№ 207/1892/16-ц
№ 2/207/1248/16
27 липня 2016 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська (нині місто Кам"янське) Дніпропетровської області в складі
головуючого судді : САВЧЕНКА В.О.
при секретарі : МОСПАН С.Б.,
та за участі представника органа опіки та піклування : ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Р А С С О М А Х А ОСОБА_2 до Л И С Е Н К А ОСОБА_3 про надання дозволу на оформлення проїзного документу дитини для виїзду за кордон та на тимчасовий виїзд її за кордон без згоди батька,-
Позивачка РАССОМАХА Н.Ю. звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4, в якому просить: надати їй, матері неповнолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, дозвіл на оформлення документів для тимчасового виїзду неповнолітньої доньки та на її тимчасовий виїзд за межі території України без згоди батька, ОСОБА_4, строком до досягнення дитиною повноліття; в частині надання дозволу на оформлення документів на тимчасовий виїзд за межі України рішення суду просила допустити до негайного виконання.
В обґрунтування позовних вимог РАССОМАХА Н.Ю. зазначила, що з 25 лютого 2006 року вона з відповідачем ОСОБА_4 перебувала у шлюбі, зареєстрованому Дніпровським відділом ЗАГС м. Дніпродзержинська.
Від шлюбу вони мають неповнолітню доньку, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.
11 лютого 2009 року шлюб між позивачкою та відповідачем було розірвано, про що у відділі РАЦС Баглійського районного управління юстиції м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області зроблено актовий запис № 23.
Після розірвання шлюбу між сторонами у справі їхня донька ЛИСЕНКО ОСОБА_5 залишилася проживати з матір`ю, РАССОМАХА Н.Ю., яка матеріально утримує та належним чином піклується про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідач життям дитини зовсім не цікавиться, не бачиться з нею, не приймає ніякої участі ані у вихованні доньки, ані у матеріальному її забезпечені, тобто відповідач ОСОБА_4 повністю звільнив себе від виконання своїх батьківських обовязків по відношенню до своєї доньки ЛИСЕНКО ОСОБА_5.
Позивачка зазначила, що вона має можливість та бажає вивезти доньку для оздоровлення за межі України і на це їй потрібна згода батька дитини, відповідача ОСОБА_4, який категорично, без пояснень та обгрунтувань відмовився її надати.
Посилаючись на те, що така позиція відповідача ОСОБА_4 шкодить інтересам неповнолітньої дитини ЛИСЕНКО ОСОБА_5 та не сприяє її всебічному та гармонійному розвитку, РАССОМАХА Н.Ю. звернулася до суду з даним позовом.
Позивачка в судове засідання не з`явилася, про місце і час слухання справи була повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд спраи у її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з`явився та про причини неявки суду не повідомив, хоч про місце і час слухання справи був повідомлений належним чином.
У відповідності до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, суд вважає позовні вимоги РАССОМАХА Н.Ю. обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.
Судом встановлено, що позивачка РАССОМАХА Н.Ю. та відповідач ОСОБА_4 є батьками неповнолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Після розірвання шлюбу між сторонами у справі дитина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає разом з матір`ю РАССОМАХА Н.Ю. за адресою: м. Дніпродзержинськ, вул.Сировця, 5-46, та знаходиться на її повному утриманні. Відповідач проживає окремо від дитини за адресою : м. Дніпродзержинськ ( з липня 2016 року -- м. Кам'янське), пров. Капровий,14.
Матеріали справи не містять відомостей про те, що батько неповнолітньої дитини ЛИСЕНКО ОСОБА_5 піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, в той час як дитина потребує відпочинку та оздоровлення, який необхідний для забезпечення її здоров'я, фізичного, духовного та морального розвитку.
Як вбачається з матеріалів справи, мати дитини позивачка РАССОМАХА Н.Ю. має можливість забезпечити відпочинок та оздоровлення своєї доньки за межами України, однак відповідач батько дитини, відмовляється надати згоду на її виїзд за кордон, що суперчить інтересам дитини.
Відповідно до ч. 7 ст. 6 СК України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених КонституцієюУкраїни, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.
Відповідно до положень ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.
Згідно ч. 2 ст. 150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Статтею 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), опікунів і в їхньому супроводі чи супроводі осіб, які уповноважені ними.
Ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що батько та мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
Згідно ст. 155 СК України, здійснення батьківських прав та виконання обов'язків мають грунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для їїфізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Згідно принципу 2 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року, дитині законом та іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист та надані можливості та сприятливі умови, що дозволяли би їй розвиватися фізично, інтелектуально, духовно та у соціальному відношенні здоровим та нормальним шляхом та в умовах свободи та гідності.
Статтею 33 Конституції України передбачено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які установлюються законом.
Згідно із ч. 2 ст. 4 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України", оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріального засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. У клопотанні зазначаються відомості про дитину, а також про відсутність обставин, що обмежують відповідно до цього Закону право на виїзд за кордон (лише для дітей віком від 14 до 18 років).
За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.
Згідно із п. 1 п. 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску.
З огляду на викладене, діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок їївиїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків.
Керуючись КонституцієюУкраїни, статтями 6, 141, 150, 155 СК України, ст. 313 ЦК України, Законом України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України", Декларацією прав дитини від 20 листопада 1959 року, Правилами перетинання ержавного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57, Закону України "Про охорону дитинства", статтями 3, 10, 11, 60, 61, 88, 158, 212, 213, 215, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги Р А С С О М А Х А ОСОБА_2 до Л И С Е Н К А ОСОБА_3 про надання дозволу на оформлення проїзного документу дитини для виїзду за кордон та на тимчасовий виїзд її за кордон без згоди батька, -- з а д о в о л ь н и т и в п о в н о м у о б с я з і.
Надати дозвіл Р А С С О М А Х А ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, Б. 5. кв. 46, оформити необхідні проїзні документи для виїзду за межі України неповнолітньої дитини Л И С Е Н К О ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, без дозволу (згоди) батька дитини Л И С Е Н К А ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, строком до досягнення дитиною повноліття, тобто до 10 серпня 2024 року.
Надати дозвіл на тимчасовий виїзд неповнолітньої дитини Л И С Е Н К О ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, за межі території України у супроводі матері, РА С С О М А Х А ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5. кв. 46, без дозволу (згоди) та супроводу батька дитини, Л И С Е Н К А ОСОБА_3, з часу набрання цим рішенням законної сили до повноліття дитини, тобто до 10 серпня 2024 року.
Рішення суду в частині надання дозволу на оформлення документів на тимчасовий виїзд дитини за межі України, -- допустити до негайного виконання.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України, шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цьього рішення по справі.

С у д д я : ОСОБА_7