АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/3615/16 Головуючий 1 інстанції -
Справа № 641/1582/13-ц Колодяжна І.М.
Категорія: договірні Доповідач - Міненкова Н.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2016 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого : Міненкової Н.О.

суддів : Зазулинської Т.П.

Кругової С.С.

за участю секретаря : Михайлюка А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові цивільну справу за апеляційними скаргами Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" та ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 07 квітня 2016 року за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Українське Фінансове Агенство "ВЕРУС" в особі філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Українське Фінансове Агенство "ВЕРУС" у Комінтернівському районі м. Харкова та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и л а :

У лютому 2013 року предтавник Публічне акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (надалі -позивач) звернувся до суду з позовом до ТОВ "Українське Фінансове Агенство "ВЕРУС" в особі філії ТОВ "Українське Фінансове Агенство "ВЕРУС" у Комінтернівському районі м. Харкова (надалі -Відповідач -1) , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 96 747,90 грн.

В обґрунтування своїх вимог зазначав, що відповідно до укладеного договору № DNH4КР11522065 від 29 вересня 2006 року, між ПАТ КБ "Приватбанк" та ОСОБА_3, позивач надав відповідачу кредит у розмірі 7 437,30 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08% річних на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення згідно з терміном дії кредитного договору.

Відповідно до умов укладеного договору, договір складається з заяви позичальника, умов надання банківських послуг.

В забезпечення виконання кредитних зобов'язань 22 березня 2011 року між Банком та товариством з обмеженою відповідальністю "Українське Фінансове Агентство "Верус" було укладено договір поруки б/н, за умовами якого товариство взяло на себе зобов'язання відповідати перед Банком за належне виконання ОСОБА_3 умов договору кредиту в розмірі обмеженою сумою зазначеною в Додатку № 1 до цього договору - 200 грн.

Посилаючись на неналежне виконання ОСОБА_3 кредитних зобов'язань та на вимоги ст.ст. 526, 527, 530, 1050, 1054 ЦК України, позивач просив стягнути з ОСОБА_3 заборгованість за договором в розмірі 9 6747 грн. 90 коп., з яких: 7 437,30 грн. заборгованість за кредитом, 32 225,39 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 52 001,98 грн. - пеня, а також штрафи: 500 грн. - штраф (фіксована частина),

4 583,23 грн. - штраф (процентна складова), стягнути солідарно з відповідачів суму заборгованості за договором кредиту в розмірі 200 грн., а також стягнути з ОСОБА_3 понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи в його відсутність, заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити.

Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське Фінансове Агентство «ВЕРУС», в особі філії «Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське Фінансове Агентство «ВЕРУС» у Комінтернівському районі міста Харкова» в судове засідання не з'явився.

Представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій просив відмовити в задоволенні позову через пропуск строку позовної давності.(а.с.55).

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 07 квітня 2016 року в задоволенні позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить, рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 07 квітня 2016 року скасувати, та ухвалити нове яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що рішення є незаконним, винесене з

порушенням норм матеріального та процесуального права, за недоведеністю обставин, що мають значення та невідповідності висновків суду обставинам справи.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_3 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить, в рішенні Комінтернівського районного суду м. Харкова від 07 квітня 2016 року, змінити мотивувальну частину вказавши, що позов Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Українське Фінансове Агенство "ВЕРУС" в особі філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Українське Фінансове Агенство "ВЕРУС" у Комінтернівському районі м. Харкова та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором є недоведеним.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Вислухавши доповідь судді - доповідача, пояснення сторін по справі, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційних скарг, судова колегія вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають.

Судом встановлено, що відповідно до договору № DNH4КР11522065 від 29 вересня 2006 року, укладеного між ПАТ КБ "Приватбанк" та ОСОБА_3, позивач надав відповідачу кредит у розмірі 7 437,30 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08% річних на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення згідно з терміном дії кредитного договору.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 22.03.2011 року ПАТ КБ «ПриватБанк» з Товариством з обмеженою відповідальністю «Українське Фінансове Агентство «ВЕРУС», в особі філії «Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське Фінансове Агентство «ВЕРУС» у Комінтернівському районі міста Харкова» було укладено договір поруки, відповідно до умов якого ТОВ «Верус» поручився за виконання Відповідачем -2 зобов'язань за кредитним договором.

Матеріалами справи встановлено, що взяті на себе зобов'язання за зазначеним Договором банк виконав вчасно й повністю, надавши кредитні кошти.

Відповідачами зобов'язання за кредитним договором належним чином та своєчасно не виконувалися й не виконуються до теперішнього часу.

Згідно п.п. 2, 4 Договору поруки від 22.03.2011р. у випадку невиконання боржником зобов'язань за Кредитним договором, Поручитель та Боржник відповідають перед Кредитором як солідарні боржники.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції застосував до даних правовідносин строки позовної давності про застосування яких просив представник відповідача .

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції і вважає їх правильними.

Відповідно до умов договору погашення кредиту здійснюється щомісяця в період сплати, за який приймається період з «21» по «28» число кожного місяця. Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 708,42 грн.( а.с.6).

Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки, а до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік (стаття 258 цього Кодексу).

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права (частина перша статті 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Оскільки умовами договору установлені окремі самостійні зобов'язання щодо повернення кредиту, то відповідальність за невиконання кожного з них настає окремо.

За відсутності платежу з 21 по 28 число кожного місяця виникає прострочення боржника за зобов'язаннями, а в кредитора виникає право на позов. Початок позовної давності для стягнення періодичних платежів необхідно обчислювати з дня невиконання позичальником кожного із зобов'язань. Невиконання зобов'язання мало місце з 2006 року, у зв'язку з чим строки позовної давності передбачені цивільним законодавством сплили.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 ОСОБА_4 просив змінити мотивувальну частину рішення та зазначити, що позов не є доведеним так як ОСОБА_3 взагалі кредитний договір не укладав і кошти за цим договором не отримував. Кредит було оформлено неустановленою особою яка заволоділа паспортом відповідача отримала кредитні кошти у різних банках, що було встановлено по матеріалах кримінальної справи №-66070361.

Судова колегія вважає, що підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні, так як вирок з підстав зазначених в апеляційній скарзі по даній справі не винесено. Крім того30 березня 2016 року представник відповідача ОСОБА_4 звернувся у суд із заявою, в якій просив застосувати до даних правовідносин строки позовної давності і саме з цих підстав відмовити в позові.( а.с.55).

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції постановив рішення яке відповідає вимогам ст.. 212,213,214 ЦПК України і підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 209,218 ЦПК України судова колегія,-

у х в а л и л а:

Апеляційні скарги Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" та ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 07 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий - Н.О. Міненкова

Судді - Т.П. Зазулинська

С.С. Кругова