У Х В А Л А

про залишення заяви без руху

Справа № 126/1884/16-ц

Провадження № 2/126/689/2016

"09" серпня 2016 р. м. Бершадь

Суддя Бершадського районного суду Вінницької області Рудь О.Г. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про захист честі, гідності та ділової репутації, стягнення моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про захист честі, гідності та ділової репутації, стягнення моральної шкоди.

Згідно зі ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити: найменування суду, до якого подається заява; ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі; зміст позовних вимог; ціну позову щодо вимог майнового характеру; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; перелік документів, що додаються до заяви. Позовна заява підписується позивачем або його представником із зазначенням дати її подання. Позовна заява повинна відповідати іншим вимогам, встановленим законом. До позовної заяви додається документ, що підтверджує плату судового збору.

Згідно зі ст. 120 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

При вирішенні питання про відкриття провадження у справі встановлено, дана позовна заява не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України, а саме:

Положеннями пункту 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України 12.06.2009 р. № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» визначено, що позовні вимоги кількох осіб до одного й того ж відповідача або позивача до кількох відповідачів можуть бути об'єднані в одне провадження, якщо ці вимоги однорідні, зокрема такі, які нерозривно пов'язані між собою, або від вирішення однієї з них залежить вирішення інших. Таке об'єднання не допускається, коли відсутня спільність предмета позову.

В той же час, у позові позивачем поєднано декілька позовних вимог немайнового характеру, при цьому, із заявлених вимог є незрозумілим їх зміст, а так само є не зрозумілим до кого з відповідачів та конкретно які пред'явлено позовні вимоги, в зв'язку з чим позивачу, з урахуванням положень ст. 32 ЦПК України, необхідно розмежувати позовні вимоги до кожного з відповідачів окремо, чітко виклавши зміст позовних вимог.

Крім того, відзначається, що позивачем, у позовній заяві не конкретизовано вимоги, як того вимагає п. 3 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, оскільки, зміст позовних вимог - це певна форма, спосіб судового захисту, який просить позивач від суду, тому це має суттєве значення при розгляді справи, і відповідно вимагає від позивача чітко визначеного формулювання заявлених позовних вимог.

Відповідно до п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» при вирішенні питання про відкриття провадження у справі судам слід звертати увагу на відповідність позовної заяви (заяви) вимогам статті 119 ЦПК. Така заява має містити, зокрема, відомості про те, в який спосіб була поширена інформація, що порушує особисті немайнові права позивача (заявника), яка саме інформація поширена відповідачем (відповідачами), із зазначенням часу, способу й осіб, яким така інформація повідомлена, інші обставини, які мають юридичне значення, посилання на докази, що підтверджують кожну з таких обставин, а також зазначення способу захисту, в який позивач бажає захистити своє порушене право.

З огляду на зазначене, позивач у прохальній частині позову, не конкретизував, якою саме інформацією поширеною відповідачем (відповідачами) порушуються його особисті немайнові права, яким чином постраждала його ділова репутація серед оточуючих та в чому це виразилось.

Також, відповідно до п.п. 24, 25 постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» задовольняючи позов, суд повинен у резолютивній частині рішення зазначити, чи було порушено особисте немайнове право особи, яка саме інформація визнана недостовірною та порочить гідність, честь чи ділову репутацію позивача, а також вказати на спосіб захисту порушеного особистого немайнового права. Якщо суд ухвалює рішення про право на відповідь або про спростування поширеної недостовірної інформація, то у судовому рішенні за необхідності суд може викласти текст спростування інформації або зазначити, що спростування має здійснюватися шляхом повідомлення про ухвалене у справі судове рішення, включаючи публікацію його тексту. За загальним правилом, інформація, що порочить особу, має бути спростована у спосіб, найбільш подібний до способу її поширення (шляхом публікації у пресі, повідомлення по радіо, телебаченню, оголошення на зібранні громадян, зборах трудового колективу, відкликання документа тощо). У судовому рішенні також має бути зазначено строк, у межах якого відповідь чи спростування повинно бути оприлюднено. Спростування має здійснюватися у такий самий спосіб, у який поширювалася недостовірна інформація. Уразі, якщо спростування недостовірної інформації неможливо чи недоцільно здійснити у такий же спосіб, у який вона була поширена, то воно повинно проводитись у спосіб, наближений (адекватний) до способу поширення, з урахуванням максимальної ефективності спростування та за умови, що таке спростування охопить максимальну кількість осіб, що сприйняли попередньо поширену інформацію.

Враховуючи викладене, в прохальній частині позову позивачем не зазначено, яким саме способом та в якій формі останній просить зобов'язати відповідачів спростувати недостовірну інформацію.

Крім цього, не зрозумілою являється сума сплаченого судового збору, оскільки відповідно до п.п. 5 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви про захист честі та гідності фізичної особи, ділової репутації фізичної або юридичної особи, а саме за подання позовної заяви немайнового характеру, ставки судового збору встановлюються в розмірі 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, що складає 551,20 гривень, позовної заяви про відшкодування моральної шкоди 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати, що складає 1378 гривень.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі, коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Позивачем ОСОБА_1 у позовній заяві про захист честі, гідності та ділової репутації заявлено три вимоги, зокрема:

1) одну вимогу про відшкодування моральної шкоди стягнути з відповідачів моральну шкоду в розмірі 50000 гривень;

2) дві вимоги немайнового характеру:

а) визнати відомості поширені відповідачами, такими, що не відповідає дійсності, та принижують честь, гідність та ділову репутацію позивача;

б) зобов'язати відповідачів публічно вибачитись;

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119, 120 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Керуючись ст. 121 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про захист честі, гідності та ділової репутації, стягнення моральної шкоди - залишити без руху.

Надати позивачеві строк не більше п'яти днів з моменту отримання копії цієї ухвали, для виправлення недоліків позовної заяви.

Роз'яснити, що у разі не виправлення недоліків заяви в зазначений строк, вона буде вважатись неподаною та повернута позивачеві зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. Г. Рудь