Справа № 362/3853/16-ц
Провадження № 2/362/2297/16
У х в а л а

03 серпня 2016 року

суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Марчук О.Л., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про винесення рішення та покладення судових витрат,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, перевіривши який, приходжу до висновку, що його необхідно залишити без руху з наступних підстав.

Відповідно до частини другої статті 119 ЦПК України, позовна заява повинна містити також:

-імя (найменування) позивача і відповідача, а також імя представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів звязку, якщо такі відомі;

-зміст позовних вимог;

-виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги;

-зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Так, в порушення пункту 2 частини другої статті 119 ЦПК України, позовна заява не містить номери засобів звязку сторін або посилання на те, що такі не відомі чи не існують.

Також, вимоги пункту другого прохальної частини цивільного позову не є позовними по своїй суті, оскільки не стосуються дій чи бездіяльності відповідача та не можуть бути до нього звернені, оскільки взагалі не є предметом спору між сторонами.

Викладене у пункті другому прохальної частини позову прохання не є способом захисту цивільних прав, який використовується при формулюванні позовних вимог з метою захисту і/або відновлення прав та інтересів які порушені.

Зокрема, вирішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, про яке позивач просить у пункті другому заяви, здійснюється судом в силу положень ЦПК України при постановлені рішення у справі, тобто є обовязком суду та не потребує додаткового їх заявлення як позовних.

Одночасно, позивачу необхідно уточнити зміст позовних вимог, оскільки вимога «винести рішення» не є способом захисту прав та інтересів відповідно до статті 16 ЦК України та не може бути звернена до відповідача.

Вимога прохальної частини цивільного позову «винести рішення» не є позовною по своїй суті, оскільки не стосуються дій чи бездіяльності відповідача та не можуть бути до нього звернена, оскільки взагалі не є предметом спору між сторонами.

Тобто, позивачу слід вирішити питання щодо обґрунтованості, доцільності, необхідності заявлення таких позовних вимог як «винести рішення» і «покласти судові витрати» та їх формулювання у прохальній частині заяви.

Також, в порушення вимог пункту 6 частини другої статті 119 ЦПК України позовна заява за своїм змістом не містить виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги про «винесення рішення» і «покладення судових витрат» та зазначення доказів, що підтверджують току обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

До того ж, позивачу слід уточнити свої вимоги та чітко і конкретно зазначити номер актового запису про шлюб якщо такий є.

При цьому, у звязку із заявленими вимогами позову позивачу необхідно обовязково врахувати норму частини третьої статті 6 Закону України «Про судових збір», відповідно до якої у разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Отже, враховуючи, що у позові заявлено дві позовні вимоги (оскільки є два пункти позовних вимог) немайнового характеру, позивачу слід сплатити судовий збір за кожну вимогу немайнового характеру.

Крім того, викладаючи обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, у заяві вказано, що між ним і відповідачкою було укладено шлюб, який зареєстровано, проте, в порушення в порушення наведених вимог цивільного процесуального закону, у позові не зазначено доказів, що підтверджують кожну з таких обставин.

Тобто, згідно із вимогами пункту 6 частини другої статті 119 ЦПК України, позовна заява повинна містити зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування, а тому позивачу необхідно у новій редакції позовної заяви лише зазначити докази, що підтверджують зазначені ним у заяві обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог.

Також, в пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», судам розяснено, що суди згідно із ст. 119 ЦПК України повинні вимагати від осіб, що подали заяву, повного викладення обставин, якими обґрунтовуються дані вимоги, й посилання на засоби їх доказування. При цьому, до заяви додаються: свідоцтво про реєстрацію шлюбу, копії свідоцтв про народження дітей, довідки щодо розміру заробітку та інших доходів, а також усі необхідні документи відповідно до заявлених вимог. Якщо заява не відповідає вимогам закону, слід застосовувати правила ст. 121 ЦПК.

Всупереч наведеним розясненням, позивачем не додано до заяви оригіналу свідоцтва про шлюб.

Серед іншого, позивачем порушено вимоги частини першої статті 120 ЦПК України, оскільки не додано до позовної заяви копії всіх документів, що додаються до неї для відповідача.

Дана обставина підтверджується переліком додатків до заяви, у якому відсутня вказівка про те, що до позову додано копії всіх документів, що додаються до неї для відповідача.

Суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали (ч. 1 ст. 121 ЦПК України).

Таким чином, враховуючи, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 ЦПК України, приходжу до висновку, що її слід залишити без руху, про що повідомити позивача і надати йому строк для усунення недоліків.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 119, 121 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про винесення рішення та покладення судових витрат залишити без руху.

Повідомити про вказане позивача і надати йому строк для усунення недоліків пять днів з дня отримання ним копії ухвали.

Розяснити позивачу, що якщо відповідно до ухвали суду у встановлений строк він не виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 ЦПК України або не сплатить судових збір, позовна заява буде вважатися неподаною і повернута йому.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя