати від 31.03.2016 року по справі №ЕА 2016/046,

В С Т А Н О В И В:

Представник заявника звернувся до суду з клопотанням про визнання та надання дозволу на примусове виконання Надзвичайного рішення Арбітражного інституту Стокгольмської торгової палати від 31.03.2016 року по справі №ЕА 2016/046, мотивуючи свої вимоги тим, що 25 січня 2013 року між Заявником та Відповідачем було укладено Договір на продаж природного газу №К20/СН-36-1, за яким (з врахуванням Додаткової угоди №1 від 24 травня 2013 р.) заявник зобов'язався поставити відповідачу природний газ починаючи з 1 лютого 2013 року по 31 грудня 2013 року, а відповідач сплатити вартість поставленого природного газу.

У період з лютого по грудень 2013 року заявник поставив відповідачу 1,183,156,889 м3 природного газу на загальну суму 508,757,462.27 доларів США. Однак, оплата зазначеного газу була здійснена Відповідачем лише частково, внаслідок чого утворився борг Відповідача перед Заявником на суму 193,257,811.23 доларів США. Зазначений борг неодноразово підтверджувався у листуванні сторін. У пп. 9.1 та 9.2 Договору міститься арбітражне застереження:

«9.1. Всі спори та розбіжності, що можуть виникати стосовно тлумачення чи застосування цього Договору або у зв'язку з ним, будуть вирішуватися шляхом переговорів та консультацій.

9.2. У випадку неможливості досягнення згоди в процесі переговорів та консультацій протягом 30 (тридцяти) днів з моменту виникнення будь-якого спору чи розбіжності, спори передаються на розгляд в Арбітражний інститут Торгової палати м. Стокгольма».

На підставі зазначеного застереження, 23 березня 2016 р. заявник звернувся до Арбітражного інституту Торгової палати м. Стокгольма з клопотанням про призначення Надзвичайного арбітра, та вимогою про забезпечення майбутнього арбітражного позову на суму більше 246 млн. доларів США (з врахуванням пені). 24 березня 2016 року Правління Арбітражного інституту призначило Надзвичайним арбітром пана ОСОБА_1 (Noah Rubins). В рамках процесу Надзвичайний арбітр надав обом сторонам можливість викласти свою позицію. Обидві сторони брали участь у процесі та надали свої коментарі по суті справи. 31 березня 2016 року Надзвичайний арбітр виніс Рішення, яким наказав Відповідачеві, ПАТ «Одеський припортовий завод», «протягом строку до 31 серпня 2016 року утримуватися від відчуження чи обтяження (заставою, забезпеченням, правом притриманий чи будь-яким іншим способом) будь-якого належного йому нерухомого майна». Заявник просить визнати та надати дозвіл на примусове виконання в Україні рішення.

У відповідності до ч.1 ст.395 ЦПК України відповідачу ПАТ «Одеський припортовий завод» було надано строк один місяць з дня отримання клопотання для подання можливих заперечень проти цього клопотання та ухвалою Южного міського суду Одеської області від 08.07.2016 року призначений судовий розгляд даного клопотання на 25.07.2016 року.

В судовому засіданні представник відповідача заявив клопотання про залишення вищевказаного клопотання без розгляду з підстав, що заявником не надана до суду належним чином завірена копія арбітражної угоди та переклад даної угоди на державну мову, який належним чином засвідчений.

В судовому засіданні представник заявника заперечував проти задоволення клопотання, так як згідно п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 24.12.1999 року «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України» можливо подати документ на російській мові та він завірив всі документи подані до клопотання прошивши їх разом своїм підписом.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання представника заявника необхідно залишити без розгляду з наступних підстав.

Судом встановлено, що представником Ostchem Holding Limited (Остхем Холдинг Лімітед) подано клопотання про визнання та надання дозволу на примусове виконання Надзвичайного рішення Арбітражного інституту Стокгольмської торгової палати від 31.03.2016 року по справі №ЕА 2016/046.

Одним з додатків є арбітражна угода, тобто фотокопії контракту №20/СН-36-1 купівлі-продажу природного газу від 25.01.2013 року та додаткової угоди №1 до даного контракту від 24.05.2013 року, які надані на російській мові.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 ЦПК України, до клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду додаються документи, передбачені міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Якщо міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, не визначено перелік документів, що мають додаватися до клопотання, або за відсутності такого договору, до клопотання додаються документи, визначені частиною 3 вказаної статті цього Кодексу, пункт 6 якої передбачає подання до клопотання, засвідчений відповідно до законодавства переклад перелічених документів українською мовою або мовою, передбаченою міжнародними договорами України.

Згідно з ч.1 ст. IV Нью-Йоркської Конвенції про визнання та виконання іноземних арбітражних рішень 1958 року, учасницею якої є Україна, для отримання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, зацікавлена сторона до свого клопотання зобовязана надати належно засвідчені оригінал арбітражного рішення або його копію; належно засвідчені оригінал чи копію письмової угоди, за якою сторони зобовязались передавати в арбітраж усі або які-небудь спори.

Частиною 2 статті зазначеної Конвенції, передбачено що, якщо арбітражне рішення або зазначена угода викладені не офіційною мовою тієї держави, в якій запитуються визнання й виконання цього рішення, подається також переклад названих документів мовою даної держави.

Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 24.12.1999 року «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України» - згідно з нью-йоркською Конвенцією до клопотання про визнання й виконання іноземних арбітражних рішень повинні бути додані належно засвідчені оригінал чи копія письмової угоди, за якою сторони зобов'язались передавати в арбітраж усі або які-небудь спори, що виникали чи можуть виникнути між ними у зв'язку з певним договором або іншими правовідносинами, об'єкт яких може бути предметом арбітражного розгляду (термін "письмова угода" включає арбітражне застереження в договорі чи арбітражну угоду, що підписана сторонами або міститься в листах чи телеграмах, якими вони обмінялися). Якщо арбітражне рішення або зазначена угода викладені не офіційною мовою тієї держави, в якій запитуються визнання й виконання цього рішення, подається також переклад названих документів мовою даної держави. Переклад засвідчується офіційним чи присяжним перекладачем або дипломатичною чи консульською установою.

Клопотання про визнання та надання дозволу на примусове виконання Надзвичайного рішення Арбітражного інституту Стокгольмської торгової палати від 31.03.2016 року по справі №ЕА 2016/046 подано з порушенням вищевказаних норм Закону та міжнародного договору, оскільки заявником не додано засвідчений відповідно до законодавства переклад арбітражної угоди українською мовою, наявність якого є обовязковою, а також відсутня належним чином засвідена копія письмової арбітражної угоди, за якою сторони зобовязуються передавати до арбітражу спори, що виникають між ними у звязку з конкретним договірним правовідношенням.

Таким чином, посилання заявника як на законність подання арбітражної угоди в перекладі на російську мову на п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 24.12.1999 року «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України», на увагу не заслуговує.

Згідно ч. 4 ст.394 ЦПК України суд, встановивши, що клопотання і документи, які додаються до нього, не оформлені згідно з вимогами, передбаченим цим Кодексом, або до клопотання не додані усі перелічені вище документи, залишає його без розгляду і повертає клопотання разом із долученими до нього документами особі, що подала його.

За таких обставин суд вважає, що клопотання представника Ostchem Holding Limited (Остхем Холдинг Лімітед) про визнання та надання дозволу на примусове виконання Надзвичайного рішення Арбітражного інституту Стокгольмської торгової палати від 31.03.2016 року по справі №ЕА 2016/046, необхідно залишити без розгляду.

Разом з тим, заявник не позбавлений можливості повторного звернення до суду з аналогічним клопотанням у разі усунення ним вищевказаних недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.394 ЦПК України, ст. IV Конвенції про визнання та надання дозволу на примусове виконання іноземних арбітражних рішень, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання представника Ostchem Holding Limited (Остхем Холдинг Лімітед) про визнання та надання дозволу на примусове виконання Надзвичайного рішення Арбітражного інституту Стокгольмської торгової палати від 31.03.2016 року по справі №ЕА 2016/046 залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Южного міського суду Одеської області апеляційної скарги протягом пяти днів з дня проголошення ухвали, у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя Южного міського суду

Одеської області ОСОБА_2