СЕМЕНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №547/669/16-ц
Провадження №2/547/348/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2016 року смт. Семенівка, Полтавська область

Семенівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді В.Ф.Харченка,

за участі секретаря судового засідання Т.В.Артикульної,

представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 2 цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Горошинської сільської ради Семенівського району Полтавської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2016 року позивач ОСОБА_2 звернулася до Семенівського районного суду Полтавської області із позовом до Горошинської сільської ради Семенівського району Полтавської області про визнання права власності на земельну ділянку площею 1,85 га у порядку спадкування за законом. Позовні вимоги обґрунтовано неможливістю для позивача, як для спадкоємця за законом свого батька ОСОБА_3, отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку через втрату оригіналу відповідного державного акта про право приватної власності на землю. Вказано, що після смерті батька позивач почала користуватися майном, яке залишилося після його смерті.

Належно повідомлений позивач у судове засідання не з'явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності.

Представник позивача ОСОБА_1 позов підтримала повністю. Пояснила, що позивач після смерті батька почала користуватися його майном, забрала з будинку деякі речі, здійснила його поховання, періодично приїжджає у с. Грошине та Крива Руда до родичів. Батько позивача розлучився у 2000 році зі своєю дружиною. Інших спадкоємців, які прийняли спадщину ОСОБА_3 немає.

Відповідач свого представника у судове засідання не направив, звернувся до суду із заявою про розгляд справи за відсутності свого представника та про підтримання позову.

Особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності (ч. 2 ст. 158 ЦПК України). Ураховуючи зазначене, судом ухвалено розглядати справу за відсутності позивача і представника відповідача.

Вислухавши пояснення представника позивача, показання свідків, вивчивши матеріали справи, судом встановлено такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Горошине Семенівського району Полтавської області помер батько позивача - ОСОБА_3 (а.с. 7, 8, 13).

За життя ОСОБА_3 набув право власності на земельну ділянку площею 1,85 га на території Горошинської сільської ради, про що складено державний акт на право приватної власності на землю НОМЕР_2 від 05.12.2001 (а.с. 9, 14). Вказаний державний акт втрачено (а.с. 12), нормативна грошова оцінка земельної ділянки складає 67760,65 грн (а.с. 10). Виготовлення дубліката державного акта неможливе (а.с. 24).

ОСОБА_3 розлучився з ОСОБА_4 21.12.2000 (а.с. 25).

У справі відсутні докази складення ОСОБА_3 заповіту.

На час смерті ОСОБА_3 діяв ЦК УРСР.

За змістом ст.ст. 524-527 ЦК УРСР спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця, а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. Спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця.

Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

Після смерті ОСОБА_3 ОСОБА_2 почала користуватися будинком ОСОБА_3, забрала з нього диван, стільці, телевізор, посуд тощо.

Свідок ОСОБА_5 дала показання, що товаришує із позивачем, яка до дня смерті батька ОСОБА_3 жила у с. Крива Руда. Позивач здійснила поховання батька, забрала з будинку деякі речі, деякі роздала людям. Свідок допомагала позивачеві у похованні батька. ОСОБА_2 часто приїжджає до родичів у с. Крива Руда.

Свідок ОСОБА_6 дав показання, що давно знайомий із ОСОБА_2. Після розлучення батьків позивача остання виїхала у Кривий Ріг. Свідок допомагав ОСОБА_2 у похованні батька, вважає, що позивач є єдиним спадкоємцем свого батька. Після смерті батька позивач управляла батьківським майном.

У справі відсутні докази прийняття ким-небудь, окрім позивача, спадщини ОСОБА_3. Відповідач позов визнав.

Отже, після смерті ОСОБА_3 (батька позивача) позивач фактично вступив в управління спадковим майном спадкодавця. Зазначені дії, у розумінні п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР, є діями, що свідчать про прийняття позивачем спадщини свого батька.

Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, тобто смерті спадкодавця. Інші спадкоємці, які б прийняли спадщину ОСОБА_3, відсутні.

Отже позивачеві належить спадщина її батька - у т.ч. право власності на відповідну земельну ділянку.

Нотаріус Семенівської державної нотаріальної контори С.С.Погрібна листом від 11.07.2016 № 99/01-16 (а.с. 11) повідомила представника позивача, що не може видати свідоцтво про право на спадщину через відсутність доказів прийняття ОСОБА_2 спадщини ОСОБА_3, рекомендувала звернутися до суду.

Способами захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права (п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку (лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.03.2013 № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування").

Ураховуючи зазначене, суд робить висновок, що права позивача на отримання свідоцтва про право на спадщину порушено з незалежних від позивача, відповідача і нотаріуса обставин, чим позивачеві створено об'єктивні перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Відтак суд захищає цивільне право позивача щодо отримання ним у спадок спадщини ОСОБА_3 та визнає за позивачем право власності в порядку спадкування за законом на відповідну земельну ділянку.

Керуючись ст.ст. 11, 57, 60, 158, 209, 212, 214, 215, 223, 291, 292, 294, 296 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Задоволити позов повністю.

Визнати за ОСОБА_2 (АДРЕСА_1; РНОКПП НОМЕР_1) право власності в порядку спадкування на земельну ділянку площею 1,85 га на території Горошинської сільської ради Семенівського району Полтавської області, про що складено державний акт на право приватної власності на землю НОМЕР_2 від 05.12.2001 на ім'я ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Горошине Семенівського району Полтавської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Полтавської області через Семенівський районний суд Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.Ф.Харченко