Справа № 360/2281/15-ц Головуючий у І інстанції Унятицький Д. Є.
Провадження № 22-ц/780/2020/16 Доповідач у 2 інстанції Журба С. О.
РІШЕННЯ

Іменем України

25 квітня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді Журби С.О.,

суддів Лівінського С.В., Мережко М.В.,

за участю секретаря Говорун В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційного банку «Правекс-Банк» на рішення Бородянського районного суду Київської області від 21 січня 2016 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «Правекс-Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2015 року ПАТ комерційний банк «Правекс-Банк» звернулося до суду із позовом, який мотивувало наступним: 08 серпня 2008 року між АКБ «Правекс-Банк», правонаступником якого є ПАТ комерційний банк «Правекс-Банк», та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 319-011/08Р, згідно умов якого останній отримав кредит для придбання транспортного засобу та сплати страхових платежів за договорами страхування автомобіля у розмірі 42165,00 грн. строком до 08.08.2013 року зі сплатою 19,49 % річних.

08 серпня 2008 року між банком та ОСОБА_3 був укладений договір поруки №319-011/08Р, згідно умов якого поручитель поручився перед кредитором за належне виконання ОСОБА_2. зобов'язання, що випливають із кредитного договору. Відповідач свої зобов'язання не виконував, чергові платежі не сплачував, у зв'язку з чим станом на 19 червня 2015 року заборгованість за кредитом становила 96 132,71 гривень, з них тіло кредиту - 37161,18 грн., неустойка (пеня) за кредитом -54909,39 грн., неустойка (пеня) за відсотками - 4062,14 грн. У зв'язку з наведеним банк просив суд стягнути з відповідачівв солідарному порядку на його користь вищезазначену заборгованість за кредитом, а також стягнути судові витрати у розмірі 1441 грн. 99 коп.

Рішенням Бородянського районного суду Київської області від 21 січня 2016 року позовні вимоги ПАТ комерційний банк "Правекс-Банк" задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь банку заборгованість за кредитним договором №319-011/08Р від 08 серпня 2008 року в сумі 47836 гривень 77 копійок та понесені судові витрати в сумі 1218,00 гривень. В іншій частині позову відмовлено.

Частково не погоджуючись із вказаним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, неповноту та неправильність встановлення обставин, що мають значення для її вирішення, просить рішення суду першої інстанції змінити, стягнувши пеню в заявленому в позові розмірі (58971,53 гривень), а також стягнути суму заборгованості з обох відповідачів в солідарному порядку. Також апелянтом було оскаржено стягнутий судом на його користь судовий збір. Обґрунтував скаргу тим, що суд першої інстанції дійшов хибного висновку про припинення поруки, у зв'язку з чим відмовив у задоволенні вимоги щодо солідарного стягнення заборгованості з обох відповідачів. Крім того, навіть з врахуванням задоволення заяви відповідача про застосування до вимог щодо стягнення пені строку позовної давності, розмір такої стягуваної пені має біти більшим від визначеного судом.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з огляду на наступне:

У відповідності до положень ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Перевіривши матеріали справи, колегія суддів прийшла до висновку, що рішення суду не відповідає наведеним вимогам.

В ході розгляду справи судом першої інстанції було належним чином встановлено факт невиконання боржником зобов'язання з повернення отриманих кредитних коштів, через що за кредитом виникла заборгованості, як і наявність підстав для стягнення на користь банку такої заборгованості.

У відповідності до положень ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік. Оскільки відповідачем в ході розгляду справи було заявлено клопотання про застосування до вимог позивача позовної давності, суд з врахуванням положень ст. 258 ЦК України визначив, що до стягнення підлягає заборгованість у розмірі 47836 гривень 77 копійок, з яких 37161 грн. 18 коп. становить заборгованість за основним зобов'язанням, 10675 грн. 59 коп. - пеня за прострочення строків його виконання. Вказані розрахунки суду першої інстанції були перевірені колегією суддів апеляційного розгляду, за результатом чого їх невідповідності умовам договору та положенням закону встановлено не було. За таких умов посилання апелянта на невірне визначення судом розміру заборгованості не відповідає дійсним обставинам. При цьому ні в апеляційній скарзі, ні під час перегляду справи в апеляційному суді, апелянтом (його представником) не було представлено, в чому саме полягає помилка суду при визначенні суми заборгованості, які і не було зазначено, який же вірний її розмір з точки зору позивача з врахуванням застосування до вимог позовної давності. Враховуючи викладене, вимоги апеляційної скарги в даній частині не підлягають до задоволення.

Окрім наведених тверджень, в своїй апеляційній скарзі апелянт також посилався на невірне вирішення судом першої інстанції вимог щодо солідарного стягнення заборгованості за кредитом з боржника та поручителя. Такі посилання апелянта колегія суддів апеляційного суду визнає обґрунтованими. Відмовляючи у задоволенні вимог до поручителя, суд першої інстанції виходив з того, що у зв'язку з непред'явленням вимог до поручителя на протязі 6 місяців з часу настання строку виконання основного зобов'язання, порука на підставі положень ч. 4 ст. 559 ЦК України припинилася. З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів апеляційного суду погодитися не може.

У відповідності до положень ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

З аналізу тексту зазначеної норми вбачається, що припинення поруки при непред'явленні вимоги до поручителя протягом 6 місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання може мати місце виключно тоді, коли строк припинення поруки не встановлено у договорі. Як вбачається з п. 4.1. укладеного між банком та поручителем договору поруки № 319-011/08Р, його сторони встановили термін дії поруки до 08 серпня 2016 року. За таких умов висновки суду першої інстанції про припинення поруки, відтак про відсутність підстав для задоволення вимоги щодо солідарного стягнення боргу з боржника та поручителя, не відповідають обставинам справи та вимогам законодавства України.

Невірно з точки зору колегії суддів апеляційного суду було вирішено судом першої інстанції й питання про стягнення на користь позивача сплаченого ним судового збору, що також було оскаржено апелянтом.

У відповідності до положень ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Позивачем при поданні позову у відповідності до положень ст. 4 Закону України «Про судовий збір» було сплачено 1441,99 грн. судового збору. Оскільки суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, з врахуванням положень ст. 88 ЦПК України на користь позивача підлягає стягненню 717,53 грн. судового збору. При цьому, так як позов задоволено до обох відповідачів, а стягнення судового збору в солідарному порядку не передбачене чинним законодавством України, з відповідачів підлягає стягненню по 358,77 грн. з кожного.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права. Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції не в повній мірі ґрунтується на матеріалах справи, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права і підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «Правекс-Банк»" задовольнити частково.

Рішення Бородянського районного суду Київської області від 21 січня 2016 року скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги публічного акціонерного товариства комерційного банку «Правекс-Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково. Стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «Правекс-Банк» суму боргу за кредитним договором від 08 серпня 2008 року № 319-011/08Р у розмірі 47836 (сорок сім тисяч вісімсот тридцять шість) гривень 77 копійок, з них 37161 грн. 18 коп. - заборгованість за основним зобов'язанням, 10675 грн. 59 коп. - пеня за прострочення строків виконання зобов'язання. В решті позовних вимог відмовити. Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк "Правекс-Банк" 717 (сімсот сімнадцять) гривень53 коп. судового збору - по 358 (триста п'ятдесят вісім) гривень77 копійокз кожного.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий С.О.Журба

Судді: С.В. Лівінський

М.В. Мережко