Справа № 675/2112/15-ц
Провадження № 2/675/102/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" травня 2016 р. Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі головуючої - судді Янішевської О. С., при секретарі Кущуку А. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізяславі в порядку, передбаченому ч. 2 ст. 197 ЦПК України, справу за позовом ОСОБА_1 до Ізяславської районної державної адміністрації про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, мотивуючи це тим, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 його матері ОСОБА_3 відкрилась спадщина, що складається, зокрема, з земельної ділянки розміром 2,2734 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на яку позивач має право як спадкоємець за заповітом, однак через те, що в заповіті зроблено розпорядження щодо сертифікату на право на земельну частку (пай), а на момент смерті спадкодавцю належала земельна ділянка згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку, тоді як у заповіт відповідні зміни внесені не були, він позбавлений можливості оформити свої спадкові права, хоча спадщину прийняв у встановленому законом порядку.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник позивача ОСОБА_4 в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала, в останнє судове засідання не з'явилась, звернулась до суду з письмовою заявою, в якій просила справу розглядати за її відсутності.

Представник відповідача Ізяславської районної державної адміністрації в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в заяві просив справу розглядати за його відсутності, проти заявлених вимог не заперечував.

Представник третьої особи на стороні відповідача без самостійних вимог - відділу Держгеокадастру в Ізяславському районі Хмельницької області - Копинець П. Ю. в судовому засіданні проти заявлених вимог не заперечував, в останнє судове засідання не з'явився, звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просив справу розглядати за його відсутності.

Представник третьої особи на стороні відповідача без самостійних вимог - законний представник неповнолітньої ОСОБА_6 - ОСОБА_7, котра вступила в справу та була допущена ухвалою суду від 11 травня 2016 року, в судовому засіданні проти заявлених вимог не заперечувала, в останнє судове засідання не з'явилася, звернулася до суду з письмовою заявою, в якій просила справу розглядати за її відсутності.

Допитавши сторони, перевіривши матеріали справи, суд знаходить, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про смерть, копія якого додана до матеріалів справи.

Згідно вимог ст. 1223 Цивільного Кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

За життя ОСОБА_3 склала заповіти, за якими сертифікат на земельну частку (пай) заповіла ОСОБА_1, а будинок в с. Щурівці Ізяславського району Хмельницької області та майновий сертифікат - ОСОБА_6, що підтверджується відповідно завіреними текстами заповітів, копії яких додані до матеріалів справи.

Таким чином ОСОБА_1 та неповнолітня ОСОБА_6 являються спадкоємцями ОСОБА_3 за заповітом та прийняли спадщину у встановленому законом порядку, що підтверджується листом завідувача Ізяславською держнотконторою № 224/01-16 від 05 лютого 2016 року, доданим до матеріалів справи.

Згідно ст. 1225 Цивільного Кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до вимог ст. 131 Земельного Кодексу України громадяни України мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод.

Згідно ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Повноваження в галузі земельних відносин визначені у главах 2 та 3 Земельного кодексу України.

Згідно ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом:

а) визнання прав;

б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав;

в) визнання угоди недійсною;

г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування;

ґ) відшкодування заподіяних збитків;

д) застосування інших, передбачених законом, способів.

За життя ОСОБА_3 отримала у приватну власність земельну ділянку розміром 2, 2734 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Щуровецької сільської ради, на підставі Державного акту про право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, що підтверджується відповідним Державним актом, копія якого додана до матеріалів справи.

Заповіт ОСОБА_3 був посвідчений секретарем Щуровецької сільської ради 16 квітня 2007 року, тоді як Державний акт ОСОБА_3 отримала 22 травня 2008 року, хоча змін в заповіт не внесла, що перешкоджає позивачеві отримати свідоцтво про спадщину, що підтверджується копіями заповіту та Державного акта, доданими до матеріалів справи.

Законний представник неповнолітньої ОСОБА_6 - ОСОБА_7 заявлені вимоги визнала, підтвердила, що спадкова маса була поділена спадкодавцем, а тому вона не заперечує проти визнання права ОСОБА_1 на земельну ділянку згідно Державного акту про право приватної власності на землю.

Факт отримання ОСОБА_3 за життя сертифіката на право на земельну частку (пай), а в подальшому Державного акту про право приватної власності на землю підтверджується також листом відділу Держгеокадастру в Ізяславському районі Хмельницької області № 01-18/126 від 23 березня 2016 року, доданим до матеріали справи.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 має право на спірну земельну ділянку як спадкоємець за заповітом.

Керуючись ст. 131, 152 ЗК України, ст. ст. 1216, 1220, 1223, 1225, 1258, 1261, 1268, 1269, 1270, 1272, 1278 Цивільного Кодексу України, Постановою № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», ст.ст. 10, 11, 57, 58, 59, 60, 62, 63, 64, 79, 81, 88, 209, 212, 213, 214, 215, 218, 223, 292, 294, 296 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати право власності ОСОБА_1, 1953 року народження, жителя АДРЕСА_1, як спадкоємця за заповітом після смерті ОСОБА_3, котра померла ІНФОРМАЦІЯ_1, на земельну ділянку розміром 2, 2734 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Щуровецької сільської ради, яка належала ОСОБА_3 на підставі Державного акту про право приватної власності на землю серії НОМЕР_1.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Хмельницької області через Ізяславський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О. С. Янішевська