АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Буленка О.О.

Суддів: Омельченко Л.М., Триголова В.М.

при секретарі -Ачкасовій О.Н.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2, ОСОБА_3 -ОСОБА_4

на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 08 жовтня 2015 року

у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Державного нотаріального архіву Полтавської області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ТОВ ПАЖЖ / Колективне підприємство " МП " Мрія" про визнання нотаріальної дії недійсною,-

В С Т А Н О В И Л А :

30 вересня 2014 року позивачі звернулися до суду із вказаним позовом.Уточнивши позовні вимоги, остаточно прохали скасувати нотаріальну дію, вчинену 10.09.2003 року приватним нотаріусом Миргородського міського нотаріального округу Панченко Л.В., вчиненою з реєстрації Установчого(их) договору (ів) КП «МП «Мрія», про що зроблено запис в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій Миргородського нотаріального округу за 2003 рік, №2-27(12). В обгрунтування позовних вимог вказали, що 10.09.2003 року приватний нотаріус Миргородського міського нотаріального округу Панченко Л.В.вчинила нотаріальну дію під одним нотаріальним написом, зареєструвавши три правочини, начебто три установчих договори КП «МП «Мрія», що не передбачало діюче на той час законодавство Крім того, протокол загальних зборів, рішення по яким наразі оскаржується в Господарському суді Полтавської області, був підписаний сторонами 08.08.2003 року, а реєстраційна дія проведена 10.09.2003 року, тобто в порушення ст.42 Закону України «Про нотаріат». Про вчинену нотаріальну дію позивачі взнали в засіданні господарського суду 17.09.2014 року при розгляді справи №917/1155/14. Посилаючись на те, що нотаріус вчинив нотаріальну дію реєстрацію трьох правочинів під одним записом, з відкладенням нотаріальної дії, чого ані закон, ані відповідні інструкції не передбачають, позивачі просять позов задовольнити повністю. Оскільки діяльність вказаного нотаріуса на даний час припинена, позивачі вважають належним відповідачем Державний нотаріальний архів.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 08 жовтня 2015 року в

задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Державного нотаріального архіву Полтавської області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ТОВ ПАЖЖ / Колективне підприємство " МП " Мрія" про визнання нотаріальної дії недійсною - відмовлено.

З даним рішенням не погодилися позивачі в зв'язку з чим їх представник подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Апелянт вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, в зв'язку з порушенням судом норм матеріального права та невідповідністю висновків суду обставинам справи.

При цьому апелянтом зазначено, що судом першої інстанції не було враховано, що висновком експертизи повністю підтверджено обґрунтування позову про те, що підписів під спірною нотаріальною дією позивачі не ставили, що тягне за собою перелік порушень вчинених нотаріусом.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення сторін, що з'явились в судове засідання приходить до висновку, що остання задоволенню не підлягає.

Відповідно п.1 ч.1 ст.307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно ч. 1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Так, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що Державний нотаріальний архів є неналежним відповідачем у даній справі, оскільки заявлено позов про визнання недійсною нотаріальної дії, вчиненою з реєстрації Установчого(их) договору (ів) КП «МП «Мрія», про що зроблено запис в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій Миргородського нотаріального округу за 2003 рік, останнє мало б відповідати за цією вимогою, так як КП «МП «Мрія» - сторона цього правочину, в свою чергу позивачі категорично заперечували щодо зміни неналежного відповідача

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив та оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Так, судом першої інстанції вірно встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що

10 вересня 2003 року приватний нотаріус Миргородського міського нотаріального округу Панченко Лариса Володимирівна за №№ 1369, 1370,1371 посвідчено три Установчі договори на чотирьох аркушах кожний Малого підприємства « Мрія»./ а.с. 27- 36 Том2/.

Як вбачається з листа Полтавського обласного державного нотаріального архіву за № 77/01-21 від 15 січня 2015 року, 26 січня 2005 року у зв'язку з припиненням нотаріальної діяльності приватним нотаріусом Миргородського міського нотаріального округу Панченко Л.В. до архіву на зберігання було передано нотаріальні документи вищевказаного нотаріуса.

Відповідно до п. 9 Порядку ведення та заповнення реєстрів для реєстрації нотаріальних дій, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 15.07.2003 N 87/5, 9. Номер за реєстром, що проставляється на нотаріально оформленому документі, повинен відповідати номеру, під яким нотаріальна дія записана в графі 1 реєстру. У разі запису кількох однакових (однотипних) нотаріальних дій (засвідчення кількох копій одного й того самого документа; засвідчення справжності підпису однієї і тієї самої особи на декількох примірниках одного й того самого документа; посвідчення кількох довіреностей тощо) для однієї і тієї ж самої особи запис порядкових номерів таких дій у реєстрі може здійснюватися у вигляді проставляння через дефіс першого та останнього номерів за реєстром. Наприклад, при засвідченні нотаріусом справжності підпису на трьох заявах запис номерів у реєстрі може мати вигляд: 28-30.

Як вбачається з уточнених позовних вимог позивачі заявили позовні вимоги до Державного нотаріального архіву Полтавської області з приводу скасування нотаріальної дії приватного нотаріуса Панченко Л.В., вчиненої з реєстрації Установчого(их) договору (ів) КП «МП «Мрія», про що зроблено запис в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій Миргородського нотаріального округу за 2003 рік, №2-27(12).

Як встановлено судом першої інстанції, позивачі оспорюють дії нотаріуса щодо вчинення нею нотаріальної дії під одним нотаріальним написом зареєструвавши три правочини, що в совою чергу не передбачено ЗУ « Про нотаріат», Правилами ведення нотаріальної діяльності та Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Мінюсту України. Також, їх позовні вимоги ґрунтуються на тому, що підписи, які містяться в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій Миргородського нотаріального округу за 2003 рік, №2-27(12) не належать позивачам.

Відповідно до ст. 26 ЦПК особами, які беруть участь у справі, є сторони, треті особи та їх представники. Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач, тобто особи, матеріально-правовий спір між якими є предметом вирішення в цивільному судочинстві. Суб'єкти цивільних процесуальних правовідносин, які вступають у порушену в суді справу, пред'явивши позов щодо предмета спору з метою захисту особистих суб'єктивних матеріальних прав чи охоронюваних законом інтересів, є третіми особами, які заявляють самостійні вимоги (ст. 34 ЦПК). Третіми особами, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, є суб'єкти цивільних процесуальних правовідносин, які беруть участь у справі на стороні позивача або відповідача з метою захисту своїх суб'єктивних прав та інтересів (ст. 35 ЦПК). Відповідно до ст. 1 Закону № 3425-XII нотаріат - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов'язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Виходячи із системного аналізу зазначених правових норм, слід зробити висновок, що при вирішенні справ, які стосуються оспорювання прав і обов'язків сторін, набутих на підставі вчинених нотаріальних дій - посвідчення договорів, угод (крім справ за скаргами на нотаріальні дії чи відмову в їх вчиненні), нотаріуси в розумінні статей 30, 34, 35 ЦПК не є особами, прав і обов'язків яких стосується спір сторін, оскільки відсутня їх юридична заінтересованість у результатах вирішення справи судом і реалізації ухваленого в ній рішення».

У п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» (Постанова ВСУ № 9) зазначено: «Особами, які беруть участь у справі про визнання правочину недійсним, є насамперед сторони правочину. Нотаріуси, що посвідчували правочини, залучаються до участі у справі як треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, якщо позивач обґрунтовує недійсність правочину посиланням на неправомірні дії нотаріуса».

Враховуючи те, що позивачі прохають скасувати нотаріальну дію, вчинену з реєстрації Установчого(их) договору (ів) КП «МП «Мрія», про що зроблено запис в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій Миргородського нотаріального округу за 2003 рік, останнє мало б відповідати за цією вимогою, так як КП «МП «Мрія» - сторона цього правочину.

Більше того, посилання позивачів на висновки експертів №65 від 12.08.2015 року(а.с.78-81 т.2 справи) та №209 від 05.05.2015 року (а.с.86-89 т.2 справи) як докази того, що позивачі не ставили свої підписи в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій Миргородського нотаріального округу за 2003 рік та в установчому договорі МП «Мрія», є безпідставними, оскільки як вбачається з даного висновку питання відносно того ОСОБА_2 та ОСОБА_3 чи іншими особами виконаний підпис від імені даних осіб в реєстрі не вирішувалося.

Відповідно до приписів статті 33 ЦПК України в разі предявлення позову до неналежного відповідача суд першої інстанції за клопотанням відповідача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача. Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача, суд повинен відмовити у задоволенні позову.

Враховуючи те, що позивачі відмовились щодо зміни неналежного відповідача, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що пред'явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 317 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2, ОСОБА_3 -ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 08 жовтня 2015 року -залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий суддя : ____________ О.О. Буленко

Судді: _____________ Л.М.Омельченко ________________ В.М.Триголов