Справа № 505/1237/16-ц
Провадження № 2/505/888/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.08.2016 року Котовський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Нікітішина В.П.

при секретарі Шевчук С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Подільську Одеської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, звернулась 31 березня 2016 року в суд з цим позовом, стверджуючи, що біля 7 години ранку 31 березня 2013 року, перебуваючи на базарі м. Котовська Одеської області біля свого контейнера, гр. ОСОБА_2 безпричинно ображала її, а потім дряпала нігтями та наносила удари кулаками, ногами по голові та іншим частинам тіла.

В результаті злочинних діянь відповідачки вона знаходилась на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні Відділкової лікарні станції Котовськ з 05.04.2013 року по 12 квітня 2013 року з діагнозом: ЗЧМТ, струс головного мозку з вегетативною дисфункцією, множинні подряпини та забиття обличчя.

За час знаходження на лікуванні вона витратила кошти на медичне обстеження та придбання ліків на суму 3000 грн.

01.04.2013 року у відношенні ОСОБА_2 було розпочате кримінальне провадження №000010 за ч. 1 ст. 125 КК України, яке було закрито у звязку з примиренням сторін.

Однак в подальшому відповідачка подала до суду позовну заяву в якій просила стягнути на її користь моральну та матеріальну шкоду.

Згідно рішення Котовського міськрайонного суду від 07 серпня 2014 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 2644 грн. 65 коп. у відшкодування матеріальної шкоди, 2500 грн. у відшкодування моральної шкоди, 1500 грн. за надання юридичної допомоги та 35 грн. за оплату послуг банка, а всього 6679,65 грн.

Тому позивачка просила суд постановити рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на її користь 3700 грн. у відшкодування матеріальної шкоди, 20 000 грн. у відшкодування моральної шкоди, а всього 23700 грн., а також усі судові витрати у справі.

В судовому засіданні позивачка збільшила розмір моральної шкоди до 50 000,00 грн.

Позивачка та її представник у судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 підтримали заявлені вимоги позову у повному обсязі.

Додатково позивачка суду пояснила, що в той день 31.03.2013 року біля 06.00 год. Прийшла на роботу на ринок до свого контейнерна під №60 та стала розкладати товар. Невдовзі прийшла відповідачка до свого контейнера під №61 та направила нечисту воду із жолоба покрівлі на її товар. На це вона зробила їй зауваження. На що остання штовхнула двері її контейнера та повалила маникени та товар на землю в болото. Вона, позивачка, знову зробила їй зауваження, сказавши, що остання мабуть не спала з чоловіком. Після цього відповідачка зайшла до неї в контейнер і стала бити руками в голову, царапати і рвати за коси, також наносила удари ногами по ногах. З голови і рота почала текти кров. Були вирвані зуби і міст з нижньої челюсті. Захищаючись, вона виштовхнула відповідачку із свого контейнера та викликала міліцію. Після цього в неї розпочались головні болі, головокружіння, блювота. У наслідок цього вона попала на стаціонарне лікування. Лікування на стаціонарі прийшлось перервати у звязку із знаходженням на утримання 80-річної хворої матері, яка потребує постійного стороннього догляду. З часу побиття вона себе погано почуває має головні болі, високий тиск і до цього часу лікується. За направлення проходила томографію голови. Крім цього вважає, що за наслідками протиправних дій відповідачки і повязаного з цим великого нервового стресу у неї розвинулось онкологічне захворювання.

Пошкоджений відповідачкою товар вона випрала і роздала родичам і знайомим, оскільки він не мав уже товарного вигляду для його продажі. Тому крім фізичних страждань, вона понесла великі фінансові втрати. Однак у звязку із примиренням з відповідачкою у суді 24.10.2013 року, вона її простила та не мала наміру звертатись до суду та лише позов останньої щодо неї змусив її звернутись до суду за захистом своїх порушених прав.

Відповідачка у судове засідання не зявилась.

Представник відповідачки адвокат ОСОБА_4 позов визнав частково. Зокрема не заперечував у відшкодуванні витрат на лікування позивачки у розмірі 357,98 грн., що документально підтверджується. В іншому просив відмовити за бездоказовістю. Також зазначав, що необхідно враховувати, що бійка була обоюдною, а тому й відповідачка у наслідок цього постраждала, а покази свідка слід розцінити критично, оскільки свідок негативно висловлювалась на адресу його довірительки, обзиваючи аферисткою.

Вислухавши сторони, покази свідка та дослідивши письмові докази у справі, оглянувши матеріали кримінальних проваджень №0000510 щодо ОСОБА_2 у скоєні кримінального правопорушення передбаченого за ч.2 ст.125 КК України та матеріали кримінальних проваджень №0000509 щодо ОСОБА_1 у скоєні кримінального правопорушення передбаченого за ч.2 ст.125 КК України, суд приходить до висновку про таке.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що 31 березня 2013 року біля 07 години ранку, перебуваючи на ринку м. Котовська Одеської області, відповідачка ОСОБА_2 на ґрунті побутової сварки, пройшовши у троговий контейнер позивачки ОСОБА_1, стали наносити останній руками й ногами тілесні ушкодження.

У наслідок цього позивачка згідно висновку судмедексперта №238 від 11.09.2013 року отримала тілесні ушкодження у вигляді крововиливів та синців обличчя, травматичний перелом коронок зубів нижньої щелепи, крововиливи правового стегна, закриту черепну мозкову травму у формі струсу головного мозку з вираженою вегетативною дисфункцією, що відноситься легких тілесних ушкоджень (а.с.39-40 (кримінального провадження №0000510).

Крім цього у результаті неправомірних дій відповідачки було розкидано на землю частину торгового товару позивачки (а.с.9-10 (кримінального провадження №0000510).

Викладені позивачкою обставини щодо подій 31.03.2013 року підтверджуються матеріалами кримінальних проваджень №0000510 щодо ОСОБА_2 у скоєні кримінального правопорушення передбаченого за ч.2 ст.125 КК України.

Допитаний у суді свідок з боку позивачки ОСОБА_5 суду показала, що була очевидцем подій між сторонами у справі. В той день, 31.03.2013 року, вона зранку проходила біля торгового контейнера позивачки до свого складського приміщення та помітила, що відповідачка в цей час відкривала свій контейнер, який знаходиться по сусідстві із позивачки, та нечисту дощову воду із водостічного жолоба направила на товар позивачки на що та зробила їй зауваження. Невдовзі, повертаючись назад, вона свідок, побачили, що відповідачка в контейнері позивачки, поваливши позивачку на торгові столи наносила останній з великою звіриною люттю руками і ногами удари в область голови, ніг. Лице позивачки було закривавлене та в саднах, з рота текла кров. Були вирвані зуби. При цьому товар костюми, плаття, свитера та інші товари були розкидані по землі біля контейнера та змішані з болотом. Вона, свідок, стала кричати щоб остання припинила побиття, однак та на це не реагувала. Злякавшись, що відповідачка позбавить позивачку життя, стала кликати щоб викликали міліцію. В подальшому позивачка виштовхала відповідачку із свого контейнера. Своїми діями відповідачка нанесла позивачці значну матеріальну шкоду, оскільки пошкоджений товар уже не міг бути уже реалізований.

Вказані свідчення суд приймає до уваги як належний доказ, оскільки свідок була безпосереднім очевидцем цих подій та її покази співпадають з іншими доказами справи дослідженими у судовому засіданні.

Вирішуючи вимоги позову щодо відшкодування майнової шкоди, суд бере до уваги наступні обставини.

Положеннями ст.22 ЦК України встановлено, що особа якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у звязку із знищенням або пошкодженням речі, а також втрати які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Статтею 1166 цього кодексу визначено, що шкода завдана неправомірними діями майну фізичній особі відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала, якщо остання не доведе своєї невинності в цьому.

Таким чином дії відповідачки є протиправними, а завдана нею майнова шкода понесена позивачкою на лікування, підлягає відшкодуванню за її, відповідачки, рахунок у повному обсязі.

Згідно наданих позивачкою письмових доказів щодо витрат на лікування підлягає задоволенню сума у розмірі 620,28 грн. (357,98 грн.+3,00 грн. +9,30 грн. на придбання ліків, та 250,00 грн. на оплату томографії, що підтверджується належними письмовими доказами (а.с.26-27). При цьому суд не враховує заявлені позивачкою витрати на суму 259,57 грн. (а.с.26), оскільки згідно квитанції ця сума заявлена як благодійна допомога лікарні, а тому не є обовязковою для відшкодування її відповідачкою.

Також не підлягає задоволенню вимога позову щодо відшкодування позивачці 700,00 грн. на придбання дієтичних продуктів, оскільки суду позивачкою не надані будь-які докази з цього приводу.

Вирішуючи позов у частині позову щодо грошового відшкодування завданої позивачці моральної шкоди суд виходить з такого:

Згідно положень ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї, а також знищення чи пошкодження її майна.

Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Щодо визначення розміру відшкодування позивачу моральної шкоди повязаної з каліцтвом, то в цьому випадку суд керується п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року №4, в редакції від 25.05.2001 року, який зазначає, що «Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоровя потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості».

Вина відповідачки у спричененні позивачці моральної шкоди у вигляді перенесення фізичного болю та душевних стражданнях, яких вона зазнала у звязку з ушкодженням здоровя та лікуванням, а також пошкодженням її майна, у звязку з протиправною поведінкою відповідачки витікає із наведених судом вище обставин справи. При цьому суд бере до уваги, що після завершення стаціонарного лікування після побиття, позивачка продожує страждати на головну біль, головокружіння і т.і., що підтверджується записами у її медичній картці про звернення до лікаря невропотолога протягом 2013 року (а.с.20-24).

Твердження позивачки, що її онкологічне захворювання спричинено у наслідок вказаних подій, не підтверджується належним доказом цьому, що в даному випадку має бути у вигляді висновку судової медичної експертизи стсовно причинно-наслідкових звязків між онкозахворюванням позивачки і протиправними діями відповідачки 31.03.2013 року. Тому суд не може брати це твердження у якості доказу.

З урахуванням всіх обставин справи розмір грошового відшкодування завданої позивачці з вини відповідачки моральної шкоди суд визначає у сумі 10 000,00 грн..

Понесені у справі судові витрати суд покладає на відповідачку у межах задоволеного позову.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212, 215, ЦПК України, ст.ст.15,22,23,1166,1167 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на 620,28 грн.. у відшкодування матеріальної шкоди та 10 000,00 грн. у відшкодування моральної шкоди, а всього 10620,28 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 551,20 коп.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.223 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через суд, який його постановив на протязі 10 днів з дня його проголошення.

Су д д я