КУЙБИШЕВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 319/996/16-ц
Провадження №2/319/563/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2016 року смт.Більмак

Куйбишевський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Мальованого В.О.,

при секретарі судового засідання Синяковій О.І.,

за відсутності осіб, які повинні брати участь у розгляді справи, розглянувши у попередньому відкритому судовому засіданні в залі Куйбишевського районного суду Запорізької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Куйбишевського району Запорізької області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4 та Куйбишевська районна державна нотаріальна контора Запорізької області, -

ВСТАНОВИВ:

29 липня 2016 року до Куйбишевського районного суду Запорізької області надійшла позовна заява від ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Куйбишевського району Запорізької області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4 та Куйбишевська районна державна нотаріальна контора Запорізької області.

В своїй позовній заяві ОСОБА_1, прохає суд винести рішення, яким визнати за ним в порядку спадкування право власності на спадкове майно земельну ділянку площею 0,40 га, розташовану на території с.Вершина, Куйбишевського району Запорізької області, яка належала ОСОБА_5, яка померла 26 січня 2009 року, на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ЗП №000009, виданого 06 червня 1994 року та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №6. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 26 січня 2009 року померла його мати ОСОБА_5 Після її смерті відкрилась спадщина, яка складалась із житлового будинку, розташованого по вул.Карла Маркса, б.5 в с.Вершина, Куйбишевського району Запорізької області із надвірними будівлями та спірної земельної ділянки розміром 0,40 га. Згідно заповіту, померла заповіла ОСОБА_1 житловий будинок який розташований по вул.Карла Маркса, б.5 в с.Вершина, Куйбишевського району Запорізької області. Однак після смерті спадкодавця виявилося, що їй на праві особистої приватної власності для ведення особистого підсобного господарства належала земельна ділянка під будинком розміром 0,40 га. Ця земельна ділянка спадкодавцем ОСОБА_5 до заповіту включена не була. При зверненні до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_1 було відмовлено, у зв'язку з тим, що ним, нотаріусу не надано витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Дана обставина перешкоджає позивачу оформити права на спадкове майно, а тому він вимушений звернутися до суду за захистом своїх майнових прав.

Позивач ОСОБА_1, в судове засідання не з'явився. Представник позивача адвокат ОСОБА_6 надала письмову заяву в якій вказала, що позивач від позову не відмовляється, підтримує заявлені вимоги та прохає їх задовольнити по тих підставах, які були викладені в позовній заяві. Прохала розглянути справу без її участі та без участі позивача.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Куйбишевського району Запорізької області ОСОБА_7 письмово повідомив судові про те, що вони позов визнають та зазначені у ньому обставини не оспорюють, прохали розглянути справу без їх участі.

Представник третьої особи Куйбишевської держнотконтори Запорізької області , надіслали на адресу суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Проти позову не заперечували.

Треті особи - ОСОБА_3, ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилися, причини неявки не повідомили , заяви про бажання приймати участь у справі до суду не надходило.

Виходячи з наведеного, а також положень ст.130, ч.2 ст.158, 169 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання за відсутності осіб, які повинні брати участь у справі.

У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Суд, зясувавши позиції осіб, які беруть участь у справі, викладені у письмових заявах, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, надавши їм оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до положень статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_5 померла 26 січня 2009 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЖС №123480 (а.с.17).

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку, розташованого за адресою вул.Карла Маркса 5 с.Вершина Куйбишевського району Запорізької області, який належав спадкодавцю на підставі свідоцтва про право васлності на житловий будинок виданого 30.12.1991 року (а.с.6), та земельної ділянки площею 0,40 га має цільове призначення для ведення особистого підсобного господарства та належала спадкодавцеві на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ЗП №000009 №464, виданого ОСОБА_2 сільською радою Куйбишевського району Запорізької області 06 червня 1994 року та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №6, розташованої на території с.Вершина Куйбишевського району Запорізької області. Державний акт не втратив своєї чинності, зареєстрований належним чином та посвідчує право спадкодавця на земельну ділянку (а.с.10).

За правилами ст.ст.1216,1217,1218 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

З матеріалів справи вбачається, що спадкодавець ОСОБА_5 за життя на випадок своєї смерті склала заповіт за яким заповіла своєму синові ОСОБА_1 житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за №5 по вул.Карла Маркса в с.Вершина Куйбишевського району Запорізької області . Позивач ОСОБА_1 у встановлений законом строк прийняв спадщину і отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вище вказаний житловий будинок (а.с.14), та оформив право валсності на даний житловий будинок ,що підтверджується копією витягу з державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності №43126398 від 02.09.2015 року (а.с.15).

ОСОБА_1 є сином померлої ОСОБА_5 , що підтверджується копією свдоцтва про народження позивача серії ЯГ № 012962 (а.с.16).

Земельна ділянка розміром 0.40 га , що розташована в с.Вершина Куйбишевського району Запорізької області спадкодавцем не була включена до заповіту , тому позивач, який прийняв спадщину , як спадкоємець першої черги звернувся до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом.

Згідно з ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно з п.п. 4.14, 4.15 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 (далі Порядок), при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обовязково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Державним нотаріусом Куйбишевської державної нотаріальної контори Запорізької області 07 жовтня 2015 року було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказану земельну ділянку у зв'язку з тим, що останнім не було надано нотаріусу витягу з державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с.13).

На запит адвоката ОСОБА_6 до управління Держгеокадастру у Куйбишевському районі Запорізької області від 22.06.2015 року, останній своїм листом № Є-574/0-704/6-15 від 22.06.2015 року повідомив, про те, що управління не має змоги видати такий витяг, оскільки на момент реєстрації державного акту на право приватної власності на землю серія ЗП 000009 №464 від 06 червня 1994 року на ім'я ОСОБА_5 поземельна книга не відкривалась(а.с.12).

На час виникнення спірних правовідносин, порядок ведення Поземельної книги документа, який є складовою частиною державного реєстру земель, містить відомості про земельну ділянку, обмеження на використання земельної ділянки, субєктів прав на земельну ділянку та правовстановлюючі документи, а також дані про грошову оцінку земельної ділянки, її цільове призначення, склад земельних угідь, було затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 09 вересня 2009 року №1021.

Передбачалось, що Поземельна книга відкривається та ведеться на кожну земельну ділянку.

Поземельна книга повинна була вестися територіальними органами Держкомзему у паперовому вигляді (за місцем розташування земельної ділянки) і операторами структурними підрозділами ДП Центр державного земельного кадастру в електронному вигляді. Поземельна книга вважалася відкритою відразу після зазначення кадастрового номера земельної ділянки і дати її відкриття на титулі Поземельної книги.

З відповіді державного кадастрового реєстратора відділу Держземагенства у Куйбишевському районі Запорізької області вбачається, що витяг з Поземельної книги щодо земельної ділянки, яка належала померлій ОСОБА_5 надати неможливо у звязку з тим, що вона не відкривалась .

Як зазначалося вище, спірна земельна ділянка належала померлій ОСОБА_5 на підставі відповідного державного акта на право приватної власності на землю.

За правилами частини 1 ст.125, ст.126 Земельного кодексу України (далі ЗК України) (в редакції станом на час видачі спадкодавцеві правовстановлюючого документа) право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документу, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Як вже було зазначено вище, порядок ведення Поземельної книги було затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 09 вересня 2009 року №1021, а право власності на спірну земельну ділянку у ОСОБА_5 виникло 06 червня 1994 року.

За таких обставин, зволікання відділу Держкомзему у Куйбишевському районі Запорізької області по виконанню дій щодо відкриття та ведення Поземельної книги на спірну земельну ділянку не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Встановлені обставини у справі сторони визнали, їх не оспорювали, а тому згідно з ч.1 ст.61 ЦПК України ці обставини не підлягають доказуванню.

Згідно п.5 ч.1 ст.19 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень від 01 липня 2004 року №1952-ІV державна реєстрація прав проводиться, зокрема, на підставі рішень судів, що набрали законної сили.

Беручи до уваги те, що у ОСОБА_1 виникли труднощі із оформленням в установленому законом порядку свого права на спадщину після смерті ОСОБА_5, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Визнання відповідачем предявленого до нього позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Питання розподілу судових витрат позивачем в позові не підіймалося.

Керуючись стст.1216-1218,1297 ЦК України, ст.19 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень,стст.10,11,60,209,212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за законом право власності на спадкове майно на земельну ділянку площею 0,40 га., що розташована на території с.Вершина Більмацького району Запорізької області, має цільове призначення для ведення особистого підсобного господарства, яка належала спадкодавцеві ОСОБА_5 , що померла 26 січня 2009 року, на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ЗП №000009 №464, виданого ОСОБА_2 сільською радою Куйбишевського району Запорізької області 06 червня 1994 року, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №6.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції Куйбишевський районний суд Запорізької області шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10-денного строку з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: В.О.Мальований