Справа № 694/915/15-ц
провадження 2/694/78/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

12.01.2016 року м. Звенигородка

Звенигородський районний суд, Черкаської області

в складі:головуючої судді Гончаренко Т.В.

при секретарях Матвієнко А.А.,Блискавці А.С.

з участю:позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Звенигородка в режимі відео конференції цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач просить суд стягнути з ОСОБА_2 на його користь суму боргу в розмірі 41303,38 грн., яка складається з боргу з урахуванням індексу інфляції за період з 10.07.2014 року по 30.04.2015 року в сумі 36840 грн.,3% річних інфляції від простроченої суми за період з 10.07.2014 року по 19.05.2015 року в розмірі 619,40 грн., проценти від суми позики на рівні облікової ставки Національного банку України за весь час користування коштами за період з 10.06.2014 року по 19.05.2015 року в сумі 3843,98 грн. Також просить суд стягнути з відповідача понесені судові витрати в сумі 413 грн.04 коп.

В судовому засіданні позивач підтримав позов та просить суд задовольнити його в повному об»ємі з підстав викладених в позові.

Відповідач ОСОБА_2 заявлений позов визнав частково, пояснив суду, що дійсно 10.06.2014 року у ОСОБА_1 позичив гроші в сумі 24 000 грн. з терміном повернення 10.07.2014 року про, що написав письмову розписку,але кошти позичав не для власних потреб,а відповідно до контракту на придбання лісоматеріалу. Вчасно не повернув кошти ОСОБА_1 в звязку з невиконанням умов контракту. Також вважає, що вимоги позивача в частині сплати процентів від суми позики за весь період користування грошима з 10.06.2014 року по 19.05.2015 року є безпідставними, так як це не було передбачено умовами отримання коштів у борг , що підтверджується і письмовою розпискою про отримання коштів у борг.Контракт надати він не може.

Представник відповідача ОСОБА_3 просить суд задовольнити суд частвого даний позов,а саме в частині тільки суми боргу,яка становить 24000 грн.,оскільки відповіда позичав кошти не для власних потреб,а для виконання усних домовленостей на придбання лісоматеріалу.

Суд вислухавши учасників процесу,вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини:

10 червня 2014 року ОСОБА_2 позичив у ОСОБА_1 гроші в сумі 24 000 грн. в строк повернення до 10.07.2014 року про, що ОСОБА_2 власноручно написав розписку.

Станом на 19.05.2015 року борг по письмовій розписці, ОСОБА_2 не повернув, що підтверджується знаходження боргової розписки у ОСОБА_1

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі ст. 1046 зазначеного Кодексу за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

За положеннями ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

Виходячи з положень ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Звернення до суду з вимогою про повернення всіх сум за договором позики у зв'язку з порушенням умов договору є наслідком невиконання чи неналежного виконання боржником своїх договірних зобов'язань.

Аналіз наведених норм законодавства дає підстави для висновку про те, що у разі прострочення виконання грошового зобов'язання за договором позики позикодавець вправі вимагати від позичальника сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, а також трьох процентів річних від простроченої суми за весь час прострочення згідно зі ст. 625 ЦК України.

На підставі вищенаведеного відповідач ОСОБА_2 зобов»язанний сплатити ОСОБА_1 борг в сумі 37459 грн. 40 коп. який складається : з 24000 грн. боргу за договором позики, 12840 грн. інфляції ( індекс інфляції за період з 10.07.2014 року по 30.04.2015 року з розрахунку 24000грн. сума богу х 1,535 сукупний індекс інфляції = 12840грн.), 619,40 грн. 3% річних від простроченої суми (24000х3х314 дн.:365:100=619,40 грн.).

Щодо стягнення суми процентів за користування сумою позики за період з 10.06.2014 року по 19.05.2015 року у розмірі 3843,98 грн., яка вираховувалась стороною позивача з розрахунку розміру облікової ставки НБУ, то в цій частині позов задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Згідно ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

З аналізу вказаної норми вбачається, що сторони укладаючи договір позики мають право передбачити в ньому умову щодо отримання позикодавцем зиску від дачі в борг певних коштів, у вигляді відсотків за користування ними позичальником та не містить посилань обов»язковості цієї умови та її застосування стороною правочину тоді коли вона цього забажає без попередньої згоди на це іншої, яка б можливо не погодилась його укладати за таких обставин.

Не вказує на обов»язковість чи автоматичне застосування норми ст. 1048 ЦК України і тоді коли сума позики перевищує п»ятдесятикратний розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, оскільки знову ж таки це право сторін вільно визначати умови договору згідно діючого законодавства. Вказана норма не може використовуватись стороною правочину і як санкція за невиконання грошових зобов»язань, оскільки такі чітко визначені Цивільним кодексом України. Тоді як, із вказаних правовідносин вбачається, що позивач став вимагати від відповідача і сплату відсотків після порушення ним зобов»язань в частині повернення коштів, коли ч.1 ст. 1048 ЦК України визначено, що у разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики, тобто з 10.06.2014 року по 19.05.2015 року, чого знову ж таки вказаним договором позики не передбачено.

Оскільки, укладений між сторонами договір позики грошей умови щодо одержання процентів за користування ними не містить, тому вимога в частині їх стягнення є безпідставною, а відтак задоволенню не підлягає.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача ОСОБА_2 підлягає стягненню на користь позивача ОСОБА_1 413 грн.04 коп. судових витрат за сплату судового збору.

На підставі ст.ст.625,1046,1047 ЦК України та керуючись ст.ст.10,11,59,60, 61,79,88,212-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 37459 грн.40 коп. із них: 24000 грн. боргу за договором позики,12840 грн. індекс інфляції та 619 грн. 40 коп. 3% річних .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 413 грн.04 коп. за сплату судового збору.

В решті позову відмовити.

Повний текст рішення виготовлений 18.01.2016 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано апеляційному суду Черкаської області через Звенигородський районний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя