АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Доповідач - Панченко М.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 серпня 2016 року м.Київ

Колегія суддів судової палати з розглядуцивільних справ Апеляційного суду м.Києва у складі:

головуючого судді - Панченка М.М.

суддів - Барановської Л.В., Побірченко Т.І.

при секретарі - Куркіній І.В

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу судді Дарницького районного суду м. Києва від 25 квітня 2016 року про визнання неподаною та повернення заявникові позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа - ОСОБА_6, про визнання права та стягнення збитків,-

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва від 25 квітня 2016 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа - ОСОБА_6, про визнання права та стягнення збитків повернуто заявнику.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не усунено недоліки, зазначені в ухвалі про залишення позовної заяви без руху від 12 лютого 2016 року. Крім того, судом зазначено, що представником позивача не надано суду документів на підтвердження повноважень щодо представництва інтересів ОСОБА_2 в суді.

В поданій апеляційній скарзі позивач просить указану ухвалу скасувати як таку, що постановлена з порушенням норм процесуального права, та постановити нову ухвалу, якою відкрити провадження у справі. Посилається на те, що позовна заява, враховуючи уточнення до неї, подана з дотриманням положень ст. 119 ЦПК України, а недоліки, зазначені судом першої інстанції, не можуть бути підставою для повернення позовної заяви позивачеві.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про розгляд справи, в судове засідання не з'явилися, а тому, в силу положень ст. 305 ЦПК України колегія вважає за можливе провести розгляд справи за їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді Панченка М.М., з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа - ОСОБА_6, про визнання права та стягнення збитків.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 12 лютого 2016 року указану позовну заяву залишено без руху, у зв'язку з незазначенням позивачем засобів зв'язку сторін; відсутністю обґрунтування позовних вимог та конкретного викладу їх змісту; незазначенням доказів.

20 квітня 2016 року на виконання вимог ухвали суду представником позивача подано уточнення до позовної заяви.

Повертаючи позовну заяву заявнику, суд першої інстанції виходив з того, що, усуваючи недоліки позовної заяви, позивач надав копію технічного паспорту будинку лише в одному екземплярі, а не відповідно до кількості учасників процесу, а представником відповідача не надано суду документів, які належним чином підтверджують його повноваження як представник ОСОБА_2.

Між тим, колегія суддів з таким висновком суду погодитися не може.

Так, за змістом ч.ч. 1-2 ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Як вбачається з матеріалів справи, позовна заява ОСОБА_2 була залишена без руху, зокрема, у зв'язку з незазначенням доказів на підтвердження викладених в позові обставин.

На вимогу ухвали суду про залишення позовної заяви без руху від 12 лютого 2016 року, представником позивача надано пояснення щодо зазначення в позові доказів, а також на вимогу суду подано копію технічного паспорту будинку в одному екземплярі.

Між тим, указаний доказ в позовній заяві зазначений не був і, відповідно, будь-яких недоліків щодо його подання в ухвалі про залишення без руху встановлено не було, а тому надання відповідного документу в одному примірнику не може вважитися неусуненням недоліків, визначених ухвалою від 12 лютого 2016 року.

А згідно системного аналізу ч. 2 ст. 121 ЦПК України, лише у випадку неусунення позивачем недоліків, які чітко встановлені ухвалою суду про залишення позову без руху, суд постановляє ухвалу про визнання позовної заяви неподаною та повернення її заявнику.

В даному випадку, ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 12 лютого 2016 року виявлено недоліки в частині незазанчення позивачем доказів на підтвердження викладених в позовній заяві обставин, у зв'язку з чим представником позивача подано уточнення до позовної заяви із зазначенням відповідних доказів та наданням пояснень з цього приводу.

Таким чином, в позовній заяві викладено усі обставини та докази, які сторона позивача вважала за необхідне указати. Вимога щодо зазначення додаткових доказів та обставин суперечить принципу диспозитивності цивільного процесу.

Крім того, за змістом абз. 3 п. 7 Постанови Пленуму ВСУ №2 від 12.06.2009 року, подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при пред'явленні позову залишати заяву без руху та повертати її заявнику.

Щодо посилання суду на п. 3 ч. 3 ст. 121 ЦПК України, то колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, згідно зазначеної правової норми, заява повертається у випадках, коли заяву від імені позивача подано особою, яка не має повноважень на ведення справи.

Між тим, як вбачається з матеріалів справи, позовна заява підписана особисто ОСОБА_2.

Отже, положення п. 3 ч. 3 ст. 121 ЦПК України не може бути застосоване в даному випадку, оскільки позовна заява підписана позивачем власноруч, а не його представником, який лише подав позовну заяву до канцелярії суду. Крім того, повноваження ОСОБА_7, як представника позивача, були перевірені уповноваженим працівником апарату суду при прийнятті позовної заяви.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо невідповідності позовної заяви вимогам ст.ст. 119-121 ЦПК України, чим порушив порядок вирішення питання про відкриття провадження у справі, що у відповідності з п.3 ч.1 ст.312 ЦПК України є підставою для скасування оскаржуваної ухвали та передання даного питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.307,312 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Скасувати ухвалу судді Дарницького районного суду м. Києва від 25 квітня 2016 року, а питання відкриття провадження у справі передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді