АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа 668/3616/15-ц Головуючий в І інстанції Зубов О.С.
Провадження №22ц/791/1386/2016 Доповідач Радченко С.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого Радченка С.В.,

суддів: Вербицька Л.І., Капітан І.А.

секретар Сікора О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2, на рішення Суворовського районного суду м.Херсона від 23 березня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» про розірвання кредитного договору, повернення коштів сплачених за договором та правовстановлюючих документів,

В С Т А Н О В И Л А:

В червні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом мотивуючи його тим, що 22.05.2007 року між ним та ВАТ «Всеукраїнський ОСОБА_3»» (далі ОСОБА_3) було укладено кредитний договір №30-07/Ф за умовами якого Банком надано йому кредит в розмірі 37000 доларів США, строком до 21.05.2027 року зі сплатою відсотків в розмірі 12,8% річних. Позивач в свою чергу належно виконував свої кредитні зобов'язанні, а саме своєчасно та у повному розмірі здійснював відповідні кредитні платежі. Однак в подальшому Банком самостійно, без згоди позивача, на підставі Додаткової угоди, яка була підписана не позивачем, а зовсім іншою особою, збільшено розмір відсоткової ставки за даними кредитними зобов'язаннями. Вважає такі дії відповідача безпідставними, такими, що суперечать істотним умовам кредитного договору та, що порушують законні права і інтереси позивача, у звязку з чим просив розірвати Кредитний договір №30-07/ф від 22.05.2007 року.

Рішенням Суворовського районного суду м.Херсона від 23 березня 2016 рокув задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, неповне зясування обставин справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В письмових запереченнях, які надійшли на адресу суду, представник Банку просив апеляційну скаргу відхилити, рішення суду залишити без змін.

Заслухавши доповідача, осіб, які зявились в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не довів наявність чотирьох умов, передбачених ч. 2 ст. 652 ЦК України, одночасно, тому відсутні правові підстави для розірвання кредитного договору.

Такий висновок є обґрунтованим, оскільки суд дійшов до нього на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин справи, та наявних в ній доказів, яким дана відповідна оцінка. Правильно встановивши юридичну природу виниклих правовідносин, суд застосував закон, який їх регулює.

З матеріалів справи вбачається, що 22.05.2007 року між сторонами було укладено кредитний договір №30-07/Ф, відповідно до якого ОСОБА_3 надав позичальнику кредит в сумі 37000,00 доларів США, строком до 21.05.2027 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 12,8% річник (а.с.4-7).

В якості забезпечення взятих на себе позивачем зобовязань за кредитним договором №30-07/Ф від 22.05.2007 року, між сторонами було укладено договір іпотеки квартири №108, яка знаходиться за адресою м.Херсон, пр-т 200 років Херсона,39 (а.с.8-11).

На підставі Додаткової угоди №1 від 26.12.2008 року по Договору №30-07/Ф від 22.05.2007 року за домовленістю сторін відсоткова ставка по кредиту була збільшена до 16,5% (а.с.18). Ініціювання Банком збільшення відсоткової ставки за кредитом було зумовлено зростанням вартості грошових ресурсів на міжбанківському кредитному ринку України.

Відповідно до ст. 652 ЦК України розірвання договору у зв'язку з істотною зміною обставин допускається за наявності всіх чотирьох обов'язкових умов: в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після її виникнення при всій турботливості і обачності, які від неї вимагались; виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Отже, однією з обов'язкових умов для розірвання договору у зв'язку з істотною зміною обставин є умова, за якою в момент укладення договору сторони повинні були виходити з того, що така зміна обставин не настане.

Згідно із ч. 1ст. 36 Закону України «Про Національний банк України» офіційний курс гривні до іноземних валют встановлюється Національним банком України.

Частиною 1ст. 8 Декрету Кабінету Міністрів України від 19.02.1993року № 15-93 «Про систему валютного регулювання та валютного контролю» визначено, що валютні курси встановлюються Національним банком України за погодженням з Кабінетом Міністрів України.

Отже, незмінність курсу гривні до іноземних валют законодавчо не гарантується.

Таким чином, укладаючи кредитний договір в іноземній валюті, яку було визначено позичальником на власний розсуд, сторони взяли на себе певні ризики на випадок зміни валютного курсу та в момент укладення договору не мали будь-яких законних підстав вважати, що зміна встановленого валютного курсу не настане.

Так відповідно до п.5.1 спірного Кредитного договору при зміні вартості кредитних коштів на ринку фінансових послуг, сторони за ініціативою Банку протягом 3-х днів переглядають процентну ставку за користування кредитними коштами за цим Договором. У разі недосягнення згоди, Позичальник зобовязаний протягом 20-ти робочих днів з дня отримання письмової пропозиції Банку про зміну процентної ставки, повернути суму Кредиту, сплатити проценти за користування кредитними коштами та можливі штрафні санкції. Після повернення наданого Кредиту, сплати процентів за користування кредитними коштами, можливих штрафник санкцій дія цього Договору припиняється. Не отримання Банком письмової відповіді протягом 20-ти днів з моменту надсилання Банком пропозиції щодо зміни процентної ставки, є підставою для дострокового припинення дії Договору (а.с.7).

В даному випадку збільшення відсоткової ставки відбулося за ініціативою Банку у відповідності до вимог самого Кредитного договору та закону.

Посилання представника позивача на те, що ОСОБА_2 не підписував Додаткову угоду про зміну відсоткової ставки не є доказом того, що така угода взагалі не могла укладатися, оскільки це передбачено умовами кредитного договору.

Таким чином, за її наявності, і за умови, що така угода не визнана недійсною у встановленому законом порядку, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, оскільки відповідно до ст..11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Враховуючи наведене колегія суддів приходить до висновку, що відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції правильно виходив з того, що позивач, в межах заявлених позовних вимог, не довів наявність умов, передбачених ч. 2 ст. 652 ЦК України, для розірвання кредитного договору.

Доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на належних доказах, і як такі, що висновки суду не спростовують, підлягають відхиленню.

Оскільки порушень норм матеріального і процесуального права, що можуть слугувати підставою для скасування чи зміни судового рішення в оскаржуваній частині, колегією суддів не встановлено, то підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається, рішення законне та обґрунтоване, а тому скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2, відхилити.

Рішення Суворовського районного суду м.Херсона від 23 березня 2016 рокузалишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий С.В. Радченко

Судді: Л.І. Вербицька

ОСОБА_4