Справа № 567/545/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2016 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя Венгерчук А.О.

секретар Черних О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Острог справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів,

встановив:

в Острозький районний суд Рівненської області з позовом до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів звернулася ОСОБА_1

У своїй позовній заяві зазначає, що оскільки змінились підстави з яких виходив суд, призначаючи стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліментів на утримання дитини в розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно, так як відповідач на час прийняття рішення перебував в офіційних трудових відносинах, тому розмір аліментів було призначено в частці від заробітку, а з грудня 2015 року і по даний час відповідач перестав сплачувати аліменти, оскільки наразі він ніде офіційно не працевлаштований, добровільно аліменти відповідач також не сплачує. Тому у звязку зі зміною матеріального становища відповідача, просить змінити розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, визначеного рішенням Острозького районного суду Рівненської області від 27 грудня 2006 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_3 аліментів в розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 06 грудня 2006 року до повноліття дитини, та стягувати аліменти із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила, про час та місце судового засідання була повідомлена у встановленому законом порядку, подала заяву у якій просила справу розглядати без її участі, а позов задовольнити на підставі наявних у справі матеріалів. Окрім того, просила стягнути з відповідача судові витрати.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце судового засідання був повідомлений у встановленому законом порядку. Заперечення проти позову не подавав.

З письмових доказів, досліджених в судовому засіданні встановлено наступне.

Згідно із свідоцтвом про розірвання шлюбу серії І-ГЮ №004842, 29.05.2006 року розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4, якій після розірвання шюбу було присвоєно прізвище Никитюк. (а.с.4)

Відповідно до свідоцтва про народження серії 1-ГЮ №109523 ОСОБА_3 народилася 21.02.2001 року встановлено, що її батьками значяться ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (а.с.5)

З виконавчого листа виданого Острозьким районним судом Рівненської області 27 грудня 2006 року встановлено, що суд присудив стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_5 аліментів в розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 06 грудня 2006 року до повноліття дитини. (а.с.6)

З довідки від 02.06.2016 року виданої Острозьким РВ ДВС у Рівненській області встановлено, що ОСОБА_1 не отримувала аліменти з ОСОБА_2 за період з 01.12.2015 року по 31.05.2016 року. (а.с.7)

З посвідчення серії ААБ №040081 встановлено, що ОСОБА_3 отримує державну соціальну допомогу, як інвалід з дитинства до 18 років. (а.с.8)

Окрім того, з епікризу та виписки №147 встановлено, що ОСОБА_3 має незадовільний стан здоровя. (а.с.9,10)

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов доведений і підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні з виконавчого листа, свідоцтва про народження, довідок встановлено, що ОСОБА_3 народилася 21.02.2001 року і рішенням суду від 27.12.2006 року з батька дитини ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання їх доньки ОСОБА_3 в розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 06 грудня 2006 року до повноліття дитини.

Звертаючись до суду, в обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначила, що у неї на утриманні знаходиться неповнолітня донька і вона немає достатніх коштів на її утримання, і оскільки змінилось матеріальне становище відповідача, який на даний час не працює, а його дохід має нерегулярний, мінливий характер, тому дана обставина є підставою для зміни розміру аліментів.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1 ст. 184 СК України).

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у звязку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не повязує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) ст. 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обовязку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Окрім того, оскільки згідно п. 6 ч. 3 ст. 79 ЦПК України, до витрат, повязаних з розглядом судової справи, належать витрати, повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача, тому витрати позивача, повязані з публікацією в пресі оголошення в розмірі 96 грн. підлягають до стягнення з відповідача.

Враховуючи викладене, на підставі ст. 180-184, 192 Сімейного кодексу України, керуючись ст. 10, 57, 60, 79, 88, 212 -15 ЦПК України, Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, суд, -

вирішив:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів задовольнити.

Змінити розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, визначеного рішенням Острозького районного суду Рівненської області від 27 грудня 2006 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_3 аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 06 грудня 2006 року до повноліття дитини, та стягувати аліменти із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі в розмірі 600 (шістсот) грн. щомісячно, починаючи з 10 червня 2016 року і до досягнення нею повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 96 (девяносто шість) грн. 00 коп. витрат, повязаних з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) грн. 20 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Рівненської області через Острозький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Сторони, які не були присутніми під час проголошення рішення можуть подати апеляційну скаргу в цей же строк з дня отримання копії рішення.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_6