Справа № 415/3049/16-ц
Провадження № 2/415/1421/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.08.16 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Калмикової Ю.О.,

при секретарі Нескородовій Г.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Лисичанська цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності у порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Лисичанського міського суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання права власності у порядку спадкування за законом.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 31 грудня 2013 року померла її мати ОСОБА_3 на 87 році життя у м. Алчевськ, про що надане свідоцтво про смерть. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1. Заповіт мати не залишала. Позивач фактично прийняла спадщину тому, що саме вона доглядала мати, піклувалась спадщиною, сплачувала рахунки за комунальні послуги і нарешті поховала мати і отримала свідоцтвом про смерть. Відповідач є рідною сестрою позивача, яка 28.06.2014 року подала заяву до державної нотаріальної контори м. Алчевськ про відмову від спадку. Того ж дня позивач подала заяву про відкриття спадкової справи, але згідно з наказом Міністерства юстиції України № 953/5 від 17.06.2014р. саме в цей день було тимчасово припинено доступ користувачів до Єдиних та державних реєстрів інформаційної системи Міністерства юстиції України.

На підставі викладеного просила суд, визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері, ОСОБА_3, померлої 31 грудня 2013 року право власності на квартиру АДРЕСА_2, загальною площею 51 кв.м., житловою 28,6 кв.м..

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, в прохальній частині позову просила суд розглянути справу за її відсутністю.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомила, надала до суду письмову заяву з проханням розглянути справу за її відсутністю, позовні вимоги визнала в повному обсязі.

Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Втім судом встановлені наступні обставини справи і суд доходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4.11.1950 року, підписана від імені України 9 листопада 1995 року та ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно з свідоцтвом про народження серії ЯЯ № 592217 від 21.04.1950 року, виданий міським бюро ЗАГС м. Ворошиловськ Ворошиловградської області 30.03.1950 року народилась ОСОБА_4, про що зроблено актовий запис № 442. Батьком записаний ОСОБА_5, матірю ОСОБА_3 (а.с.4,24).

Згідно з витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 1 від 24.06.2014р., виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Алчевського міського управління юстиції у Луганській області, ОСОБА_6 та ОСОБА_4 19 червня 1971 року зареєстрували шлюб, про що складено актовий запис № 501. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу ОСОБА_6. Відомості щодо розірвання шлюбу номер актового запису № 309 від 17 липня 1978 року (а.с.6,25-26).

Згідно з свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІ-ЕД № 387238 від 30.04.1985 року, виданим міським відділом ЗАГС м. Коммунарськ Ворошиловградської області ОСОБА_7 та ОСОБА_8 30 квітня 1985 року уклали шлюб, про що зроблено актовий запис № 457. Прізвище дружини ОСОБА_7 (а.с.4, 27).

Згідно з свідоцтвом про смерть серії І-ЕД № 386432 від 04.01.2014р., виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Алчевського міського управління юстиції у Луганській області ОСОБА_3 померла 31 грудня 2013 року, у віці 87 років, про що зроблено відповідний актовий запис № 25 в м. Алчевськ (а.с.5, 28).

Згідно з довідкою виданою Комунальним підприємством «Алчевське житлово-експлуатаційне обєднання» ОСОБА_1, в тому що вона в АДРЕСА_3, проживала і була прописана з ОСОБА_3 з 27.10.1983 року по день її смерті 31.12.2013р. (а.с.4, 29).

Згідно з довідкою про причину смерті від 31.12.2013р., ОСОБА_3 у віці з ІНФОРМАЦІЯ_1, померла 31.12.2013р., причина смерті серцева недостатність, Дефузний кардіосклероз, гіпертонічна хвороба (а.с.4, 29).

Отже, дійсно позивач ОСОБА_1 є дочкою померлої 31.12.2013 року ОСОБА_3, після смерті якої відкрилася спадщина.

Так, згідно з свідоцтвом про право власності на житло № 116 від 02.03.1993р., Фонд комунального майна посвідчує, що квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_4, дійсно належить на праві приватної власності ОСОБА_3. Право власності зареєстрована Алчевським МБТІ в реєстраційній книзі за № 8359 (а.с.7,30-31).

Згідно з технічним паспортом на квартиру АДРЕСА_5 власником є ОСОБА_3 (а.с.8, 32-33).

Згідно з письмового розяснення приватного нотаріуса Станично-Луганського районного нотаріального округу Луганської області ОСОБА_9 від 16.05.2016 року, щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_3, пояснює, що на даний момент видати свідоцтво про право на спадщину за законом є неможливим, у звязку з тим, що згідно з Наказом Міністерства юстиції України від 17.06.2014р. № 953/5 зі змінами «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції» тимчасово припинено доступ користувачів до Єдиних та державних реєстрів інформаційної системи Міністерства юстиції України, а саме: Державного реєстру обтяжень рухомого майна, Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Спадкового реєстру, Реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів до закінчення антитерористичної операції на сході України (а.с.9).

Згідно з Листом ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та осіб, які беруть участь у справі.

Як роз'яснено у п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судову рішення у цивільній справі» відповідно до положень ст. ст. 10 і 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Отже, суд погоджується, що у позивача ОСОБА_1 існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку після смерті її матері. Втім, слід зауважити наступне.

За доводами позовної заяви ОСОБА_1 як на підставу своїх вимог про визнання права власності на спадщину, посилається на відсутність інших спадкоємців, відмову нотаріуса в оформленні спадщини, наявність родинних відносин між позивачем та відповідачем, як між рідними сестрами, наявність відмови відповідачки від належної їй частини спадщини., однак суд не може погодитися з такими доводами позивача.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 179 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Предметом доказування у зазначеному спорі є наявність спадкового майна, відсутність інших спадкоємців, родинних відносин між позивачем та відповідачем, як між рідними сестрами, в тому числі відсутність батька, як спадкоємця першої черги, а також неможливість ОСОБА_1 у встановленому законом порядку отримати свідоцтво про право на спадщину у нотаріуса.

Судом досліджена інформація, надана приватним нотаріусом Станично-Луганського районного нотаріального округу Луганської області, які на теперішній час знаходяться на тимчасово непідконтрольній Україні території, на якій проводиться антитерористична операція.

Згідно з ст. 1 Закону України «Про нотаріат» вчинення нотаріальних дій в країні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси). Відповідно до ст. 34 цього Закону до повноважень нотаріусів належить: видача свідоцтва про права на спадщину в порядку передбаченому ст.ст. 66-69 цього Закону.

Відповідно до Листа ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013р. слід звернути увагу на наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Однак, позивачем, до позовної заяви не додано постанову про відмову вчинення нотаріальної дії. До позовної заяви надано лише лист-розяснення нотаріуса.

Відповідно до ч. 4 ст. 11 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджає про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Обставини, які входять до предмета доказування у цій справі, відповідно до ч. 1 ст. 179 ЦПК України можна встановити лише при дослідженні документів, наявних у спадковій справі. Належними доказами щодо фактів, які необхідно встановити для вирішення спору про право спадкування, є копії документів відповідної спадкової справи, зокрема, підтвердження відсутності інших спадкоємців, в тому числі смерть батька, витягів про реєстрацію у Спадкового реєстру поданих заяв про відмову відповідача від спадщини.

Між тим, позивачем ОСОБА_1М не надано належних та допустимих доказів щодо родинних відносин між нею та відповідачем, як між рідними сестрами, наявності інших спадкоємців, у звязку з чим суд не має можливості встановити належного відповідача у даній цивільній справі та позбавлений можливості встановити належний субєктивний склад для розгляду даної цивільної справи.

Окрім цього, у позовній заяві позивач посилається на те, що відповідач по справі відмовилася від своєї частини спадщини, однак доказів на підтвердження цього факту суду також надано не було. Не містять таких доказів і матеріали справи. У зв'язку з проведенням АТО у Луганській області, у т.ч. й у м. Алчевську, суд позбавлений можливості отримати необхідну інформацію, а також дослідити спадкову справу та наявні у справі відповідних документів.

На підставі вищевикладеного суд вважає, що позивачем ОСОБА_1 не доведена наявність у неї права на спадкування після смерті її матері ОСОБА_3, померлої 31.12.2013 року, спірної квартири, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності у порядку спадкування за законом задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 3, 11, 60, 88, 174, 179, 212-215 ЦПК України, ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4.11.1950 року, підписана від імені України 9 листопада 1995 року та ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, ст. 41 Конституції України, ст. ст. 321, 328, 392, 1217, 1261, 1268, 1269, 1270, 1296 ЦК України, ст. 1 Закону України «Про нотаріат», п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судову рішення у цивільній справі», суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволені позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності у порядку спадкування за законом, відмовити за необґрунтованістю.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Луганської області через Лисичанський міський суд, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ Ю.О. КАЛМИКОВА