Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/3671/16-ц
У Х В А Л А

25 квітня 2016 року Придніпровський районний суд м. Черкаси, в складі

головуючого-судді Демчика Р.В.,

при секретарі Панькевич Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в. м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ваш авто» про захист прав споживача, визнання договору фінансового лізингу недійсним та стягнення коштів,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ТОВ «Лізингова компанія «Ваш авто» про захист прав споживача, визнання договору фінансового лізингу недійсним та стягнення коштів.

В позовній заяві вказує на те, що він звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 79 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Статтею 5 Закону України «Про судовий збір» встановлено перелік пільг щодо сплати судового збору, яким звільнення особи від обов'язку сплати судового збору при подачі позову щодо захисту прав споживачів не передбачено. В той же час відповідно до ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач звільнений від сплати судового збору за позовами, пов'язаними з порушенням його прав.

Рішенням Конституційного Суду України від 3 жовтня 1997 р. № 4-зп роз'яснено, що «Конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше».

Таким чином, пріоритетними за часом прийняття по відношенню до положень Закону України «Про захист прав споживачів» є положення Закону України «Про судовий збір», оскільки раніш встановлена пільга для споживачів щодо сплати судового збору Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» від 22 травня 2015 року пільга була скасована.

Окрім того, законодавчі акти, які містять спеціальні норми, мають пріоритет у застосуванні щодо інших законодавчих актів України. Закон України «Про судовий збір» є спеціальним щодо вирішення питання про справляння судового збору та звільнення від його сплати, відтак має пріоритетне положення над положеннями інших законів.

Окрім того, Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» № 9 від 06 листопада 2009 року, пунктом 31 передбачено, що у справах про визнання правочину недійсним без застосування наслідків недійсності судовий збір сплачується як із немайнового спору. У справах про застосування наслідків недійсного (нікчемного) правочину судовий збір сплачується залежно від вартості відшукуваного майна, щодо якого заявляються вимоги. У справах про визнання правочину недійсним із застосуванням наслідків недійсності судовий збір сплачується відповідно до пункту 10 частини першої статті 80 ЦПК за загальною сумою всіх вимог.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», порядок звернення до суду за судовим захистом урегульовано ЦПК. Подання заяви до суду має відбуватись із дотриманням певних умов. Зокрема, частиною пятою статті 119 ЦПК передбачено, що до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору. Отже, якщо сплата судового збору згідно з вимогами закону є обовязковою, то наслідком недотримання цієї умови є залишення позовної заяви без руху, а у разі, якщо документ, що підтверджує сплату судового збору (частина пята статті 119 ЦПК), не буде поданий у строк, установлений судом, визнання заяви неподаною та її повернення позивачеві (стаття 121 ЦПК) або залишення заяви без розгляду.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позовна заява не відповідає ч.5 ст. 119 ЦПК України, оскільки до позовної заяви не додано документ, що підтверджує сплату судового збору.

Пунктом 10 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» №10 від 17 жовтня 2014 року передбачено, що подані до суду позовні заяви чи заяви, а також зустрічні позовні заяви можуть містити кілька самостійних позовних вимог, кожна з яких є об'єктом справляння судового збору.

В пункті 15 цієї постанови зазначено, що пунктами 1 і 2 частини першої статті 80 ЦПК передбачено визначення ціни позову у позовах про стягнення грошових коштів та про визнання права власності на майно або витребування майна. Відповідні позовні заяви мають майновий характер, і розмір ставок судового збору за їх подання визначається згідно з підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI «Про судовий збір».

Відповідно до ч. 3 статті 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Відповідно до ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», який набрав чинності 1 листопада 2011 року, зі змінами та доповненнями, встановлено розміри ставок судового збору за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру, який справляється в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати (не менше 551 грн. 20 коп. та не більше 6890 грн.), а за подання фізичною особою позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.

У звязку з цим ОСОБА_1 необхідно сплатити судовий збір та надати до суду оригінал документа, який свідчить про сплату судового збору.

Відповідно до ст.121 ЦПК України позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у ст.119,120 ЦПК України підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання ухвали.

Керуючись ч. 1 ст. 121 ЦПК України, суддя,-

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ваш авто» про захист прав споживача, визнання договору фінансового лізингу недійсним та стягнення коштів залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 можливість протягом пяти днів з дня отримання копії ухвалиусунути недоліки позовної заяви сплатити судовий збір та надати до суду оригінал документа, який свідчить про сплату судового збору.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_2