АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/4277/15-цГоловуючий у 1-й інстанції Герчаківська О.Я.
Провадження № 22-ц/789/155/16 Доповідач - Шевчук Г.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2016 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Шевчук Г.М.

суддів - Міщій О. Я., Ткач З. Є.,

за участю секретаря - Романюк Х.Ю.

представника апелянта - ОСОБА_1 представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 23 березня 2015 року за заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 23 березня 2015 року заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено.

Накладено арешт на нерухоме та рухоме майно ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_1), що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1, в межах заявленої суми до стягнення, а саме - 231 317,10 грн. до вирішення справи по суті.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить ухвалу суду скасувати посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. В обгрунтування вимог вказує на те, що при винесенні ухвали судом не було з'ясовано, яке майно перебуває у його володінні та вартість майна в декілька разів перевищує заявлену суму позову.

У судовому засіданні представник апелянта підтримав вимоги апеляційної скарги, зіславшись на доводи, викладені у ній.

Представник заявниці апеляційної скарги не визнав.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що не забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду .

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, вважає, що ухвала відповідає вимогам процесуального закону, і підстав для її скасування не вбачає.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 звернулася в суд із позовною заявою до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики у розмірі 215 500,00 грн. основної заборгованості та 15 817,10 грн. - 3% річних від простороченої суми.

Відповідно до ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Пунктом 2 ч.1 ст.152 ЦПК України передбачено можливість забезпечення судом позову забороною вчиняти певні дії.

Частиною 3 ст.152 ЦПК України визначено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно п.1, п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст.151 ЦПК), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватись лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.

Доводи апеляційної скарги з приводу того, що вид забезпечення позову не співмірний із заявленими позивачем вимогами не беруться до уваги колегією суддів, оскільки арешт накладений на майно в межах заявленої суми до стягнення, а саме - 231 317,10 грн. до вирішення справи по суті.

Судом з'ясовані обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, висновки суду відповідають вимогам закону та обставинам справи, а тому посилання в апеляційній скарзі про неповне з'ясування обставин справи та не відповідність висновків суду вимогам закону є безпідставним і підстав для скасування ухвали суду першої інстанції з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 23 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області Г.М. Шевчук