АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/3537/16 Головуючий 1 інстанції -
Категорія: житлові Доповідач - Міненкова Н.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2016 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого : Міненкової Н.О.

суддів : Зазулинської Т.П.

Кругової С.С.

за участю секретарів : Прологаєвої А.Д., Михайлюка А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 06 квітня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 та ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні майном шляхом виселення,-

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2015 року ОСОБА_5 звернувся з позовом до ОСОБА_6 та ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні майном шляхом виселення з квартири АДРЕСА_1, посилаючись на те, що відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 07.07.2015 року та нотаріально посвідченої заяви від 22.10.2015 року, позивачу належить квартира АДРЕСА_1. Колишній власник квартири ОСОБА_6 та член її родини ОСОБА_3 на виконання договору купівлі-продажу знялися з реєстрації місця проживання та зобов'язалися звільнити квартиру, але не виїхали з квартири, не звільнили житлове приміщення від особистих речей, чим чинять перешкоди у користуванні квартирою позивачеві.

Представники позивача підтримали вимоги, додатково пояснили, на якій підставі ОСОБА_5 набув право власності на спірну квартиру, що звертаючись з позовом до суду позивач захищає свої права як власника житлового приміщення.

Відповідач ОСОБА_3 позов не визнав, пояснив що не вважає, що позивач набув право власності на спірну квартиру за дійсним договором.

Відповідач ОСОБА_6 в судове засідання не з'явилась, її представник в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог.

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 06 квітня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_5 - задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 06 квітня 2016 скасувати, провести почеркознавчу експертизу документів, які є доказами по справі. Призначити додаткове медичне обстеження з наступним проведенням судово-медичної експертизи ОСОБА_6 з обов'язковим витребуванням її медичних документів з медичних закладів.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом порушено норми процесуального та матеріального права, неповно з'ясовані обставини справи, судом дана неправильна оцінка доказів, що призвело до невідповідності висновків суду обставинам справи.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Вислухавши доповідь судді - доповідача, пояснення сторін по справі, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що позивач є власником спірної квартири і має право володіти, користуватися і розпоряджатися цією квартирою. Відповідачами не оскаржені ні договір купівлі продажу ні інші документи, які укладалися нотаріально та які надали йому право зареєструвати своє право власні і набути усіх прав власності на спірне майно.

З матеріалів справи вбачається, що 17 вересня 2014 року між ОСОБА_7, ОСОБА_3 і ОСОБА_6 було укладено договір позики, згідно з яким позичальники отримали у борг 33000,00 грн.

17 вересня 2014 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_9 укладено договір управління майном. За цим договором засвідчено право довірчої власності на отримане в управління майно згідно ч.2 ст. 316, ч.2 ст. 1029 ЦК України.

Згідно з п.3.7 Договору управління, якщо забезпечувальне зобов'язання не виконується належним чином або у разі загрози його невиконання, Управитель має право звернути стягнення на майно шляхом його відчуження на умовах відомих Управителеві та на його власний розсуд третім особам і задоволення забезпечених вимог в повному обсязі в рахунок або за рахунок майна (за рахунок коштів, отриманих від реалізації майна).

17 грудня 2014 року між ОСОБА_9 та ОСОБА_3, ОСОБА_6 укладено додатковий письмовий договір №-1 до договору позики про збільшення суми позики до 300 000,00 грн.

Відповідно до нотаріально посвідченої заяви, реєстровий №-1697 від 17 вересня 2014 року ОСОБА_6 дала згоду ОСОБА_8 на відчуження належної їй на праві власності квартири АДРЕСА_1, згідно з договором управління майном від 17.09.2014 року.

В нотаріально посвідченій заяві від 21 жовтня 2015 року ОСОБА_3 і ОСОБА_6 зазначили, що вони не мають будь - яких претензій до ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .( а.с.49,50).

07 липня 2015 року між ОСОБА_8, який є управителем за договором управління майном та установником управління за договором ОСОБА_6, покупцем ОСОБА_10 укладено договір купівлі - продажу, який зареєстрований за реєстровим номером 923 ( а.с.4).

Згідно з п.2.1 договору продаж вчинено за 200 422,00 грн.

10.07.2015 року на адресу відповідачів ОСОБА_9 було направлено лист повідомлення, який було отримано ОСОБА_11 14.07.2015 року про сплату в тридцяти денний строк суми позики в розмірі 126 938,00 грн.( а.с.43).

На підставі п.1.8. договору купівлі - продажу, третя особа може бути визначена ОСОБА_10 шляхом надання нотаріусу, який посвідчив договір купівлі - продажу відповідної заяви.

11.09.2015 року ОСОБА_3 і ОСОБА_6 виписалися зі спірної квартири (а.с.32) і в квартирі був зареєстрований ОСОБА_12

22.10.2016 року ОСОБА_10 звернувся з відповідною заявою до приватного нотаріуса Вахрушево їО.О. в якій відповідно до п.178 договору купівлі - продажу визначив третю особу на користь якої був укладений договір купівлі - продажу квартири - ОСОБА_5 (а.с.5).

В нотаріально посвідченій заяві від 22.10.2015 року, ОСОБА_10 підтвердив, що ним за договором купівлі-продажу квартири від 07.07.2015 року визначено третю особу на користь якої був укладений договір купівлі-продажу квартири і цією особою є ОСОБА_5, який з 22 жовтня 2015 року є власником квартири АДРЕСА_1.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, за ОСОБА_5 зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_1 і з 22 жовтня 2015 року власником зазначеної квартири є позивач.

В суді апеляційної інстанції представник апелянтів посилався на те, що ОСОБА_6 є хворою людиною 1937 року народження, під час підписання документів знаходилась під впливом ліків, у зв'язку з чим вона потребує медичного обстеження. Між тим, суду не було надано докази на підтвердження того, що відповідачами оспорюються укладені правочини. На час розгляду справи в суді першої інстанції спірна квартира належала позивачу, його право на квартиру ніким не оспорювалось. Суд розглянув справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, які були надані сторонами.

Згідно з частиною першою ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 заявив вимоги до відповідачів пов'язаних з порушенням його прав власності та просив усунути перешкоди у користуванні спірною квартирою. На час звернення у суд квартира була зареєстрована на підставі договору купівлі - продажу та нотаріально посвідченої заяви ОСОБА_10 від 22 жовтня 2015 року за ОСОБА_5 (а.с.6). Відповідачі виписалися з квартири 11 вересня 2015 року.

Відповідно до ст.. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право та інше (ч.2 п.1-10 ст.16 ЦК).

За нормами статей 10 та 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів , їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинні довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд розглянув справу в межах заявлених вимог. З зустрічними вимогами відповідачі в суд в межах розгляду даної справи не звертались і своє право на захист свого немайнового або майнового інтересу на час розгляду апеляційним судом апеляційної скарги не використали, а тому судова колегія відмовила у задоволенні клопотання представника відповідачів зазначеного в апеляційній скарзі щодо призначення додаткового медичного обстеження ОСОБА_11, з витребуванням її медичних документів. Відмовлено також у клопотанні про призначення по справі судової почеркознавчої експертизи, з метою дослідження належності підписів ОСОБА_11 та ОСОБА_3 у додатковому договорі до договору позики від 17.09.2014 року так як клопотання стосувались правовідносин, які не були предметом апеляційного розгляду справи.

Враховуючи викладене, судова колегія вважає, що відсутні підстави для скасування рішення суду першої інстанції, який розглянув справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Керуючись ст. ст. 303,304,307,308,313.317,319 ЦПК України, судова колегія,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 06 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та можу бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий - Н.О. Міненкова

Судді - Т.П. Зазулинська

- С.С. Кругова