Справа №482/425/16-ц 15.09.2016 15.09.2016 15.09.2016
Провадження №22-ц/784/2015/16
Головуючий у першій інстанції-Гажа О.П.
Доповідач апеляційної інстанції-Данилова О.О.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2016 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого Данилової О.О.,

суддів: Лівінського І.В., Шаманської Н.О.,

із секретарем Богуславською О.М.,

за участю позивачки - ОСОБА_1, її представника - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

ОСОБА_1

на рішення Новоодеського районного суду Миколаївської області від 27 липня 2016 року у цивільній справі за позовом

ОСОБА_1

до Новоодеської районної державної адміністрації Миколаївської області

про визнання права власності на земельну частку (пай)

У С Т А Н О В И Л А:

У березні 2016 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до Новоодеської райдержадміністрації Миколаївської області про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

Позивачка зазначала, що її чоловік ОСОБА_3 у період з 27 червня 1990 року по 14 лютого 1997 року був членом КСП «Перемога». У жовтні 1995 року КСП «Перемога» отримало Державний акт на право колективної власності на землю. ОСОБА_3 був включений до спиків, доданих до Державного акту. 15 лютого 1999 року ОСОБА_3 помер. У 2016 році вона дізналась, що її чоловік набув право на земельну частку (пай), а у 1997 року його безпідставно виключили зі списків.

Посилаючись на набуття ОСОБА_3 права на земельну частку (пай), яке нею успадковане як спадкоємцем першої черги, ОСОБА_1 просила визнати за нею право власності на земельну частку (пай) розміром 8 умовних кадастрових гектарів в межах Себінської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області.

Представник Новоодеської райдержадміністрації участі у судових засіданнях не приймав, у наданих письмових поясненнях проти задоволення позову не заперечував.

Рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області від 27 липня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просила рішення скасувати та задовольнити позов, посилаючись на ті ж обставини, якими обґрунтовувала позов, невірну оцінку судом доказів у справі та на помилковість висновку суду про пропуск строку позовної давності.

Перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає лише частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Правовідносини з паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємтсвам, а також умови та підстави набуття права на земельні частки (паї) членами цих підприємств, регулювались Указом Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" (далі - Указ № 720/95).

Відповідно до п.2 Указу № 720/95 право на частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишилися членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Виходячи зі змісту Указу №720/95 та статей 22, 23 ЗК в редакції 1990 року особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: перебування в членах КСП, у тому числі і пенсіонери, які раніше працювали в КСП і залишилися його членами; включення до списків осіб, долучених до Державного акта на право колективної власності на землю; одержання КСП цього акта.

Згідно з частиною 1 статті 1, статті 5 Закону України від 14 лютого 1992 року № 2114 "Про колективне сільськогосподарське підприємство" членство в колективному сільськогосподарському підприємстві, яке є добровільним об'єднанням громадян у самостійне підприємство, ґрунтується на праві добровільного вступу до членів підприємства і безперешкодного виходу зі складу його членів. Таким чином, членство у вказаному підприємстві не виникає автоматично, воно може виникнути після проявлення волевиялення особи стати членом такого підприємства та оформлення в установленому статутом порядку свого статусу.

Сам по собі факт перебування особи в трудових відносинах із таким підприємством не є підставою для отримання земельної частки (паю).

Відповідно до статей 1216, 1218 ЦК спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Отже, право на земельний пай в порядку спадкування набувають спадкоємці тих членів КСП, які мали таке право, але померли до моменту видачі документа, що його засвідчує (земельний сертифікат).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 був членом колгоспу «Победа» Новоодкеського району з січня 1986 року. У березні 1987 року звільнений з роботи за власним бажанням. З квітня 1987 року працював у БУ Промбуд-3 (м. Шарипово).

Відповідно до запису у трудовій книжці (вкладиш) 27 червня 1990 року ОСОБА_3 «направлений на роботу теслярем» у колгоспі «Победа» (а.с. 104).

Інших відомостей про роботу ОСОБА_3 матеріали справи не містять.

Відомості про членство ОСОБА_3 у колгоспі «Победа», або у створеному пізніше КСП «Перемога» («Победа») також відсутні.

КСП «Перемога» отримало Державний акт на право колективної власності на землю 24 жовтня 1995 року (а.с.31-32).

У первинних списках, доданих до Державного акту, за № 350 значиться прізвище ОСОБА_3 (а.с. 33-39).

При уточненні списку осіб, які мають право на земельну частку(пай), ОСОБА_3, як такий, що вибув з підприємства у червні 1995 року, виключено з цього списку рішенням загальних зборів КСП «Перемога» від 17 лютого 1997 року (а.с. 30, 41-47).

Той факт, що з червня 1995 року ОСОБА_3 не мав жодних відносин з КСП «Перемога», підтверджено і рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області від 2 лютого 1999 року, яким ОСОБА_3 визнаний померлим на підставі того, що з 19 червня 1995 року в місці його постійного проживання відсутні відомості про його місце перебування (а.с. 118-119).

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про недоведеність позивачкою того факту, що на час одержання підприємством права колективної власності на землю (24 жовтня 1995 року) ОСОБА_3 був членом КСП, а тому правомірно включений до первинного списку осіб, які мають право на земельний пай, або неправомірно виключений з цього списку при його уточненні у 1997 році.

При цьому колегія суддів вважає, що сам по собі факт включення ОСОБА_3 до первинного списку, який складався заздалегідь, не може бути достатнім доказом набуття та збереження ним членства у КСП станом на час видачі Державного акту. Оцінка цих обставин здійснюється судом на підставі всебічного дослідження та оцінки всіх доказів.

Недоведеність набуття ОСОБА_3, як спадкодавцем, права на земельну частку(пай) є підставою для відмови у задоволенні вимог спадкоємця про визнання за ним цього права.

Доводи апелянта щодо набуття нею права на земель ну частку (пай) є наслідком залишення поза увагою похідного характеру прав спадкоємця та пов'язане з невірним тлумаченням норм земельного та спадкового законодавства.

До того ж, після завершення процесу паювання земель, переданих у колективну власність та при відсутності земель резервного фонду (а.с.29), порушені права захищаються у інший спосіб.

Разом з тим, за загальним змістом позовної давності (стаття 256 ЦК) її правила застосовуються при доведеності порушень прав особи. В іншому випадку підставою для відмови в позові є тільки недоведеність позовних вимог.

Відмовляючи ОСОБА_1 у задоволенні позову, суд першої інстанції послався як на недоведеність позовних вимог, так і на сплив позовної давності.

Отже висновки про сплив позовної давності з мотивувальної частини судового рішення необхідно виключити.

Керуючись статтями 309,316 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Новоодеського районного суду Миколаївської області від 27 липня 2016 року змінити, виключивши з мотивувальної частини рішення висновки про сплив позовної давності.

В іншій частині судове рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але протягом двадцяти днів з цього часу може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий О.О.Данилова

Судді: І.В.Лівінський

Н.О.Шаманська