справа №619/2444/16-ц
провадження №2/619/1375/16
11 серпня 2016 року Дергачівський районний суд Харківської області
у складі: головуючого судді - Нечипоренко І.М.
судового засідання - Носачової І.В.
розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Дергачі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа - Служба у справах дітей Дергачівської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів та призначення опікуном для малолітньої дитини,-
Позивач просить суд ухвалити рішення, згідно якому позбавити батьківських прав ОСОБА_3, ОСОБА_4 у відношенні малолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1; стягнути з ОСОБА_3 і ОСОБА_4 аліменти на утримання ОСОБА_5 по 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно з кожного, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та призначити її опікуном малолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, посилаючись на те, що вона разом з малолітньою онукою ОСОБА_5 у 2014 році вимушена була переїхати до Дергачівського району з м. Єнакієво Донецької області у зв'язку з військовими діями в їхньому місті. На даний час вона, як особа переміщена з тимчасово окупованої території разом з онукою фактично два роки мешкає за адресою: АДРЕСА_2. Онука знаходиться на її утриманні з 2005 року. На допомогу батьків вона розраховувати не могла, тому що батько та мати дитини ніколи не займались вихованням дитини, не піклувалися про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечували необхідним харчуванням, не займались лікуванням дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкувалися з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надали дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяли засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляли інтересу до її внутрішнього світу; не створювали умов для отримання нею освіти.Батьки малолітньої дитини ОСОБА_5 перебували в громадянському шлюбі. Мати вихованням дитини не займалась, вела аморальний спосіб життя, зловживала спиртними напоями, ніколи не працювала та жила лише на соціальну допомогу на дитину. Батько дитини, громадянин ОСОБА_3 працював, але грошей постійно не вистачало. При отриманні соціальної допомоги на дитину, громадянка ОСОБА_4 постійно тікала з дому з дитиною, жебракувала. Вона та її син, громадянин ОСОБА_3 постійно вимушені були шукати дитину, находили дитину брудною, неохайною та хворою на педикульоз. В сім'ї були постійні сварки. Таке сумісне життя призвело до того, що її син ОСОБА_3 вигнав свою цивільну дружину ОСОБА_4 З 2005 року про громадянку ОСОБА_4. нічого не відомо та місце її проживання невідоме, відоме тільки її останнє місце реєстрації, за адресою: АДРЕСА_1.Так, з 2005 року, коли дитині виповнилось два роки вона забрала дівчинку собі на виховання та повністю стала займатися її вихованням та оздоровленням. Дитину вона відразу ж оформлена до дитячого садка. На даному етапі дівчинка проживає з нею, ходить до школи та повністю знаходиться на її утриманні.Батько дитини матеріально дитині не допомагає, вихованням не займається. На сьогоднішній день батько ніде не працює.Під час її останнього візиту до міста Єнакієво Донецької області її син написав заяву, про те, що він не заперечує про позбавлення його батьківських прав.Вона повністю опікуюся дитиною. Малолітня ОСОБА_5 проживає разом з нею. Вона намагається максимально забезпечувати всі її потреби, займається вихованням дівчинки, проявляє турботу про фізичний та духовний розвиток дитини, купує їй одяг, взуття інші необхідні речі, докладає всіх зусиль, щоб її онука отримувала все необхідне для її віку. Тому вона має намір встановити опіку над онукою.
Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не з'явилися в судове засідання, про причини неявки суду не повідомили, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені шляхом оголошення на сайті Дергачівського районного суду Харківської області від 15.07.2016 року. Від відповідача ОСОБА_3 мається заява від 21.06.2016 року, посвідчена секретарем Булавинської селищної ради м.Єнакієве Донецької області, про те, що він просить позбавити його батьківських прав відносно його дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Представник третьої особи - Служби у справах дітей Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області у судове засідання не з'явилася, надавши заяву, з якої вбачається, що позовні вимоги підтримує, просить справу розглянути за її відсутності.
Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, надавши суду заяву про те, що вона позовні вимоги підтримує та просить розглядати справу за її відсутності та не заперечує проти винесення заочного рішення.
Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, вивчивши надані докази, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Її батьками являються ОСОБА_3 та ОСОБА_4, що підтверджується копією повторного свідоцтва про народження (а.с.7).
Згідно із частиною 8 статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини
Згідно з нормами статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини, крім того, відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства, а також ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності встановленої законом.
Статтею 11 Закону України Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року, № 2402-III передбачено, що сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього.
Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків.
Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
Згідно частин 1, 2 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.
Відповідно до пункту 15 постанову Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року, N 3 (далі - Постанови) позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Згідно абзацу 2 пункту 16 Постанови ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.
Відповідачі, які являються батьками дитини, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню доньки.
У відповідності до висновку від 09.08.2016 за №01-62/3246 року Дергачівська районна державна адміністрація Харківської області вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у відношенні малолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Відповідно до п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.
Невжиття заходів щодо спілкування з дитиною, турботи про неї, розцінюється як свідоме нехтування відповідачем своїми обов'язками, сукупність зібраних у справі доказів свідчить про те, що відповідач не має прагнення спілкуватися з дитиною, сприяти засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не проявляє інтересу до його внутрішнього світу, що суперечить положенням ст.18 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року (набрала чинності для України 27 вересня 1991 року), з яких випливає, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини, найвищі інтереси є предметом їх основного піклування.
Стаття 150, 157 СК України передбачає, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, хто проживає окремо від дитини зобов'язаний брати участь у її вихованні та утриманні.
Згідно п.2 ч.1 ст. 164 Сімейного Кодексу України батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.
З копії акту перевірки матеріально- побутових умов від 13.05.2004 року вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживають за адресою: АДРЕСА_3, не виконують своїх батьківських обов'язків щодо виховання та утримання своєї дитини ОСОБА_5 Дівчинка з 2005 року постійно проживає зі своєю бабусею.
Відповідно до інформації Булавинської селищної ради від 14.05.2016 року за №29/03-20 вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не виконують свої батьківських обов'язків щодо виховання та утримання своєї дитини ОСОБА_5 З 2005 року дитина проживає з бабусею ОСОБА_2 вона займається її вихованням, оздоровленням. Бабуся має вищу освіту, характеризується позитивно.
Відповідно до акту від 19.04.2016 року депутата Вільшанської селищної ради вбачається, що в домоволодінні АДРЕСА_2 фактично без реєстрації з вересня 2014 року і по теперішній час проживають ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Згідно копії довідки Вільшанської селищної ради від 23.05.2016 року за №790 вбачається, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6 проживає в домоволодінні АДРЕСА_2 фактично без реєстрації проживає за вищевказаною адресою з вересня 2014 року по теперішній час разом із онукою ОСОБА_5
Відповідно до характеристики, виданої директором Вільшанської загальноосвітньої школи I-III ступенів Дергачівької районної ради Харківської області від 24.05.2016 року за №137 вбачається, що ОСОБА_5 дійсно навчається в 7-а класі.
ОСОБА_2 проживає разом зі своєю онукою ОСОБА_5 постійно дбає про неї, виховує її, постійно підтримує зв'язок з класним керівником, що підтверджується довідкою Вільшанської загальноосвітньої школи I-III ступенів Дергачівської районної ради Харківської області від 08.07.2016 року за №180.
Згідно копії до довідки - інформації дільничого офіцера поліції Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області та копії інформації заступника голови Вільшанської селищної ради від 06.07.2016 року вбачається , що ОСОБА_2 зарекомендувала себе з позитивної сторони. До адміністративної відповідальності не притягувалась. Заяв, скарг стосовно неї не надходило.
Згідно ст. 180 СК України батьки повинні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.
Частиною 2 ст. 166 СК України передбачено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.
Відповідно до частини 4 статті 167 СК України якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим.
Відповідно до частини 4 статті 60 ЦК України суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування.
По справі встановлено, що неповнолітня дитина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 не може бути передана будь-кому з батьків, тому переважне право на передання дитини має мати відповідача - баба дитини, з якою вона проживає з 2005 року і продовжує проживати разом з нею.
Як вбачається з висновку від 11.08.2016 року за №01-11/1326 Дергачівська районна державна адміністрація Харківської Служба у справах дітей вважає за доцільне призначити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, опікуном для малолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
Судові витрати суд покладає на відповідачів.
Відповідно до ч.1 ст.209 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 208, 209, 212-215, 224-226, 233 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_2 задовольнити повністю.
Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_9, уродженця м. Єнакієве Донецької області батьківських прав у відношенні малолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Позбавити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, батьківських прав у відношенні малолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Призначити опікуном ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6 опікуном малолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Стягувати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_9, уродженця м. Єнакієве Донецької області, аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання малолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 14 липня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.
Стягувати з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання малолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 14 липня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір на користь держави в сумі 275,60грн. (двісті сімдесят п'ять гривень 60 копійок).
Стягнути з ОСОБА_4 судовий збір на користь держави в сумі 275,60грн. (двісті сімдесят п'ять гривень 60 копійок).
Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя І. М. Нечипоренко