У Х В А Л А

іменем україни

14 вересня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С., Кафідової О.В.,

КолодійчукаВ.М., Фаловської І.М.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, відділу Держземагенства у Вільшанському районі Кіровоградської області, третя особа - ОСОБА_4, про визнання договору оренди землі поновленим за касаційною скаргою ОСОБА_5, поданою представником - ОСОБА_6, на ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 10 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 27 жовтня 2003 року між ним та Вільшанською районною державною адміністрацією Кіровоградської області було укладено договори оренди земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площами 43,48 га та 50 га, розташованих на території Дорожинської сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області, на строк 5 років. Після закінчення строку дії договорів оренди, які набули чинності після їх державної реєстрації 28 серпня 2008 року, він звернувся до сільської ради із повідомленням про продовження договорів оренди. Протягом одного місяця після отримання повідомлення сільська рада не заперечила проти поновлення договорів, проте 06 липня 2015 року Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області передало одну із земельних ділянок, якими він користується, площею 35,0902 га в оренду на 49 років ОСОБА_4

Враховуючи викладене, позивач просив визнати поновленими зазначені вище договори оренди земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва від 27 жовтня 2003 року.

Рішенням Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 19 серпня 2015 року позов ОСОБА_3 задоволено частково. Визнано договір оренди земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 50 га, розташованої на території Дорожинської сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області, укладений 27 жовтня 2003 року між ОСОБА_3 та Вільшанською районною державною адміністрацією Кіровоградської області, поновленим. Зобов'язано Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області вчинити дії щодо укладення з ОСОБА_3 додаткової угоди. В іншій частині позову відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 10 лютого 2016 року апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення районного суду закрито.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_5 - ОСОБА_6 - просить скасувати ухвалу апеляційного суду, посилаючись на порушення норм процесуального права, й ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Закриваючи апеляційне провадження, апеляційний суд виходив із того, що ОСОБА_5 не брав участі у розгляді справи судом першої інстанції і питання про його права та обов'язки судом не вирішувалося.

З таким висновком повністю погодитись не можна.

Відповідно до ст. 129 Конституції України, ст. 13 ЦПК України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Висновок апеляційного суду про те, що ОСОБА_5 не має права на апеляційне оскарження через те, що він не брав участі у розгляді справи судом першої інстанції і питання про його права та обов'язки судом не вирішувалося є передчасним, оскільки апеляційний суд належним чином не перевірив його посилань на порушення оскарженим рішенням суду його прав та законних інтересів на оренду спірної земельної ділянки.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Наказом Головного управління Держземагенства у Кіровоградській області від 29 серпня 2014 року ОСОБА_5 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки сільськогосподарського призначення для ведення фермерського господарства площею 50 га на території Дорожинської сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області. При цьому ОСОБА_5 встановлено річний термін на розроблення, погодження і затвердження проекту землеустрою.

Апеляційний суд не врахував того, що рішенням господарського суду Кіровоградської області від 23 квітня 2015 року у задоволенні позову прокурора Вільшанського району Кіровоградської області про визнання недійсним зазначеного вище наказу Головного управління Держземагенства у Кіровоградській області відмовлено, тобто наказ є чинним.

При цьому суд апеляційної інстанції не дав оцінки посиланням ОСОБА_5 на те, що він вчинив усі необхідні дії для правомірного набуття в оренду спірної земельної ділянки площею 50 га. Отже, апеляційний суд належним чином не перевірив, чи зачіпає рішення суду першої інстанції права та законні інтереси ОСОБА_5 як особи, яка на законних підставах претендує на оренду спірної земельної ділянки.

За таких обставин, у силу п. 2 ст. 342 ЦПК України судове рішення апеляційного суду не може вважатися законними та підлягає скасуванню, а справа - направленню до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 336, 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_5, подану представником - ОСОБА_6, задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 10 лютого 2016 року скасувати, справу передати до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: В.С. Висоцька

О.В.Кафідова

В.М.Колодійчук

І.М.Фаловська