Справа № 182/2057/16-ц
Провадження № 2/0182/2314/2016
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

26.07.2016 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Тихомирова І.В.

секретаря Рахуба О.Г.

за участю: позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

встановив:

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем вона перебуває у шлюбі з 20 серпня 2010 року, який зареєстрували у виконкомі Менжинської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, актовий запис № 18.

Від даного шлюбу мають малолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

З 04 листопада 2015 року вони припинили шлюбні відносини через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Також між ними виникла фінансова недовіра, оскільки відповідач неодноразово без її відома брав кредити. Все це призвело до того, що вони втратили почуття взаємної поваги один до одного.

Враховуючи те, що примирення між ними неможливе, ОСОБА_1 просила суд розірвати шлюб.

В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги та просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 проти позову заперечив, оскільки бажає зберегти сім'ю, однак підтвердив той факт, що з листопада 2015 року вони проживають окремо один від одного. Вважає, що причиною непорозуміння в їх шлюбних відносинах стало втручання в їх стосунки матері та сестри позивача.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як встановлено судом, сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 20 серпня 2010 року у виконкомі Менжинської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 18 (а.с.5).

Від шлюбу подружжя мають малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6).

З 04 листопада 2015 року сторони припинили шлюбні відносини, сімейні стосунки не підтримують та спільного господарства не ведуть, через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Крім того, між ними виникла фінансова недовіра, оскільки ОСОБА_2 неодноразово без відома позивача брав кредити. Все це призвело до того, що подружжя втратили почуття взаємної поваги один до одного.

Судом були застосовані встановлені законом заходи з примирення сторін, однак вони позитивного результату не дали, а подальше їх примирення неможливе.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, а тому шлюб слід розірвати.

Майнового спору на день розгляду справи між сторонами немає.

Крім того, згідно із ч. 4 ст. 56 СК України примушування до збереження шлюбних відносин є порушення права дружини та чоловіка, що може мати наслідком розірвання шлюбу на підставі ч. 2 ст. 112 СК України.

За домовленістю сторін після розірвання шлюбу малолітня дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, залишаться проживати разом з матір'ю ОСОБА_1.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище «Сахарова», ОСОБА_2 залишити прізвище «Сахаров».

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 10,11,14,15,57,60,213-215 ЦПК України, ст. ст. ч. 4 ст. 56, 112 СК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 20 серпня 2010 року у виконкомі Менжинської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, актовий запис № 18, від якого є малолітня дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище «Сахарова», ОСОБА_2 залишити прізвище «Сахаров».

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення через Нікопольський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_4