Справа № 473/2025/16-ц
РІШЕННЯ

іменем України

"02" серпня 2016 р.Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючої - судді Висоцької Г.А.

при секретарі Радєвій Н.В.

за участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вознесенська із застосуванням звукозаписувальної техніки цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку,

В С Т А Н О В И В:

24.06.2016 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком № 9 по вул. Джерельна в с. Таборівка Вознесенського району Миколаївської області та зняття з реєстраційного обліку та зняття їх з реєстраційного обліку, оскільки останні, починаючи з 2008 року по теперішній час не проживають за вказаною адресою, однак знятися з реєстраційного обліку відмовляються, що порушує її права, як власника.

02.08.2016 року ухвалою суду позовну заяву ОСОБА_1 в частині позовних вимог до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням залишено без розгляду

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини справи, просила суд позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не зявився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі.

Представник третьої особи Вознесенського РВ УДМС України в Миколаївській області в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі проти задоволення позову не заперечує.

Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню зважаючи на наступне.

Позивач є власником житлового будинку № 9 по вул. Комсомольська (після перейменування Джерельна) в с. Таборівка Вознесенського району Миколаївської області відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку, укладеного 26.03.2008 року між нею, як покупцем, та ОСОБА_4, як продавцем ( а.с. 9-10 ). Право власності зареєстровано в КП «Вознесенське МБТІ» 31.03.2009 року за № 135 ( а.с. 11 ).

Як вбачається з довідки виконавчого комітету Таборівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області від 25.05.2016 року за № 884, ОСОБА_2 зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1 (після перейменування Джерельна) в с. Таборівка Вознесенського району Миколаївської області з 19.12.1996 року по теперішній час, але не проживає за даною адресою з 2006 року (а.с.16).

Дана інформація знайшла своє підтвердження адресною довідкою Вознесенського РВ УМВС Миколаївської області (а.с. 24).

В матеріалах справи відсутні докази щодо наявності поважних причин або обставин, що перешкоджають йому знятися з реєстраційного обліку з належного позивачу будинку.

Водночас реєстрація відповідача в будинку створює позивачу перешкоди в розпорядженні власністю.

Відповідно до вимог ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ч.ч. 1-2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні.

Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно роз'яснень, які надав Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п.п. 33, 34 постанови №5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов'язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого.

Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

Оскільки право власності є абсолютним правом, яке включає право володіння, користування та розпорядження майном, якого ніхто не може бути позбавлений, крім випадків, передбачених законом (стаття 41 Конституції України, статті 316-319 ЦК), то власник на підставі статті 391 ЦК не може бути визнаний таким, що втратив право користування своїм майном, зокрема жилим приміщенням або виселений із нього, оскільки це не відповідає характеру спірних правовідносин, й такі вимоги регулюються, зокрема, статтями 71, 72, 109, 110, 116 Житлового кодексу Української РСР.

У зв'язку із цим під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім'ї, попередніми членами його сім'ї, а також членами сім'ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК) із зняттям останнього з реєстрації.

Таким чином ОСОБА_2, як член сім'ї колишнього власника житлового приміщення, підлягає визнанню таким, що втратив право на користування житлом в зв'язку з припиненням права власності ОСОБА_4 щодо житлового приміщення., а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Згідно ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом 7 днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

З цих підстав Вознесенське РВ УДМС в Миколаївській області зобов'язане зняти відповідача з реєстрації у спірному будинку, тому немає потреби задовольняти вимоги щодо зняття відповідача з реєстрації.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК України суд -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку- задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням - житловим будинком № 9 по вул. Джерельна в с. Таборівка Вознесенського району Миколаївської області.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений при зверненні до суду судовий збір у розмірі 551 ( пятсот пятдесят одна ) гривна 20 копійок.

В задоволенні позовних вимог в частині зняття ОСОБА_2 з реєстраційного обліку відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя : Висоцька Г.А.