Справа № 449/344/12 Головуючий у 1 інстанції: Борняк Р.О.
Провадження № 22-ц/783/1079/16 Доповідач в 2-й інстанції: Мельничук О. Я.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого - судді Мельничук О.Я.,

суддів Берези В.І. і Крайник Н.П.,

при секретарі Куцик І.Б.,

з участю прокурора Заяць І.Є. представника Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради Процко Р.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Перемишлянського районного суду Львівської області від 20 травня 2015 року по справі за позовом прокурора Сихівського району м. Львова в інтересах Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради до ОСОБА_4 про стягнення неустойки та за позовом Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості та стягнення неустойки,-

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Перемишлянського районного суду Львівської області від 20 травня 2015 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради заборгованість та неустойку за договором оренди №С-5904-7 від27.12.2007 року в сумі 38096,45 грн.

Вирішено питання судових витрат.

Вищезгадане рішення в апеляційному порядку оскаржив відповідач - ОСОБА_4. Вважає рішення суду незаконним та необгрунтованим. Також вважає, що судом при постановленні рішення не взято до уваги того факту, що з січня 2010 року він перебував у скрутному фінансовому становищі, не мав належного доходу, щоб сплачувати своєчасно орендну плату, в зв"язку з чим була допущена заборгованість. Звертає увагу, що судом не було надано належної правової оцінки факту дострокового розірвання договору між ним та позивачем, після якого він припинив будь-яку діяльність в орендованому приміщенні.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_4 до задоволення не підлягає із наступних підстав.

Згідно з вимогами ст.ст.11, 59, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. При цьому, кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України - рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції таким вимогам відповідає.

Як вбачається з матеріалів справи, між Управлінням комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради та ОСОБА_4 27.12.2007 року був укладений договір оренди нерухомого майна №С-5904-7, згідно з умовами якого відповідач прийняв у строкове платне користування нерухоме майно, а саме: нежитлові приміщення. що знаходяться по АДРЕСА_1, площею 251,4 кв.м., які відповідно до акту приймання передачі від 29.12.2007 року були передані відповідачу балансоутримувачем ЛКП "Новий Львів".

Відповідно до рішення Сихівського районного суду м. Львова від 25.11.2010 року договір оренди №С-5904-7, укладений 27.12.2007 року між Управлінням комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради та ОСОБА_4 було розірвано та виселено ОСОБА_4 із нежитлових приміщень пл.. 251.4 кв.м., що знаходяться по АДРЕСА_2 в у зв"язку з неналежним виконанням умов укладеного договору оренди та наявністю заборгованістю по орендній платі, яка за період з 01.07.2008 року по 31.05.2010 року склала 23194,12 грн.

Після розірвання договору оренди та впродовж строку передбаченого договором для передачі майна, відповідач жодних дій, спрямованих на повернення майна не вчинив, на адресу Управління комунальної власності чи балансоутримувача нежитлових приміщень з приводу прийняття-передачі об'єкта не звертався.

Відповідно до довідки №2302-вих-730, виданої 11.03.2015 року Управлінням комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради, станом на 11.03.2015 року відповідачем в повному обсязі не сплачено орендну плату за користування об'єктом оренди за період з 01.06.2010 року по 25.11.2010 року, внаслідок чого виникла заборгованість, в сумі 6598,51 грн. Крім цього, станом на 11.03.2015 року за користування річчю за час прострочення заборгованість ОСОБА_4 перед Управлінням комунальної власності по неустойці за період з 26.11.2010 року по 26.11.2011 року складає 31497,94 грн.

Задовольняючи позов та стягуючи з ОСОБА_4 на користь Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради заборгованість та неустойку за договором оренди №C-5904-7 від 27.12.2007 року в розмірі 38096,45 грн., суд виходив з тих обставин, що заявлений позов є підставним, а розмір позовних вимог є таким, що відповідає фактичним обставинам справи.

З такими висновками суду колегія суддів погоджується.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону та договору.

За вимогами ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно ч.1 ст.762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Розмір орендної плати визначений п.5.1 Договору №С-5904-7 від 27.12.2007 року.

Відповідно до ч.3 ст.18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно та в повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Відповідно до вимог ст.27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Відповідно до п.5.2 та 7.2 договору оренди, орендна плата сплачується орендарем не пізніше 20 числа місяця у встановленому нормативними документами власника орендованого майна порядку, орендар зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату.

Згідно п.9 договору оренди, повернення орендодавцю об'єкта оренди здійснюється після закінчення терміну дії договору або дострокового його припинення чи розірвання (п.9.1). Об'єкт оренди повинен бути переданий орендарем та прийнятий орендодавцем протягом 15 днів з моменту настання однієї з подій вказаних в п.9.1 Договору (п.9.3). При передачі об'єкта оренди складається Акт здачі-приймання, який підписується сторонами (п.9.4). Об'єкт оренди вважається переданим орендодавцю з моменту підписання акту здачі-приймання (п.9.5).

Відповідно до п.5.2 договору оренди у випадку прострочення по сплаті орендних платежів орендар сплачує пеню у розмірі передбаченому чинним законодавством.

Відповідно до ч.2 ст.785 ЦК України якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Оскільки договором оренди, який підписаний сторонами, чітко передбачено процедуру передачі об"єкта оренди, обставини на які покликається ОСОБА_4 в апеляційній скарзі не можуть бути такими, які встановлюють факт повернення об"єкта оренди власнику.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає, що розглядаючи спір районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_4 жодним чином висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому у задоволенні апеляційної скарги апелянту слід відмовити, а рішення Перемишлянського районного суду Львівської області від 20 травня 2015 року залишити без змін.

Керуючись ст.ст.303, 304, п.1 ч.1 ст.307, ч.1 ст.308, ст.313, п.1 ч.1 ст.314, ст. ст.315, 317, 319, 325 ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення Перемишлянського районного суду Львівської області від 20 травня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набранням ухвалою законної сили.

Головуючий: О.Я. Мельничук

Судді: В.І. Береза

Н.П. Крайник