Справа № 755/7731/16-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.07.2016 року Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.,

при секретарі - Дудник В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, питання щодо прийняття позову третьої особи з самостійними вимогами ОСОБА_1 в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні спадковим майном, та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення від права на спадкування, визнання спадкоємцем четвертої черги, -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні спадковим майном, та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення від права на спадкування, визнання спадкоємцем четвертої черги.

18 липня 2016 року до Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 було подано позов третьої особи з самостійними вимогами - позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про визнання фактичного права на володіння, користування нерухомим майном.

Суд, вивчивши доводи поданого позову третьої особи, вислухавши думку представника позивача за первісним позовом, яка заперечувала проти прийняття позову третьої особи з самостійними вимогами, думку представника відповідача за первісним позовом, позивача за зустрічним позовом, яка підтримала позов третьої особи з самостійними вимогами, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 34 Цивільного процесуального кодексу України, треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу до закінчення судового розгляду, пред'явивши позов до однієї чи обох сторін. Ці особи мають усі процесуальні права і обов'язки позивача.

Статтею 125 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що положення статей 123 і 124 цього Кодексу застосовуються до позовів третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору у справі, у якій відкрито провадження.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 15 Постанови від 12.06.2009 р. № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» судам слід мати на увазі, що оскільки від належного вирішення питання про прийняття зустрічного позову, позову третьої особи із самостійними вимогами та об'єднання і роз'єднання позовів залежить своєчасний і правильний розгляд заявлених вимог, то ці процесуальні дії необхідно провадити у точній відповідності з правилами, встановленими статтями 123-126 ЦПК України.

Згідно ч. 2 ст. 123 Цивільного процесуального кодексу України, зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов'язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин, або коли вимоги за позовами можуть зараховуватися, або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Таким чином, позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору в справі, у якій відкрито провадження, приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов'язані і спільний їх розгляд є доцільний, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин та коли вимоги за позовами можуть зараховуватись.

Як вбачається із заявлених третьою особою позовних вимог, останній просить суд: визнати за ОСОБА_1 право на фактичне володіння, користування нерухомим майном квартирою, підсобними приміщеннями в АДРЕСА_1. При цьому позовні вимоги третьої особи з самостійними вимогами обґрунтовуються положеннями ст.ст. 310, 397, 399, 401 ЦК України.

В той же час, вимоги первісного позову та зустрічної позовної заяви випливають із Книги 6 Цивільного кодексу України - спадкове право, тобто з правовідносин пов`язаних із спадкуванням, прийняття спадщини та усунення від права на спадкування.

Таким чином, позов третьої особи ОСОБА_1 не є взаємопов'язаний з первісним позовом та зустрічною позовною заявою спільними підставам та предметом позову, і спільний їх розгляд є недоцільним, оскільки вони виникають з різних правовідносин.

За вказаних обставин, враховуючи вищевикладені доводи, суд приходить до висновку про відмову у прийнятті позову третьої особи з самостійними вимогами ОСОБА_1 в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні спадковим майном, та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення від права на спадкування, визнання спадкоємцем четвертої черги.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 34, 123, 125, 210, 293, 294 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В прийнятті позову третьої особи з самостійними вимогами ОСОБА_1 в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні спадковим майном, та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення від права на спадкування, визнання спадкоємцем четвертої черги - відмовити.

Ухвала оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя: