АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2016 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Чупікової В. В.

суддів: Бреславського О.Г., Яремка В.В.

за участю секретаря: Тодоряка Г.Д.

за участю: представника відповідача ОСОБА_1, представника позивача Кесаревої Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 09 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

У вересні 2015 року ПАТ «Дельта Банк» звернулося в суд із позовом до ОСОБА_3 , в якому просило звернути стягнення на предмет іпотеки, шляхом визнання за ПАТ «ДельтаБанк» права власності на двокімнатну квартиру №28 загальною площею 43,80 кв.м., житловою площею 27,50 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1.

Заявлені вимоги обґрунтувало тим, що 17.07.2007 року між ТОВ «Український промисловий банк» (правонаступник ПАТ «Дельта Банк») та відповідачем ОСОБА_3 було укладено кредитний договір №901/3-07, відповідно до умов якого їй було надано кредит (грошові кошти) в сумі 34 000,00 дол.США, зі сплатою 15 % річних, на строк з 17.07.2007 року по 16.07.2022 року.

В якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором від 17.07.2007 року між ТОВ «Український промисловий банк та ОСОБА_3 було 17.07.2007 року укладено договір іпотеки №901/3-07

№22ц-345/2016 рік Головуючий у 1 інстанції Слободян Г.М.

Категорія 19/27 Доповідач Чупікова В.В.

відповідно до умов якого іпотекодавець ОСОБА_3 передала в іпотеку Банку нерухоме майно двокімнатну квартиру№28 загальною площею 43,80 кв.м., житловою площею 27,50 кв.м., що знаходиться за адресою

АДРЕСА_1, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 7346 Вказана квартира належить на праві власності іпотекодавцю на підставі договору дарування, посвідченого 02.12.2002 року приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Ткачук В.О., зареєстровано в реєстрі за №5163.

Зазначало, що 30.06.2010 року між ТОВ «Український промисловий банк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір про передачу активів і кредитних зобов'язань, згідно із яким, до ПАТ «Дельта Банк», як нового кредитора перейшло право вимагати від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами.

При цьому, звернуло увагу, що в порушення умов кредитного договору, відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала, у зв'язку із чим, станом на 28.07.2015 року, у відповідача виникла заборгованість по укладеному договору № 901/3-07 від 17.07.2007р. яка становить - 416 969,77 грн. та яка складається з тіла кредиту в сумі 379 628,27 грн.; заборгованості за відсотками в розмірі 37 341,51 грн.

Рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 09 грудня 2015 року у задоволенні позовних вимог ПАТ «ДельтаБанк» відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ПАТ «ДельтаБанк» подало апеляційну скаргу в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог з підстав його незаконності, необґрунтованості та такого, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що ст.16 ЦК України, ст.ст.33, 36, 37 ЗУ «Про іпотеку» не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов'язань за рішенням суду.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб,які брали участь у справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга ПАТ «Дельта Банк» підлягає відхиленню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 17липня 2007 року між ТОВ «Український промисловий банк» та відповідачем ОСОБА_3 було укладено кредитний договір №901/3-07, відповідно до умов якого останній було надано кредит в сумі 34 000,00 дол.США, зі сплатою 15 % річних, на строк з 17.07.2007 року по 16.07.2022 року (а.с.8-14).

З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 17 липня 2007 року між ТОВ «Український промисловий банк та ОСОБА_3 було укладено договір іпотеки №901/3-07, відповідно до умов якого іпотекодавець ОСОБА_3 передала в іпотеку Банку нерухоме майно двокімнатну квартиру №28, загальною площею 43,80 кв.м., житловою площею 27,50 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 7346, належну на праві власності іпотекодавцю на підставі договору дарування, посвідченого 02 грудня 2002 року приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Ткачук В.О., зареєстровано в реєстрі за №5163 (а.с.15-18).

30.06.2010 року між ТОВ «Український промисловий банк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір про передачу активів і кредитних зобов'язань, згідно із яким, до ПАТ «Дельта Банк», як нового кредитора, перейшло право вимагати від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами (а.с.28-33).

Відповідно до довідки позивача на а.с.22, листа - вимоги на а.с.23, розрахунку заборгованості на а.с.246 заборгованість відповідача ОСОБА_3 за кредитним договором станом на 28 липня 2015 року складає:

по тілу кредиту 17 207,12 дол. США (що еквівалентно 379 628,27 грн.);

по відсотках 1 692,55 дол. США (що еквівалентно 37 341,51 грн.), всього 18 899,67 дол. США( що еквівалентно 416 969,78 грн.).

З них прострочена заборгованість станом на 28 липня 2015 року складає:

по тілу кредиту 1339,06 дол. США (що еквівалентно 29 554,63 грн.);

по відсотках 1501,62 дол. США (що еквівалентно 33 129,16 грн.).

За правилами ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст.530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 12 ЗУ «Про іпотеку» передбачено, що у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

21 серпня 2015 року відповідачу ОСОБА_3, як позичальнику і як відповідно іпотекодавцю, було направлено вимогу про усунення порушень по виконанню своїх зобов'язань за кредитним договором від 17липня 2007 року в тридцяти денний строк.

У відповідності до п. 6.3 кредитного договору, у разі невиконання позичальником вимоги про дострокове виконання зобов'язань за цим договором у встановлений строк банк має право стягнути примусово (в т.ч. шляхом звернення стягнення на заставлене майно, стягнення заборгованості з поручителів тощо, та,або шляхом договірного списання) всю заборгованість за цим договором (кредит, проценти, комісії, штрафні санкції та інші платежі) (а.с.13).

П.п.4.1.,4.4.1 іпотечного договору від 17 липня 2007 року визначено, що іпотеко держатель набуває право звернути стягнення та реалізувати предмет іпотеки за умови, якщо у момент настання строку виконання основного зобов'язання за кредитним договором воно не буде виконано належним чином, а саме: при повному або частковому неповерненні кредиту( чергового платежу) та /або при несплаті або частковій несплаті процентів, та /або частковій несплаті штрафних санкцій у встановлені кредитним договором строки, іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги шляхом прийняття іпотекодержателем предмета іпотеки у власність у рахунок виконання свого зобов'язання. Іпотечний договір є правовою підставою для реєстрації права власності на іпотекодержателя на предмет іпотеки (а.с.16-17).

Статтею 37 ЗУ «Про іпотеку» встановлено, що іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюються до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. Рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем в суді.

Можливість виникнення права власності за рішенням суду ЦК України передбачає лише у статтях 335 та 376 ЦК України. У всіх інших випадках право власності набувається з інших не заборонених законом підстав, зокрема із правочинів (частина перша статті 328 ЦК України).

Стаття 392 ЦК України, у якій йдеться про визнання права власності, не породжує, а підтверджує наявне в позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності( правова позиція, висловлена у постанові Верховного Суду України від 30 березня 2016 року у справі №6-1851 цс.15).

На підставі наведеного та з огляду на те, що в іпотечному договорі від 17 липня 2007 року передбачений позасудовий порядок передачі права власності на предмет іпотеки у разі порушення умов кредитного договору, позивач не дотримався процедури набуття права ним власності на предмет іпотеки, який визначений в іпотечному договорі та в ст.37 ЗУ «Про іпотеку», то суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про безпідставність позовних вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання за позивачем права власності на вказаний предмет іпотеки.

Крім цього, у справі встановлено, що під час розгляду справи в суді першої інстанції відповідач ОСОБА_3 сплатила прострочену заборгованість, яка утворилася на час звернення до суду та продовжує щомісячно вносити платежі, передбачені умовами кредитного договору в погашення кредиту.

Наведені обставини встановлені довідкою позивача ПАТ «Дельта Банк» від 13 листопада 2015 року про те, що станом на вказану дату прострочена заборгованість по кредитному договору №№901/3-07, укладеному 17 липня 2007 року відсутня (а.с.81), квитанціями про сплату чергових платежів в погашення кредиту, починаючи з грудня 2015 року по квітень 2016 року (а.с.237, 238, 249, 250).

Тому доводи апеляційної скарги ПАТ «ДельтаБанк» не дають підстав для скасування рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 09 грудня 2015 року з постановленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 308 ЦПК України, колегія суддів,

у х а л и л а:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «Дельта Банк» відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 09 грудня 2015 року залишити без змін..

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Чупікова В.В.

Судді : Бреславський О.Г.

Яремко В.В.