Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

25 квітня 2016 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді -Зарицької Ю. Л. ,

при секретарі - Демченко Л. П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний експортно - імпортний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з зазначеним вище позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що між сторонами укладено договір про відкриття та обслуговування карткового рахунка з видачею платіжної картки в рамках зарплатного проекту № від 03.09.2013, зміст якого було викладено в новій редакції згідно з додатковою угодою № 1 від 06.09.2013. Позивач зазначив, що відповідачем умови кредитного договору не виконується, в результаті чого у відповідача наявна заборгованість. У зв'язку з зазначеним, тим, що відповідач зобов'язання за кредитним договором не виконав, позивач звернувся до суду та просив стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 6392,12 грн. Також, позивач просив стягнути з відповідача судові витрати.

До початку судового засідання від представника позивача надійшла заява, в якій він просив розглянути справу в його відсутності, проти постановлення заочного рішення не заперечував.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причинити неявки суду не повідомив, з заявами про відкладення розгляду справи не звертався.

У разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи (ч. 4 ст. 169 та ст. 224 ЦПК України).

З урахуванням зазначеного вище, того, що правом участі в судовому засіданні відповідач розпорядився на власний розсуд, суд приходить до висновку про можливість розгляду позову у відсутності сторін та постановлення заочного рішення по справі.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову з наступних підстав.

06.09.2013 між ПАТ «Державний експортно - імпортний банк України» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду № 1 до договір про відкриття та обслуговування карткового рахунка з видачею платіжної картки в рамках зарплатного проекту № від 03.09.2013, відповідно до умов якого банк відкриває клієнту поточних рахунок № , проводить з цим рахунком операції, визначені положеннями чинного законодавства України, нормативними документами банку за цим договором, видає клієнту картку, яка зазначена у заяві, а також надає інші банківські послуги, а клієнт зобов'язується оплачувати банківські послуги на умовах, визначених цим договором, у тому числі згідно з умовами та тарифами обслуговування карткового рахунку (а.с.а.с. 79-84).

Договором визначено, що укладенням цього договору сторони домовились про відкриття банком клієнту кредитної лінії, у межах якої банк надає клієнту кредит з лімітом не більше 4000 грн., для проведення операцій із застосуванням картки, а клієнт зобов'язується повернути кредит банку та сплатити йому проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором.

Заборгованість відповідача підтверджується розрахунком заборгованості станом на 03.09.2015 та поточною випискою за контрактом (а.с.а.с. 85-89).

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від зобов'язання не допускається.

Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК Украйни, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Розрахунки, надані банком спростовані не були.

В порядку статей 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідачем не було надано доказів на спростування позовних вимог.

З урахуванням зазначеного вище, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги позивача ґрунтуються на чинному законодавстві, знайшли своє доведення та підлягають задоволенню, а саме з відповідача підлягає стягненню заборгованість в сумі 6392,12 грн.

На підстав ст. 88 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в сумі 1218 грн.

На підставі ст. ст. 509, 525, 526, 530, 543, 554, 559, 625, 1050, 1054 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 11, 57, 60, 88, 209, 212, 214, 215, 218, 224-226 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) на користь Публічного акціонерного товариства «Державний експортно - імпортний банк України»: 6392 грн. 12 коп. - заборгованість, 1218 грн. - сплачений судовий збір, а всього стягнути 7610 (сім тисяч шістсот десять) гривень 12 (дванадцять) копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Ю. Л. Зарицька