Провадження №2/461/410/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2016 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Зубачик Н.Б.,

секретаря судових засідань ОСОБА_1,

за участю:

представника позивача ОСОБА_2,

третьої особи ОСОБА_3,

представників третіх осіб ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові у залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_7 до Львівської міської ради, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_8, ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_7 звернулась до суду з позовом до Львівської міської ради, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_8, ОСОБА_3, в якому просить визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлої 27.12.2012 року ОСОБА_9 строком на 2 місяці. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 27.12.2012 року померла її тітка ОСОБА_9. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з квартири №12 в будинку №18 на вул.Котлярській у м.Львові. Зазначає, що ОСОБА_10, який був рідним братом ОСОБА_9 помер. Окрім того, покликається на те, що ОСОБА_7 є донькою ОСОБА_10, який помер до відкриття спадщини після смерті ОСОБА_9 Поважність пропущення строку прийняття спадщини мотивує тим, що вона з 2000 року проживає у Російській Федерації, через родинні конфлікти тривалий час не спілкувалася з ОСОБА_9, відтак не знала про її смерть, тому у визначений законом строк, заяви про прийняття спадщини не подала. Стверджує, що про смерть ОСОБА_9 дізналась від її сусідів під час приїзду до вищевказаної квартири вкінці серпня 2015 року. Просить визначити додатковий строк для прийняття спадщини.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав, просив такий задоволити з підстав, вказаних у позовній заяві.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, через канцелярію суду подав клопотання про відкладення розгляду справи у звязку з перебуванням у відпустці. Суд відмовив у задоволенні даного клопотання, оскільки у структурі Львівської міської ради наявне юридичне управління, а відтак є можливість забезпечити явку в судове засідання іншого представника.

Третя особа ОСОБА_3 у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечила, просила відмовити у даному позові.

Представники третіх осіб у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечили, просили у такому відмовити. Зокрема зазначили, що представником позивача не надано жодного належного доказу поважності пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Також стверджують, що позивач родинних відносин з ОСОБА_9 не підтримувала, родину не визнавала, не провідувала, не спілкувалась з померлою. Окрім того, вважають, що позивачем належним чином не доведено родинних стосунків ОСОБА_7 та ОСОБА_9

Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до свідоцтва про право власності на квартиру від 07.02.1997 року, наявною у матеріалах справи, ОСОБА_9 на праві власності належить квартира №12 на вул.Котлярській, 18 у м.Львові.

27.12.2012 року ОСОБА_9 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-СГ №311509 від 27.12.2012 року, виданим Галицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис №546.

Після смерті ОСОБА_9 відкрилась спадщина на її майно.

У судовому засіданні представник позивача стверджував, що ОСОБА_7 є рідною племінницею ОСОБА_9, про що надав суду копію довідки №503 від 27.10.1950 року, виданої завідуючим Южным Райсобесом. Однак, суд не приймає до уваги вказаний документ, оскільки такий не є належним та допустимим документом підтвердження родинних стосунків між ОСОБА_10 та ОСОБА_9

Окрім того, представник позивача як на поважність пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини покликається на те, що його довірителька ОСОБА_7 з 2002 року проживає у Російській Федерації у м.Санкт-Петербурзі, до вересня 2013 року працювала у військах Російської Федерації. Не спілкувалася з померлою через відсутність контактів, кардинальною різницею у ментальних поглядах. Не приїжджала в Україну у звязку з тим, що боялася за своє особисте життя через події на сході України.

Відповідно до абз.6 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Статтею 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Згідно ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Статтею 1272 ЦК України встановлено, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Правила ч.3 ст.1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду України від 26 вересня 2012 року, відповідно до ст.360-7 ЦПК України є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» звернув увагу на те, що судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Відтак, враховуючи вищевикладене, суд не приймає до уваги вищевказані покликання представника позивача на поважність пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки такі не є обєктивними, непереборними та істотними.

Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Крім того, у ч.4 ст.60 ЦПК України визначено, що доказування (а, отже, і рішення суду) не може ґрунтуватися на припущеннях.

З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку, що належних, достатніх та безспірних доказів поважності причин пропуску строку для визначення додаткового строку для прийняття спадщини позивач та її представник не надали, а боязнь ОСОБА_7 за своє особисте життя у звязку з подіями на сході України, не свідчить про наявність об'єктивних, непереборних перешкод або істотних труднощів для звернення із заявою про прийняття спадщини.

Відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати необхідно залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст.1258, 1270, 1272 ЦК України, ст.3, 10, 15, 60, 79, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_7 до Львівської міської ради, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_8, ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд м.Львова протягом 10 днів з моменту його проголошення. У разі, якщо судове рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Зубачик Н.Б.