Справа № 755/6607/16-ц
"08" липня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючої судді Яровенко Н. О.
при секретарі Бабченко Ю. Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «БАНК НАРОДНИЙ КАПІТАЛ» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави,
Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави посилаючись на те, що між ПАТ «БАНК НАРОДНИЙ КАПІТАЛ» та ОСОБА_2 15 квітня 2010 року було укладено Кредитний договір №154/10-К, відповідно до умов якого Позивач зобов'язувався надати Відповідачу грошові кошти у сумі 80 000,00 (вісімдесят тисяч) гривень 00 копійок на споживчі цілі, а Відповідач в свою чергу зобов'язувався повністю повернути отриманий кредит до 14 травня 2010 року зі сплатою 30,00 (тридцять) процентів річних від суми Кредиту у порядку, визначеному Кредитним договором та відповідно до Додатку № 1 - «Розрахунок сукупної вартості кредиту». Додатковою угодою № 1 до Кредитного договору № 154/10-К від 15 квітня 2010 року строк кредиту продовжено до 15 червня 2010 року. З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за вказаним Кредитним договором між Позивачем та Відповідачем було укладено Договір застави №154/10-З від
Представник позивача в судове засідання не з'явилась, надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач до суду не з'явився, причини неявки суду не повідомив, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, а тому по справі необхідно постановити заочне рішення, відповідно до ст. 224 ЦПК України через неявку відповідача в судове засідання.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи, 15.04.2010 року між ПАТ «БАНК НАРОДНИЙ КАПІТАЛ» та ОСОБА_2 було укладено Кредитний договір № 154/10-К (а..с. 9-12). Відповідно до п. 1.1. Кредитного договору Позивач з 15 квітня 2010 року зобов'язувався надати Позичальнику грошові кошти у сумі 80 000,00 (вісімдесят тисяч) гривень 00 копійок на споживчі цілі, а Відповідач в свою чергу зобов'язувався повністю повернути отриманий кредит до 14 травня 2010 року зі сплатою 30,00 (тридцять) процентів річних від суми Кредиту у порядку, визначеному Кредитним договором та відповідно до Додатку № 1 - «Розрахунок сукупної вартості кредиту». Додатковою угодою № 1 до Кредитного договору № 154/10-К від 15.04.2010 року строк кредиту продовжено до 15 червня 2010 року. З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за вказаним Кредитним договором між Позивачем та Відповідачем було укладено Договір застави №154/10-З від 15.04.2010 року, відповідно до умов якого Відповідач передав у заставу легковий автомобіль MITSUBISHI GRANDIS 2,4; 2004 року випуску, номер шасі НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_1.
Позивач виконав свої зобов'язання перед відповідачем (а.с.29). Свої ж зобов'язання за кредитним договором відповідач ОСОБА_2 не виконав належним чином.
У якості забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, Відповідач передав у заставу рухоме майно: легковий автомобіль MITSUBISHI GRANDIS 2,4; 2004 року випуску, номер шасі НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_1, який є його власністю, та на який Позивач просить звернути стягнення з підстав невиконання умов кредитного договору.
Відповідно до п. 6.4 Кредитного договору, кредитор має право у разі порушення Позичальником умов цього договору достроково розірвати цей договір, звернути стягнення на предмет застави та задовольнити за рахунок заставленого майна в повному обсязі, визначеному на момент фактичного задоволення, включаючи суму Кредиту, проценти за користування кредитом, пеню, збитки, іншу заборгованість, платежі та санкції, які передбачені та/або випливають з цього договору, а також витрати, пов'язані із зверненням стягнення на заставлене майно.
Згідно п. 10.1. Кредитного договору, у разі невиконання Позичальником зобов'язань за цим Договором, погашення заборгованості Позичальника перед Кредитором проводиться за вибором останнього шляхом звернення стягнення на заставлене майно або зверненням до Поручителя про погашення заборгованості Позичальника чи іншим шляхом відповідно до вимог чинного законодавства України.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК та інших актів цивільного законодавства.
Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» (ст. 24 вказаного Закону). Обтяжувач, який ініціює звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження зобов'язаний до початку процедури звернення стягнення зареєструвати в державному реєстрі відомості про стягнення на предмет обтяження.
На виконання вимог ст.24 «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрації обтяжень» Відповідач 26.02.2016 року зареєстрував Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомості про звернення стягнення на предмет обтяження, що підтверджується Витягом з Реєстру обтяжень рухомого майна (а.с.34-35).
Відповідно до Витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, який видано 25.02.2016 року інші обтяжувачі на користь яких встановлено зареєстроване обтяження рухомого майна ОСОБА_2, а саме: легкового автомобіля MITSUBISHI GRANDIS 2,4; 2004 року випуску, номер шасі НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_1 відсутні.
Статтею 572 ЦК України визначено, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).
Відповідно до ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.
Частиною 1 ст. 590 ЦК України передбачено, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ч. 1 ст. 591 ЦК України, реалізація предмета застави, на який звернене стягнення, провадиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не встановлено договором або законом. Порядок реалізації предмета застави з публічних торгів встановлюється законом.
Відповідно до ст.24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом.
Статтею 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» встановлено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються: 1) загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті обтяжувачу з вартості предмета забезпечувального обтяження; 2) опис рухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги обтяжувача; 3) заходи щодо забезпечення збереження предмета забезпечувального обтяження або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; 4) спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону; 5) пріоритет та розмір вимог інших обтяжувачів, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, які підлягають задоволенню з вартості предмета забезпечувального обтяження; 6) початкова ціна предмета забезпечувального обтяження для його подальшої реалізації на публічних торгах у порядку виконавчого провадження.
Стаття 26 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрації обтяжень» передбачає, що одним із способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження є передача рухомого майна, що є предметом забезпечувального обтяження, у власність обтяжувача в рахунок виконання забезпеченого обтяженням зобов'язання в порядку, встановленому цим Законом.
Таким чином, Відповідач правомірно обрав таким спосіб звернення стягнення на заставне майно як передача заставного автомобіля у його власність в рахунок погашення заборгованості Відповідача за кредитним договором.
Відповідно до положень п.1.2 Договору застави, сторони оцінили Предмет застави у сумі 140 000,00 (сто сорок тисяч) грн. 00 коп.
Оскільки, Відповідач не виконав свої зобов'язання належним чином, суд вважає за необхідне в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернути стягнення на предмет застави: легковий автомобіль MITSUBISHI GRANDIS 2,4; 2004 року випуску, номер шасі НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_1.
Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
Тому підлягають стягненню з відповідача на користь позивача сплачений в дохід держави судовий збір в сумі 1378 грн. 00 коп.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 526, 543, 554, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 10,11, 58, 60, 88, 208, 212-215, 218, 226 ЦПК України, суд, -
Позов Публічного акціонерного товариства «БАНК НАРОДНИЙ КАПІТАЛ» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.
До суду може бути подана апеляційна скарга на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні при його оголошенні протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
Суддя Н.О. Яровенко