Справа № 500/2233/16-ц
Провадження № 2-к/500/2/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2016 року

Суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Швець В.М.,

за участю заявниці ОСОБА_1, її представника ОСОБА_2,

заінтересованої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ізмаїл клопотання ОСОБА_1, заінтересована особа ОСОБА_3, про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із клопотанням про визнання рішення іноземного суду Буюкань мун. Кишинів Республіки Молдова від 11 липня 2014 року у справі №2-3048/14 в частині встановлення факту спільного проживання між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 в період 2001-2009 років.

В судовому засіданні заявниця та її представник клопотання підтримали, дали пояснення, що вищезазначеним рішенням іноземного суду був встановлений факт спільного проживання між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 в період 2001-2009 років, рішення не підлягає примусовому виконанню, набрало законної чинності, тому просять визнати це рішення в Україні.

Заінтересована особа ОСОБА_3 в судовому засіданні з клопотанням погодився, пояснив, що підтверджує факт, встановлений рішенням іноземного суду.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши учасників судового засідання, суддя доходить висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.399 ЦПК України рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, визнається в Україні, якщо його визнання передбачено міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням суду Буюкань мун. Кишинів Республіки Молдова від 11 липня 2014 року у справі №2-3048/14 встановлений факт спільного проживання між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 в період 2001-2009 років та право власності відносно матеріальних цінностей. Рішення в частині встановлення факту спільного проживання не підлягає примусовому виконанню. Рішення набрало законної чинності згідно ухвали колегії по цивільним та адміністративним справам апеляційної палати м. Кишинів.

22 січня 1993 року державами-членами Співдружності Незалежних Держав була укладена Конвенція про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах. Крім України учасницями цієї Конвенції є Республіка Білорусь, Республіка Молдова, Республіка Вірменія, Російська Федерація, Республіка Казахстан, Республіка Таджикистан, Киргизька Республіка, Туркменистан, Республіка Узбекистан. Згідно до ч.1 ст.52 Конвенції винесені установами юстиції кожної з Договірних Сторін і,

що вступили в законну силу рішення, що не вимагають за своїм характером виконання, визнаються на територіях інших Договірних Сторін без спеціального провадження за умови якщо: а) установи юстиції запитуваної Договірної Сторони не винесли

раніше по цій справі рішення, що вступило в законну силу; б) справа відповідно до цієї Конвенції, а у випадках, не передбачених нею, відповідно до законодавства Договірної Сторони, на території якої рішення повинне бути визнане, не відноситься до

виняткової компетенції установ юстиції цієї Договірної Сторони.

З огляду на вищевикладене, суддя доходить висновку, що вищезазначене рішення суду Молдови підлягає визнанню в Україні, бо воно набрало законної чинності, немає рішень по такій справі судів в Україні, вирішення питання по справі не віднесено до виняткової компетенції установ юстиції України.

Керуючись Конвенцією про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах (СНД, від 22 січня 1993 року),ст.ст.399,401 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Визнати в Україні рішення іноземного суду Буюкань мун. Кишинів Республіки Молдова від 11 липня 2014 року у справі №2-3048/14 в частині встановлення факту спільного проживання між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 в період 2001-2009 років.

Копію ухвали надіслати заінтересованим особам у триденний строк з дня постановлення ухвали.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя: ОСОБА_5