Справа № 464/4005/15 Головуючий у 1 інстанції: Радченко Е.А.
Провадження № 22-ц/783/318/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Ю. Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого: Штефаніци Ю.Г.

суддів: Крайник Н.П., Мельничук О.Я.,

за участі судового секретаря: Цап П.М.,

у відсутності сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на заочне рішення Сихівського районного суду м. Львова від 29 липня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укргазпромбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и л а:

В травні 2015 рокуПублічне акціонерне товариство (далі ПАТ) «Укргазпромбанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості з відповідача, як поручителя, за Договором банківського кредиту №4-КЛ/10-Л2 від 17.08.2010 р., укладеного між цим банком та ПП "Стегарт", як позичальником.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 17.08.2010 року між ПАТ «Укргазпромбанк» та ОСОБА_2 укладено договір поруки №13-П/10-Л2 в забезпечення вказаного договору банківського кредиту. Оскільки боржник не виконує належним чином своїх зобов`язань за кредитним договором, в результаті чого виникла заборгованість на загальну суму 82 602,36 Євро, банк просить стягнути цю суму боргу з ОСОБА_2, який, як поручитель несе солідарну відповідальність за борговими зобов'язаннями поряд з ПП "Стегарт". Також банк просить стягнути з поручителю нараховану пеню.

Заочним рішення Сихівського районного суду м. Львова від 29 липня 2015 року вищезазначений позов задоволено.

Суд стягнув з ОСОБА_2 на користь ПАТ«Укргазпромбанк» згідно договору поруки №13-П/10-Л2 від 17 серпня 2010 року заборгованість за договором банківського кредиту №4-КЛ/10-Л2 від 17 серпня 2010 року в розмірі 82602 євро 36 євроцентів, та пеню в розмірі 31571 грн. 65 коп.

Крім того, суд стягнув з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) на користь держави судовий збір в розмірі 3654 грн.

Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 02 вересня 2015 року заяву ОСОБА_2 про перегляд зазначеного вище заочного рішення суду залишено без задоволення.

Вказане заочне рішення суду в апеляційному порядку оскаржила представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3

В апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що заочне рішення суду є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, на основі неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, а висновки суду не відповідають обставинам справи.

Апелянт зазначає, що вирішуючи спір про стягнення боргу за кредитним договором в іноземній валюті не зазначив в резолютивній частині рішення суму боргу в еквіваленті до гривні. При цьому судом не встановлено наявність в ПАТ «Укргазпромбанк» ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями.

Представник апелянта також наголошує на тому, що суд першої інстанції безпідставно розглянув справу у відсутності відповідача ОСОБА_2 без належного її повідомлення, що позбавило її можливості скористатися правами наданими їй ст.ст.27, 31 ЦПК України.

Апелянт не погоджується із наданим банком розрахунком заборгованості та штрафних санкцій та зазначає, що такий розрахунок суттєво не співпадає з розрахунком, поданих відповідачем.

Апелянт просить заочне рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про часткове задоволення позовних вимог (а.с. 101-106).

Сторони у справі в судове засідання не з'явилися, хоча належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи. Причини неявки в судове засідання представника ПАТ «Укргазпромбанк» та відповідача суду не повідомлено.

Відповідач ОСОБА_2 звернулась до суду із заявою про відкладення розгляду даної справи у зв'язку з неможливістю прибуття в судове засідання її представника ОСОБА_3, яка перебуває у відпустці.

Розглянувши це клопотання, судова колегія зазначену причину неявки представника ОСОБА_3 в суд не вважає поважною, та враховуючи, що дана справа тривалий час перебуває в провадженні апеляційного суду ( з 24.09.2015 р.), розгляд якої неодноразово відкладався, в тому числі за клопотаннями ОСОБА_2 у зв'язку з неможливістю прибуття в судове засідання її представника(а.с.141, 178-179), не знаходить достатніх фактичних і правових підстав для задоволення цього клопотання.

Виходячи з положень ч.2 ст.305 ЦПК України, судова колегія приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутності сторін та відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України - без здійснення фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та пред'явлених позовних вимог, матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не знаходить достатніх підстав для задоволення цієї скарги.

Відповідно до вимог ч.1 ст.303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції лише в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Статтями 10, 60 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін і, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утримуватися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно зі ст.ст.526, 530, 611, 612 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором.

У відповідності до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику, зокрема, грошові кошти у такій самій сумі, у строк та в порядку, встановлені договором.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ст.1054 ч.3 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 17.08.2010 року між ПАТ «Укргазпромбанк» та ПП «Стегарт» укладено договір банківського кредиту № 4-КЛ/10-Л2. Згідно з умовами цього договору банк надав позичальнику кредит у вигляді встановлення кредитної лінії на загальну суму 110 000 Євро (ліміт граничної заборгованості за кредитною лінією - 70000 Євро) на умові сплати відсотків за користування кредитом в розмірі 13,5% річних, комісій за управління кредитною лінією та її обслуговування, строком до 16.08.2011 року.

Відповідно до п.1.2. кредитного договору, строк плати процентів за користування кредитом. комісії за управління кредитною лінією, комісії за невикористаний ліміт кредитної лінії - щомісячно, не пізніше п'ятого числа місяця,наступного за місяцем користування кредитом, а за останній місяць користування кредитом - одночасно з погашенням суми кредиту, але не пізніше кінцевого терміну користування кредитом, що зазначено у п..3.1.3 договору.

Також п.1.3 цього договору встановлено, що при розрахунку процентів за користування кредитом приймається кількість днів у місяці - календарна, кількість днів на рік: 365 днів - для кредитів, наданих у гривні; 360 днів - для кредитів наданих в іноземній валюті.

Договором, а саме п.2.1,визначено цільове призначення кредиту - поповнення обігових коштів, здійснення іншої статутної діяльності позичальника. Також у п.2.2 договору сторонами погоджено, що кредитування позичальника(надання грошових коштів) здійснюється у безготівковій формі, на підставі письмових заявок позичальника, в межах ліміту граничної заборгованості за кредитною лінією у повній сумі або кількома частинами (траншами), розмір яких визначається позичальником та зазначається у заявці, шляхом зарахування коштів на його поточний рахунок у національній валюті. доларах США та євро в ПАТ «Укргазпромбанк».

Кредитним договором також встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути кредитодавцю кредит в строк згідно п.1.1.3 договору, у повному обсязі, в валюті кредиту та в порядку, що встановлені договором(п.3.2.2.). Позичальник зобов'язаний платити кредитодавцю щомісячно проценти за користування кредитом у валюті кредиту. в розмірі. строки та в порядку, що встановлені цим договором (п.3.2.3).

Відповідно до п.5.1. кредитного договору, у разі порушення Позичальником зобов'язання щодо повернення кредиту. сплати процентів за користування кредитом та комісій згідно умов цього Договору. Позичальник сплачує Кредитодавцю пеню в національній валюті України за курсом НБУ на дату нарахування в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми несвоєчасно виконаного зобов'язання за кожен день прострочення виконання зобов'язання.

Згідно п.4.1.2. цього ж договору, у разі невиконання позичальником будь-якого зобов'язання за Договором настання будь-якого з випадків, що зазначені в п.3.2.12. цього Договору достроково стягувати кредит, вимагати дострокового виконання зобов'язань за договором, поруки, звернути стягнення на предмет застави (іпотеки).

17.08.2010 року на забезпечення вищезазначеного договору між ПАТ «Укргазпромбанк» таОСОБА_2, як поручителем, укладено договір поруки № 13-П/10-Л2, за умовами якого поручитель відповідає перед банком за порушення зобов'язання боржника в повному обсязі (а.с.12).

15.08.2014 року між позивачем та ПП «Стегарт» укладено додаткову угоду №9 до Договору банківського кредиту № 4-КЛ/10-Л2 від 17.08.2010р., за умовами якої збільшено ліміт граничної заборгованості за кредитною лінією, встановлений цим договором, у тому числі додатком №1 від 15.08.2014р. до цього договору - графіком повернення кредиту(зменшення розміру ліміту граничної заборгованості). що є невід'ємною частиною цього договору (п.1.1.1.),ліміт граничної заборгованості за кредитною лініє встановлено на рівні 745000 Євро (п.1.1.2), збільшено відсоткову ставку до 14% річних (п.1.1.4) та змінено строк кредиту до 14.08.2015 року(п. 1.1.4 (а.с.11)).

Того ж числа між ПАТ «Укргазпромбанк» таОСОБА_2 було укладено додаткову угоду №8 до Договору поруки № 13-П/10-Л2 від 17 серпня 2010 року із зазначенням граничної заборгованості за кредитною лінією 745000 Євро з кінцевим терміном повернення кредиту - 14.08.2015р. та збільшення процентної ставки до 14% річних.

Судом першої інстанції безспірно встановлено, що позичальником ПП «Стегарт» договірні зобов'язання за договором банківського кредиту № 4-КЛ/10-Л2 від 17.08.2010р. належно не виконувались, внаслідок чого станом на 12.05.2015 рокузаборгував цьому банку кошти на загальну суму 82 602,36 Євро, які складаються із заборгованості: за кредитом - 70 000 Євро, простроченої заборгованості по основному боргу за кредитом в розмірі - 4500 Євро, заборгованості за відсотками за період з 01.05.2015 року по 12.05.2015 року в розмірі 318,69 Євро та заборгованості за відсотками за період з 01.08.2014 року по 30.04.2015 року в розмірі 7783,67 Євро, що підтверджується розрахунком боргу, наданим позивачем.

Крім того, окрім заборгованих сум, позивачем включено до розрахунку пеню на загальну суму 31 571 грн.65 коп.

Існування заборгованості перед банком за вказаним кредитним договором відповідачем не заперечено та фактично визнається, а розрахунок такого боргу належно не спростовано.

Всупереч твердженням апелянта, правильність здійсненого розрахунку підтверджена і рішенням господарського суду Львівської області від 07.10.2015 р., яке набрало законної сили, у справі за позовом ПАТ «Укргазпромбанк» до ПП «Стегарт», відповідно до якого позов задоволено та ухвалено стягнути з ПП «Стегарт» на користь ПАТ «Укргазпромбанк» 70 000 Євро заборгованості за основним боргом по кредиту, 4500 Євро - простроченої заборгованості по основному боргу за кредитом, 318,69 Євро - заборгованості за відсотками за період з 01.05.2015 року по 12.05.2015 року та 7783,67 Євро - заборгованості за відсотками за період з 01.08.2014 року по 30.04.2015 року, а всього - 82 602,36 Євро, а також 10 494,23 грн. пені за порушення строків погашення кредиту та 21 077,42 грн. пені за порушення строків погашення процентів, що становить 31 571 грн.65 коп. ( а.с. 202-210), що повністю відповідає тим розрахункам, які зазначені у даній цивільній справі.

У відповідності до ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, факт заборгованості ПП «Стегарт» перед банком в зазначеному вище розмірі судом безспірно встановлено.

Відповідно до ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Згідно ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором не встановлено додаткову відповідальність. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Отже, висновок суд про стягнення з відповідача ОСОБА_2 у зв'язку з невиконанням ПП «Стегарт» умов кредитного договору на користь ПАТ «Укргазпромбанк»заборгованості в розмірі 82 602,36 Євро та31 571 грн.65 коп. відповідає фактичним обставинам справи та нормам матеріального права.

Постановлення судом рішення про стягнення боргу в іноземній валюті, з врахуванням фактичних обставин справи, того, що умовами договору банківського кредиту № 4-КЛ/10-Л2 від 17.08.2010р. виконання зобов'язання визначено у валюті кредиту, тоб то - в Евро, в супереч твердженням апелянта не суперечить нормам матеріального права (ст.533 ЦК України) та узгоджується з правовими висновками Верховного Суду України, зробленими за результатами розгляду цивільної справи № 6-1680 цс15.

При цьому судова колегія бере до уваги і ту обставину, що на час укладення ПАТ «Укргазпромбанк» до ПП «Стегарт» договору банківського кредиту № 4-КЛ/10-Л2 від 17.08.2010р., вказаний банк, відповідно до листа НБУ від 08.10.01 N 41-204/1948-6044 щодо переліку банків, які мають відповідні пункти ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями за нумерацією, визначеною у Положенні про порядок видачі банкам ліцензії на здійснення банківських операцій, затвердженому постановою Правління Національного банку України від 06.05.98 N 181, був наділений правом на здійснення операцій з валютними цінностями.

Враховуючи, що судом першої інстанції повно і правильно встановлені фактичні обставини справи, правильно застосовано закон, який поширюється на зазначені правовідносини, доводи апеляційної скарги та зміст оскаржуваного рішення не дають підстав для висновку про те, що судом при розгляді справи допущені порушення норм матеріального і процесуального права, які передбачені ст.309 ЦПК України, як підстави для скасування рішення суду, колегія суддів не вбачає підстав для зміни або скасування рішення суду.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст.307, ч.1 ст.308, п.1 ч.1 ст.314, ст.ст.315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 відхилити.

Заочне рішення Сихівського районного суду м. Львова від 29 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання цією ухвалою законної сили.

Головуючий: Штефаніца Ю.Г.

Судді: Крайник Н.П.

Мельничук О.Я.