АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1588/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 50 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу представника Громика ОСОБА_6 ОСОБА_7 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18 травня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_9 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, -

в с т а н о в и л а :

В квітні 2016 року ОСОБА_8 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_9 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання.

В обґрунтування позовних вимог вказував, що відповідач, який є його батьком, згідно рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14 грудня 2015 року сплачує аліменти на його утримання в розмірі 200 грн. щомісячно, починаючи з 26 жовтня 2015 року і до закінчення ним навчання в університеті фінансів та управління у Варшаві, але не більше ніж до досягнення ним 23-річного віку.

На даний час він продовжує навчання, термін якого закінчується 30 вересня 2018 року. Оплата за навчання в академічному 2015/2016 році складає 2700 польських злотих, а за наступні академічні курси по 3800 польських злотих.

Вважає, що відповідач може надавати матеріальну допомогу в більшому розмірі, ніж 200 грн., оскільки за період після ухвалення судового рішення про стягнення з нього аліментів матеріальний стан відповідача та стан його здоровя покращився.

При цьому позивач посилався на те, що відповідач працевлаштувався у відділ контактного центру при Черкаській облдержадміністрації та отримує заробітну плату.

Крім того, ОСОБА_10 обраний головою громадської ради при міському голові, що свідчить про поліпшення його стану здоровя, оскільки у нього є можливість активно займатися громадською діяльністю.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №55789754 ОСОБА_9 за договором дарування №537 від 3 березня 2016 року подарував свою частину квартири третій особі, яка не є його родичем, ОСОБА_11, то укладення відповідачем договору дарування нерухомого майна також підтверджує покращення його фінансового стану.

Посилаючись на положення ст.ст. 192, 199 Сімейного кодексу України, просив суд стягнути з відповідача аліменти на його утримання у звязку з продовженням навчання в сумі 2700 грн. 00 коп. щомісяця до досягнення ним двадцяти трьох років.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18 травня 2016 року в задоволенні позову ОСОБА_8 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити у справі нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_8 задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника ОСОБА_8, яка підтримала апеляційну скаргу, пояснення представника ОСОБА_9, яка заперечувала проти її задоволення, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_8, суд виходив з того, що сукупний дохід відповідача значно менший за дохід його колишньої дружини ОСОБА_10, з якою проживає позивач і вона самостійно може надавати синові матеріальну допомогу в звязку з продовженням ним навчання.

Проте, погодитись з таким висновком суду не можна, оскільки суд дійшов його з порушенням норм матеріального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Таким чином, обовязок утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, покладається на обох батьків.

Як вбачається з матеріалів справи, повнолітній ОСОБА_8 проживає з матірю ОСОБА_10 і по досягненню повноліття продовжує навчання в університеті фінансів та управління у Варшаві, в звязку з чим потребує матеріальної допомоги.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_8 стягнуто аліменти відповідно до ст.199 СК України в твердій грошовій сумі 200 грн. щомісячно.

Ухвалюючи вказане рішення, суд виходив з того, що ОСОБА_9 не може надавати матеріальну допомогу на утримання сина, оскільки не має доходів, а за станом здоровя потребує постійного лікування, але він погодився надавати сину таку допомогу в розмірі 200 грн. щомісячно.

Частиною першою статті 192 СК України положення якої згідно ст.201 цього Кодексу застосовуються до відносин між батьками і повнолітніми дочкою, сином щодо надання їм утримання, визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом збільшено або зменшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них.

З матеріалів справи вбачається, що матеріальний стан платника аліментів ОСОБА_9 після ухвалення рішення суду про стягнення з нього аліментів в розмірі 200 грн. щомісячно покращився. Зокрема, відповідач з 17 лютого 2016 року працює на посаді фахівця відділу «Центр допомоги учасникам антитерористичної операції» Черкаського обласного контактного центру, де отримує заробітну плату, яка за лютий 2016 року склала 649 грн. 63 коп., за березень 2016 року 753 грн. 57 коп.

Крім цього, відповідач отримує пенсію по інвалідності в розмірі 2542 грн. 50 коп. в управлінні Пенсійного фонду України в м. Черкасах.

Факт працевлаштування відповідача свідчить про покращення стану його здоровя.

Таким чином, на даний час відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання.

Суд першої інстанції встановив вказані обставини, проте не дав їм належної оцінки і прийшов до помилкового висновку про відсутність підстав для збільшення розміру аліментів.

З огляду на викладене рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням у справі нового рішення про часткове задоволення позову і збільшення розміру аліментів, стягнутих з відповідача на користь позивача за рішенням суду.

При визначенні розміру матеріальної допомоги, яку відповідач може надавати на утримання сина, колегія суддів враховує, що відповідач продовжує періодично лікуватися і тому надання матеріальної допомоги на утримання сина не повинно позбавляти його такої можливості, а стягнення аліментів в розмірі 2700 грн. щомісячно фактично позбавить його всіх доходів.

З врахуванням викладеного колегія суддів вважає можливим збільшити розмір аліментів, стягнутих з відповідача на користь позивача за рішенням суду до 800 грн. щомісячно.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 314, 316 ЦПК України, ст. 192, 199 СК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу задовольнити частково.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18 травня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_9 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання скасувати.

Ухвалити у справі нове рішення.

Позов задовольнити частково.

Збільшити розмір аліментів, стягнутих рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14 грудня 2015 року з ОСОБА_9 на утримання повнолітнього сина ОСОБА_8, який продовжує навчання, до 800 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання законної сили даним рішенням суду і до закінчення сином навчання, але не більше, ніж до досягнення ним 23 років.

Рішення набирає чинності з моменту проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня проголошення.

Головуючий :

Судді :