Справа № 212/2534/16-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2016 року місто ОСОБА_1 Ріг

Суддя Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_2, ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Оранта Січ» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулася до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу із позовом до Публічного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Оранта Січ»» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Вивчивши подану позовну заяву та додані до неї матеріали, вважаю, що підстави відкриття провадження у справі за даною позовною заявою відсутні з огляду на наступне.

За правилами загальної територіальної підсудності, встановленими ч.2 ст.109 ЦПК України, позови до юридичних осіб предявляються в суд за їхнім місцезнаходженням.

Стаття 110 ЦПК України встановлює правила альтернативної підсудності, відповідно до частини 6, якої позови про відшкодування шкоди, завданої майну фізичних або юридичних осіб, можуть пред'являтися також за місцем завдання шкоди.

З аналізу змісту вказаних норм вбачається, що право вибору між судами, яким згідно із правилом загальної підсудності (ст.109 ЦПК) і правилом альтернативної підсудності (ст. 110 ЦПК) підсудна справа, належить виключно позивачеві (ч.14 ст. 110 ЦПК).

Як розяснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п.37 Постанови «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» № 3 від 01.03.2013, якщо позивач при пред'явленні позову дотримався правил територіальної чи альтернативної підсудності, суд не має права повернути позивачеві позовну заяву з мотивів непідсудності справи цьому суду.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що спір виник з приводу відмови Публічного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Оранта Січ» у виплаті страхового відшкодування позивачу за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 01.09.2015 року в смт. Кирилівка Запорізької області з вини водія ОСОБА_4, цивільно-правова відповідальність якого застрахована відповідачем за полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/2926164від 25.04.2015 року.

При цьому, звертаючись до суду з позовом, в позовній заяві позивач вказує адресу відповідача: вул. Малиновського, 16, м. Запоріжжя, місцем завдання шкоди, внаслідок якої було пошкоджено автомобіль позивача є смт. Кирилівка, Запорізька область.

Отже, з викладеного вбачається, що предявивши позов до Жовтневого районного суду м. Кривого Дніпропетровської області, позивач не дотримався ані вимог загальної підсудності, встановлених ч.2 ст. 109 ЦПК України, ані вимог альтернативної підсудності, встановлених ч.6 т. 110 ЦПК України.

Посилання ж ОСОБА_3 на Закон України «Про захист прав споживачів» як на підставу для предявлення позову за місцем свого проживання як позивача за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Городна, 48, не можуть бути прийняті до уваги судом, оскільки норми вказаного Закону України регулюють відносини, які виникають при укладенні договору страхування між страховиком і страхувальником, як споживачем цих послуг. В даному випадку позивач не є споживачем послуг в розумінні п.22 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» за договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/2926164від 25.04.2015 року, страхувальником за яким є інша особа ОСОБА_4 винуватиць дорожньо-транспортної пригоди. В даному випадку ОСОБА_3 є потерпілим від дорожньо-транспортної пригоди й особою, яка набула права у відповідності до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на отримання страхового відшкодування в результаті настання страхового випадку.

У звязку з чим, вважаю, що підстави для предявлення позову за п.5 ст. 110 ЦПК України, за місцем свого проживання, яке знаходиться на адміністративній території Жовтневого району м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, яка відноситься до юрисдикції Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у позивача відсутні.

Відповідно до ст. 115 ЦПК України, якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачеві для подання до належного суду, про що постановляється ухвала. Ухвала суду разом із заявою та всіма додатками до неї надсилаються позивачеві.

Пунктом 4 частини 3 ст. 121 ЦПК України визначено, що заява повертається у випадку, коли справа не підсудна цьому суду.

Оскільки позовна заява подана позивачем ОСОБА_3 з порушенням правил як загальної територіальної, так і альтернативної підсудності, тому вважаю, що дана справа не підсудна Жовтневому районному суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, що є підставою для повернення позовної заяви позивачу разом із доданими документами для звернення до належного суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. 115, п. 4 ч. 3 ст. 121, ст.ст.208-210 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Оранта Січ» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди повернути позивачу разом із доданими документами для подання до належного суду.

Ухвала може бути оскаржена в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий суд міста ОСОБА_1 протягом п'яти днів з дня її проголошення, а у разі її постановлення без участі особи, яка її оскаржує - протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: О. Г. Пустовіт