Справа № 344/1770/14-ц
Провадження № 2/344/777/16
У Х В А Л А

28 липня 2016 р. м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Бородовського С.О.

за участі секретаря Прокопів С.Р.

позивачки ОСОБА_1, її представника ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3, його представника ОСОБА_4

розглянувши повторне клопотання позивачки про відвід головуючого в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

в заяві позивачки вказано, що судом відмовлено в задоволенні клопотання про призначення повторної та додаткової експертиз, що на думку позивача унеможливлює задоволення її позову. Іншою підставою позову зазначено сумнів позивача та його представника в добросовісності працівників апарату суду при розподілі даної справи та подання скарг на суддю до дисциплінарних органів, органу самоврядування та можливість подання скарг до правоохоронних органів. Тому в судовому засіданні, на стадії судових дебатів, представник позивача оголосив текст заяви про відвід головуючого, але просив її не розглядати до часу розгляду скарг дисциплінарними органами.

В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали заяву про відвід.

В судовому засіданні представник відповідача заперечив заяву про відвід з тих підстав, що вона є повторною заявою і позивач вже мав можливість висловити усі свої сумніви щодо головуючого, задоволення чи не задоволення клопотань не визначено законом в якості підстави для відводу, оскільки законом встановлено однозначний порядок оскарження такого виду ухвал, заява про повторну і додаткову експертизу не обґрунтовані.

Судом встановлено наступні обставини.

Позивачка звернулась до суду із позовом 05/02/2014 р.

Раніше неодноразово просила суд про відкладення судових засідань.

Позивачка подала попередню заяву про відвід головуючого, в якій підставою зазначила те, що судом відкладено судове засідання з підстав не явки в нього сторін, однак позивачка подала заяву про розгляд справи без її участі.

В даній заяві про відвід позивачка вказує, що підставою для відводу головуючого є розгляд провадження за умов наявності її заяви про розгляд справи без її участі.

Отже підставами для відводу головуючого позивачем зазначаються взаємно суперечні та взаємно заперечувальні, дихотомічні обставини.

В судовому засіданні представник позивача надав пояснення про те, що суд зобов`язаний очікувати явки в судове засідання позивача до часу, коли вона вирішить для себе за необхідне з`явитися в судове засідання.

Так в рішенні Європейського суду з прав людини по справі Пономарьов проти України (Заява № 3236/03) вказано: ... сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (mutatis mutandis, рішення у справі "ОСОБА_5 проти України" (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява № 50966/99, від 14 жовтня 2003 року). Позивач належним чином повідомлена судом про час і місце розгляду спору за її участі, неодноразово подавала заяви про оголошення перерв в судовому засіданні.

Відповідно до п. 3 ст. 23 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим до початку з'ясування обставин у справі та перевірки їх доказами. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) стало відомо після початку з'ясування обставин у справі та перевірки їх доказами.

Отже про обставину незадоволення розподілом справ сторона позивача зобов`язана повідомити суд до початку з'ясування обставин у справі.

Відповідно до п. 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Питання незадоволення постановленими судом ухвалами вирішується в порядку, визначеному в ЦПК України для оскарження судових ухвал.

Звернення позивача до дисциплінарних органів не визначена законом в якості підстави для відводу чи затягування судового розгляду до часу їх розгляду.

В судовому засіданні представник позивача надав перед судом пояснення про те, що не задоволення заяви про відвід є порушенням ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод людини.

Відповідно до ст. 20 ЦПК України суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів в об'єктивності та неупередженості судді.

Так, відповідно до усталеної практики ЄСПЛ існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі субєктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі обєктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності (див., серед іншого, рішення у справі Фей проти Австрії (Fey v. Austria,) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 і 30, Series A, no. 255, і рішення Ветштайн проти Швейцарії (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000XII). Таким чином, у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (див. рішення у справі Пуллар проти Сполученого Королівства (Pullar v. United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п. 38)

У контексті субєктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного (див. вищевказане рішення у справі Ветштайн проти Швейцарії (Wettstein v. Switzerland), п. 43).

В справі Європейського суду з прав людини «Вайт та Кенеді проти Німеччини» (Waite and Kennedy v. Germany), заява № 26083/94, п. 54, ЕСПЛ 1999-I вказано, що саме національний суд володіє компетенцією тлумачити національне законодавство та застосовувані в суді правила.

Суд повторює, що розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (див., серед багатьох інших джерел, рішення у справі «Фрідлендер проти Франції» (Frydlender v. France) [ВП] № 30979/96, n. 43, ECHR 2000-VII).

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ на підставі критерію соціальної значимості справи для позивача суд володіє дискреційним повноваженням щодо вирішення питання про його розгляд без позивача.

Так позивач неодноразово просила суд про відкладення судових засідань, в судовому засіданні представник позивача надав пояснення про те, що позивач просила суд про розгляд її клопотання про повторну і додаткову експертизи та, про не здійснення розгляду по суті до часу, коли вона вирішить для себе з`явитись в судове засідання.

Повідомлення позивача про звернення до дисциплінарних органів щодо головуючого судді та в наступному до правоохоронних органів не стосується підстав і предмету звернення за цим позовом, знаходиться поза межами предмету доказування, не встановлюються в судовому засіданні, не може бути покладено в основу не здійснення судового розгляду до часу розгляду скарг, а тому є формою шикани.

Так само на стадії підготовки судового розгляду було розглянуто заяву позивача про відвід головуючого. Дану заяву подано позивачем та його представником на стадії судових дебатів, в порушення порядку, передбаченого законом.

Обидві заяви про відвід полягали у не задоволенні позивачем діями головуючого щодо здійснення повноважень не у спосіб бажаний позивачем щодо беззастережного задоволення його клопотань, а у спосіб та з правових підстав, що передбачені процесуальним законом.

Однак суд не є засобом для сторін у зловживанні їх правами та не толерує затягування судового розгляду.

Отже подання позивачкою повторно заяви щодо не задоволення діями головуючого, не обґрунтовано належними на те доказами, а тому спрямовано на виключно затягування судового розгляду. Саме позивачка ініціювала даний спір і повідомлена судом про час і місце розгляду спору за її участі, однак не з`являлась в судове засідання, не забезпечила явку в судове засідання свого представника, неодноразово просила суд про оголошення перерв, не повідомляла суд про не підтримання позову, не виконала обов`язку щодо доведення перед судом переконливості свого клопотання про повторну та додаткову експертизи.

Таким чином жодного обґрунтованого сумніву щодо об'єктивності та неупередженості судді позивачем не повідомлено.

Крім цього позивачка подала до суду інше клопотання, в якому просила цей же склад суду розглянути її спір по суті.

Зазначена поведінка позивачки не може бути визнана добросовісною, а відвід судді не може бути задоволено на підставі повідомлення про припущення у порушенні розподілу справи на стадії судових дебатів.

Відповідно до зазначеного та на підставі викладеного суд, -

ПОСТАНОВИВ:

в задоволенні повторного клопотання позивачки про відвід головуючого судді відмовити;

Відповідно до ст. 293 ЦПК України дану хвалу може бути оскаржено одночасно із оскарженням рішення суду.

Головуючий суддя С.О. Бородовський