Справа № 202/512/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

08 лютого 2016 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

судді: - Бєльченко Л.А.

при секретарі: - Петричкевич Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом до відповідача, вказуючи, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем перебуває з 02.06.2007 року.

Шлюб зареєстрований Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 307. Від шлюбу мають неповнолітню доньку, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Подружні стосунки між ними припинені з квітня 2015 року через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя та виховання дитини. Спір про розподіл майна та виховання дитини між ними відсутній. Просив шлюб між ними розірвати.

Позивач в судове засідання не з'явився, завчасно надав заяву, в якій просив позов задовольнити та шлюб розірвати, а справу розглянути без його участі. Витрати по розірванню шлюбу просив покласти на нього (а.с. 23).

Відповідач в судове засідання не з'явилася, надала на адресу суду заяву, в якій просила шлюб розірвати, а справу розглянути за її відсутності (а.с. 25).

Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 02.06.2007 року Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 307 (а.с. 24).

Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 4).

Подружні стосунки остаточно між сторонами припинені з квітня 2015 року, спільне господарство не ведеться. Спору про поділ майна та виховання дитини між сторонами немає.

За таких обставин суд вважає, що подальше сумісне життя сторін та збереження сім'ї неможливе. Шлюб між сторонами підлягає розірванню.

Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

З огляду на ч. 1 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги.

Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що поміж сторонами відсутня згода щодо перебування у шлюбі, їхня сім'я розпалася та існує формально, а подальше спільне життя їхнього подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, інтересам дитини, а тому шлюб слід розірвати.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 61, 174, 208, 209, 215 ЦПК України і на підставі ст.ст. 24, 55, 56, 104-105, 110, 112 Сімейного кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, зареєстрований 02.06.2007 року Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 307 - розірвати.

Копію рішення направити до Індустріального відділу РАЦС Дніпропетровського міського управління юстиції.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Л.А. Бєльченко