н/п 2-з/490/74/2016 Справа № 2-з/490/8275/15-ц
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2016 року м.Миколаїв

Центральний районний суд м.Миколаєва у складі:

головуючого - судді Гуденко О.А.,

при секретарі - Гудковій Є.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «СК «Україна», фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4 про відшкодування шкоди ,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення від 19 листопада 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «СК «Україна», фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4 про відшкодування шкоди.

Ухвалою суду від 27.05.2016 року скасовано заочне рішення від 19.11.2015 року, а справу призначено до судового розгляду.

29.07.2016 року на адресу суду надійшла заява від позивача, в якій просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно та розрахункові рахунки, що належать відповідачам ОСОБА_2 «СК «Україна» та ФОП ОСОБА_3Ю.в межах позовних вимог та заборони відчужувати будь-яке майно.

Вивчивши доводи заяви, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Статтею 151 ч.1 ЦПК України передбачено, що суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч.3 ст. 151 ЦПК України, Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Частиною ч.3 ст.152 ЦПК України встановлено, що заявлений вид забезпечення позову має бути співмірним із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч.1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до положень п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 N 9 « Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне відмовити позивачу в задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову в частині накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно та розрахункові рахунки, що належать відповідачам ОСОБА_2 «СК «Україна» та ФОП ОСОБА_3, оскільки згідно ст.152 ЦПК України вид забезпечення позову забезпечується: накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачам і знаходяться у них або у інших осіб.

Проте, у наданій позивачем заяві відсутні жодні відомості щодо належності будь-якого рухомого та нерухомого майна відповідачуОСОБА_2 «СК «Україна» та нерухомого майна відповідачу ФОП ОСОБА_3

При цьому суд враховує, що судове рішення повинно відповідати обовязковим вимогам, встановленим цивільно-процесуальним законодавством, серед яких є виконуваність ухвали та рішення суду. Проте в даному випадку, ухвала суду без зазначення обєктів та видів майна відповідача унеможливить її виконання, а отже не відповідатиме зазначеним вимогам.

Разом з тим, враховуючи наявність майнового спору між сторонами, обсяг позовних вимог, враховуючи вимоги співмірності виду забезпечення позову із заявленими вимогами, суд приходить до висновку, що необхідно вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль MERSEDES-BENZ, модель Е200, 2008 року, д/н НОМЕР_1, який належить ФОП ОСОБА_3 , вартість якого вочевидь відповідатиме обсягу заявлених вимог до цього відповідача .

Керуючись ст.ст.151, 152, 153 ЦПК України, постановою Пленуму ВС України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.06 року, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти обтяження у вигляді арешту на автомобіль MERSEDES-BENZ, модель Е200, 2008 року, д/н НОМЕР_1, який належить ФОП ОСОБА_3.

Заборонити укладати усі види угод, пов'язані з відчуженням вищевказаного нерухомого майна.

Копії ухвали направити для негайного виконання до Регіонального сервісного центру МВС в Миколаївській області.

Копії ухвали надіслати сторонам по справі.

В іншій частині заявлених вимог-відмовити.

Ухвала може бути оскаржена через суд першої інстанції до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

СУДДЯ ГУДЕНКО О.А.