Справа № 487/3540/16-ц
Провадження № 2/487/1963/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.09.2016 року Заводський районний суд м.Миколаєва у складі головуючого судді Павлової Ж.П.,

при секретарі Табунщик К.С.,

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

13.07.2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на користь неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з 13.07.2016 року і до його повноліття.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги уточнив, просив стягнути аліменти з відповідача в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини щомісячно, починаючи з 13.07.2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

У судовому засіданні встановлено, що сторони знаходилися в зареєстрованому шлюбу, але відповідно до свідоцтва про шлюб, шлюб між ними розірвано 30.10.2008 року, Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актова запис №522.

Від шлюбу мають неповнолітню дитину, сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

У теперішній час неповнолітня дитина проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні. Відповідач ухиляється від утримання своєї дитини і добровільно не надає матеріальної допомоги.

Згідно ст.ст.180-182 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення нею повноліття. На виконання цього обов'язку за рішенням суду можуть стягуватися аліменти, розмір яких визначається з урахуванням стану здоров'я і матеріального становища дитини і інших обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до положення ст.3 «Конвенції про права дитини» від 20.11.1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Також на підставі ст.88ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати.

Керуючись ст.ст. 10,60,212,213,215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, народився село Пересадівка Жовтневого району Миколаївської області (зареєстрований АДРЕСА_1, ІНН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини щомісячно, починаючи з 13.07.2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Рішення вступає в законну силу через 10 днів після його проголошення. Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Миколаївської області через Заводський районний суд м.Миколаєва в порядку ст.294 ЦПК України.

СУДДЯ : Ж.П.ПАВЛОВА