14.07.2016 Справа № 756/3289/16-ц
Унікальний номер 756/3289/16-ц
Провадження № 2/756/2884/16
У Х В А Л А

14 липня 2016 року

Суддя Оболонського районного суду міста Києва Шумейко О.І., розглянувши заяву позивача про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна,

в с т а н о в и в:

У березні 2016 року позивач звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 01 квітня 2016 року відкрито провадження у справі.

Разом із позовною заявою позивач подав заяву про забезпечення позову, в якій просив накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 та зобов'язати відповідача забезпечити позивачу безперешкодне проживання у вказаній квартирі на час розгляду справи про поділ спільного майна подружжя.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову заявник посилається на те, що квартира АДРЕСА_1, яка була придбана сторонами за час перебування у шлюбі, зареєстрована за відповідачкою. ОСОБА_2 самовільно, у відсутність ОСОБА_1, змінила вхідні замки у вказаній квартирі, у зв'язку з чим у позивача є побоювання, що відповідач може відчужити спільно нажите майно подружжя.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 01 квітня 2016 року заяву ОСОБА_1 задоволено частково.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 21 червня 2016 року вищевказану ухвалу суду скасовано, справа передана на новий розгляд до суду першої інстанції.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява позивача про забезпечення позову не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст.151 ЦПК України, суд, за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Положеннями ст. 152 ЦПК України встановлені види забезпечення позову, а саме позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. (п. 4 Постанова Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»)

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Як убачається з матеріалів справи, позивач просить здійснити поділ спільного майна подружжя шляхом виділення у приватну власність позивача 1/2 частини квартири АДРЕСА_1.

Згідно з відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 09 лютого 2016 року квартира АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_3, яку остання отримала на підставі договору дарування, укладеного між ОСОБА_3 та відповідачем 09 лютого 2016 року.

Порушуючи питання про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 та зобов'язання відповідача забезпечити позивачу безперешкодне проживання у вказаній квартирі, позивач просить застосувати заходи забезпечення позову, які можуть вплинути на права та інтереси особи, яка не є стороною у справі.

За таких обставин, суд доходить висновку про відмову у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.151-153 ЦПК України, суддя

у х в а л и в :

Відмовити у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя О.І. Шумейко