Справа № 127/6885/16-ц
Провадження № 2-о/127/233/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.05.2016 Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді Короля О.П.,

секретаря Куйдан Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці цивільну справу за заявою ОСОБА_1 за участю заінтересованої особи Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції про встановлення факту родинних відносин, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулася ОСОБА_1 за участю заінтересованої особи Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції про встановлення факту родинних відносин

В заяві зазначено, що 24.07.1989 року померла прабаба заявника ОСОБА_2, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть № 3 від 03.04.2015 року. На час смерті вона проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1. Народилась ОСОБА_2 15.09.1917 року в м. Києві. Відповідно до архівної довідки Центрального державного історичного архіву України м. Київ №02-1028 від 22.05.2015 року вказано, що в метричній книзі римо-католицького костьолу св. Ігнатія м. Києва виявлено запис про народження ОСОБА_3 такого змісту: «№ 85. Яніна. Народилася 15 вересня, хрестили 22 вересня 1918 року. Яких батьків: міщан м. Рівне Волинської губернії Генріха і Марії уродженої Смогошевської ОСОБА_3 дочка». Від родичів заявник дізналася, що прабаба народилась дійсно 15.09.1918 року, але при отриманні першого паспорта «додала» собі один рік, аби мати можливість піти працювати і отримувати таким чином «дорослу» пайку. У різних документах протягом життя ОСОБА_4 була записана як «Осінковська» чи «Осієнковська», що, найімовірніше, було обумовлено іншомовним походженням її прізвища. У актовому записі про її одруження №993 від 19.11.1955 року, складеному Вінницьким міським відділом РАЦС на ОСОБА_5 та ОСОБА_6, зазначено національність нареченої «полька». Аутентичне прізвище «Осієнковська» загубилось, проте на думку заявника, ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_6, яка народилась 15.09.1917 р. (15.09.1918 р.) в м. Києві, є однією й тією ж особою. Зазначений шлюб було розірвано. У актовому записі про розірвання шлюбу №24 від 21.01.1964 року, складеному Вінницьким міським відділом РАЦС на ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у графі «відомості про дружину» зазначено національність «полька». Батько заявника ОСОБА_7 народився 13.12.1971 року в м. Іллінці Вінницької області, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 03.02.1972 року Іллінецьким райвідділом РАЦС Вінницької області зроблено відповідний запис №7 та видано свідоцтво про народження. У вказаному актовому записі в графі «батько» зазначено «Бурдіяк Анатолій Васильович», у графі «національність» було помилково зазначено національність «українець» замість «поляк». Дід заявника ОСОБА_8 народився 08.07.1938 року в с. Горностаївка Горностаївського району Херсонської області, про що в книзі актових записів про народження громадян ОСОБА_9 районного відділу РАЦС Херсонської області за 1938 рік є актовий запис №105 від 25.07.1938 року, де в графі «мати» вказано «Бурдіяк Яніна Генріхівна» і в графі «національність» зазначено «полька». Заявнику стало відомо, що життя діда склалось так, що він був змушений приховувати свою національність мати карєрне зростання у лавах Радянської армії ракетнику з національністю «поляк» було неможливо і небезпечно. Тому при отриманні паспорта він був змушений вказати національність «українець» і з такою національністю надалі отримував усі документи. Звичайно, проживаючи більшу частину свого життя в різних військових містечках Півночі СРСР, Сибіру та на Уралі, отримання будь-яких документів зі згадкою про польську національність було неможливе. Крім того, дід як відомо заявнику, не звертався у відповідний строк протягом 1991-1999 років за зміною національності у його документах. Питання зміни національності не відносяться до компетенції органів державної реєстрації актів цивільного стану, так як Указом Президента України від 27.01.1999 р. №70/90 «Про зміни та визнання такими, що втратили чинність деяких актів Президента України» втратив чинність та був відмінений Указ Президента України від 31.12.1991 р. «Про порядок зміни громадянами України національності». Якщо особа не використала своє право змінити національність під час дії Указу Президента України з 1991 по 1999 роки, то на сьогоднішній день втрачена можливість підтвердити її національність, а також вирішувати питання про її зміну в записі акта про народження, так як паспорт громадянина України не передбачає внесення в цей документ відомостей про національність, відповідно до постанови Верховної Ради України від 02.09.1993 р. № 3423-XII «Про затвердження нової редакції Положення про паспорт громадянина України». Відповідно у свідоцтві про народження заявника, виданому Вінницьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану від 18.03.1997 року, серії АМ №021856, зазначено батько ОСОБА_7, мати ОСОБА_10. Однак батьки заявника давно розлучились, і після цього вона не підтримувала зв'язок з батьком. Місце його знаходження заявнику невідоме. ОСОБА_1 не може підтвердити факт родинних стосунків з прабабою, яка була за національністю полька, та дідом, який також був за національністю поляк, у встановленому адміністративному порядку через різне написання прізвищ та плутанину у написанні національності в документах і актах цивільного стану. Встановлення вищевказаного факту необхідне заявнику для отримання карти поляка.

Ці обставини і стали підставою для звернення до суду із відповідною заявою.

В судовому засіданні представник заявника заяву підтримав в повному обсязі та просив її задовольнити.

В судове засідання представник заінтересованої особи не зявився, проте до початку розгляду заяви по суті подала заяву, в якій просить суд заяву розглянути за її відсутності. Щодо задоволення заяви поклалася на розсуд суду.

При судовому розгляді заяви судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

24.07.1989 року померла прабаба заявника ОСОБА_2, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть № 3 від 03.04.2015 року. На час смерті вона проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1. Народилась ОСОБА_2 15.09.1917 року в м. Києві.

Відповідно до архівної довідки Центрального державного історичного архіву України м. Київ № 02-1028 від 22.05.2015 року вказано, що в метричній книзі римо-католицького костьолу святого Ігнатія м. Києва виявлено запис про народження ОСОБА_3 такого змісту: «№ 85. Яніна. Народилася 15 вересня, хрестили 22 вересня 1918 року. Яких батьків: міщан м. Рівне Волинської губернії Генріха і Марії уродженої Смогошевської ОСОБА_3 дочка».

Дід заявника ОСОБА_8 народився 08.07.1938 року в с. Горностаївка Горностаївського району Херсонської області, про що в книзі актових записів про народження громадян ОСОБА_9 районного відділу РАЦС Херсонської області за 1938 рік є актовий запис № 105 від 25.07.1938 року, де в графі «мати» вказано «Бурдіяк Яніна Генріхівна» і в графі «національність» зазначено «полька».

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Встановлення цього факту необхідне заявнику для отримання карти поляка.

Згідно з ч.2 ст.256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов до переконання, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню, оскільки факт родинних відносин знайшов своє підтвердження при судовому розгляді справи.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 212-218, 256, 259 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_6 полька, яка народилась 15.09.1917 р. (15.09.1918 р.) в м. Києві, є однією і тією ж особою, і ОСОБА_1 прабабою, а ОСОБА_8 поляк, є ОСОБА_1 дідом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення, а особами, відсутніми в судовому засіданні, протягом десяти днів з дня отримання копії рішення суду.

Суддя