Справа № 540/969/16-ц
Номер провадження 2/540/295/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.08.2016 Машівський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого-судді Хомінець І.В.

за участю: секретаря Мотріченко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Машівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Селещинської сільської ради Машівського району Полтавської області, третя особа: відділ державної реєстрації Машівської районної державної адміністрації Полтавської області, про визнання права власності на нерухоме майно, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, -

в с т а н о в и в :

у липні 2016 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 20.08.1988 виконком Селещинської сільської ради видав йому свідоцтво про право власності на будинковолодіння в с. Селещина, вул. Козацька, 82 (стара адреса вул.Жовтнева, 84), Машівського району, яке було зареєстроване за ним в Полтавському БТІ «Інвентаризатор» в реєстровій книзі № 2 під реєстровим номером 220. Вказане домоволодіння станом на 01.07.1990 року відносилося до робітничого двору і він був його головою. На даний час оригінал свідоцтва про про право власності на вказане будинковолодіння він втратив при невідомих обставинах, сільська рада у видачі дубліката свідоцтва відмовила, посилаючись на те, що оформленням документів на нерухомість займається БТІ. В свою чергу відділ реєстрації також не має можливості провести реєстрацію права власності, так як відсутній оригінал правостановлюючого документу на будинок, а тому він подав оголошення в газету про втрату свідоцтва про право власності на житловий будинок. У звязку з викладеним позивач змушений звернутися до суду і просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вул. Козацькій, 82 в с. Селещина Машівського району Полтавської області.

У судове засідання сторони не зявилися, направили заяви про розгляд справи без їх участі. Позивач вимоги підтримує в повному обсязі, представники відповідача та третьої особи при винесенні рішення покладаються на розсуд суду.

Суд, дослідивши надані докази, прийшов до наступного висновку.

Установлено, що згідно довідки ПП Полтавське БТІ «Інвентаризатор» (далі БТІ) № 5249 від 22.06.2016, позивач рахується власником житлового будинку в с. Селещина, вул. Козацька, 82 (стара адреса вул.Жовтнева, 84), Машівського району, Полтавської області на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконкомом Селещинської сільської ради народних депутатів від 20.08.1988. Право власності зареєстроване за ним у БТІ в реєстровій книзі № 2, реєстровий номер 220 (а.с. 37).

З наданої позивачем копії свідоцтва про право власності на житловий будинок, засвідченої печаткою БТІ, вбачається, що воно видане 20.08.1988 виконкомом Селещинської сільської ради, будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами по вул. Жовтневій, 84 в с. Селещина дійсно належить ОСОБА_1 (а.с. 8). Як видно з копії технічного паспорту на вказаний будинок від 14.06.2016, ОСОБА_2 є власником цього житлового будинку (а.с. 9-13).

Згідно довідки Селещинської сільської ради № 1301 від 05.07.2016, житловий будинок по вул. Козацькій, 82 (стара адреса вулиця Козацька,84) в с. Селещина згідно даних погосподарської книги сільської ради належить гр. ОСОБА_1 (а.с.38).

Таким чином, з наданих документів вбачається, що ОСОБА_2був і є єдиним власником вказаного домоволодіння, на його імя було видано свідоцтва про право власності на будинок, дійсність вказаного свідоцтва не оспорювалася.

16.07.2016 у місцевій газеті «Промінь» опубліковане оголошення про те, що свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок ОСОБА_1 за адресою: с.Селещина, вул. Жовтнева, 84 (стара адреса), нова : с.Селещина, вул.Козацька, 82, видане 20.08.1988 р. Селещинською сільською радою, утрачене (а.с. 42).

Натомість Селещинська сільська рада повідомила позивача про неможливість видати дублікат свідоцтва про право власності, оскільки цими питаннями, в т.ч. заповненням спеціальних бланків, займалося БТІ, і один екземпляр свідоцтва видавався власнику, а інший залишався у БТІ.

15.07.2016 за № 8/01-01-14 начальник відділу реєстрації Машівської РДА повідомив позивача про те, що для державної реєстрації права власності на житловий будинок необхідно разом із заявою подати оригінали документів, необхідних для відповідної реєстрації (а.с. 40).

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до загальних положень цивільного права, позови про визнання права власності заявляються як у випадку спірності правовідносин сторін із приводу майна, які є відносними, так і внаслідок реалізації абсолютних прав на спірне майно. Тобто, позов про визнання права власності на майно необхідний позивачеві тоді, коли інші особи не визнають належності йому цього майна або коли унеможливлюється реалізація позивачем свого права власності.

У випадку, коли підставою для подання позову про визнання права виступає відсутність правовстановлюючих документів на майно, таке право можна буде вважати остаточно захищеним з моменту видачі відповідних правовстановлюючих документів спеціально уповноваженими органами.

Втрата ОСОБА_2 свідоцтва про право власності на житловий будинок підтверджується опублікуванням оголошення в пресі та відмовою Селещинської сільської ради у видачі дубліката.

Виходячи з викладеного, суд вважає, що за обставин, які склалися, звернення позивача до суду з даним позовом є єдино вірним та можливим для нього способом вирішення питання щодо поновлення свого права, у звязку з чим приходить до висновку, що позов в частині визнання за позивачем права власності на житловий будинок № 82 по вулиці Козацькій в с. Селещина Машівського району підлягає задоволенню на підставі ст. 392 ЦК України.

Щодо вимог позивача про визнання за ним права власності не тільки на будинок, а на інші споруди згідно даних технічного паспорту, зокрема, літню кухню, гражі, сараї, огорожу, ворота огорожі та ін., суд зазначає наступне.

Частиною 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Враховуючи норми статей 186, 380, 381 ЦК, господарсько-побутові будівлі (сарай, гараж, санвузол і под.), наземні і підземні комунікації (водопостачання, очисні споруди тощо), що розташовані з житловим будинком на одній земельній ділянці і призначені для забезпечення власника необхідними засобами благоустрою, вважаються приналежністю головної речі і не є самостійними нерухомими речами, у звязку з чим право власності на такі будівлі та споруди як на окремі обєкти визнаватися не може.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що оскільки сараї, огорожа, літня кухня та ін. є приналежністю до головної речі, в даному випадку до житлового будинку № 82 по вулиці Козацькій в с. Селещина Машівського району, та не можуть бути окремим обєктом права власності, а тому позов в частині визнання за позивачем права власності на ці обєкти задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212-215, 218 ЦПК України, ст. 392 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

позов ОСОБА_1 до Селещинської сільської ради Машівського району Полтавської області, третя особа: відділ державної реєстрації Машівської районної державної адміністрації Полтавської області, про визнання права власності на нерухоме майно, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок № 82, який розташований по вулиці Козацькій в с. Селещина Машівського району Полтавської області.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Полтавської області через Машівський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги, а особою, яка не була присутньою під час проголошення рішення в той же строк з дня отримання його копії.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а у випадку його оскарження, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: