У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2016 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ДемяносовМ.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 18 травня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 30 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Виконавчого комітету Коростенської міської ради, Коростенської міської ради, Реєстраційної служби Коростенського міськрайонного управління юстиції про визнання приватизації житлового приміщення незаконною та скасування рішень і розпоряджень,

в с т а н о в и в:

У березні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 14 лютого 1985 року ОСОБА_4 подарувала їй 40/100 частин житлового будинку по АДРЕСА_2. Вказана частина житлового будинку була ізольованою квартирою № 2.

У 1992 році у зв'язку з аварійністю вказаного будинку рішенням виконавчого комітету Коростенської міської ради за від 17 червня 1992 року № 150 позивачу було надано однокімнатну квартиру АДРЕСА_1. Рішення про позбавленні її права власності на квартиру АДРЕСА_2 та права користування земельною ділянкою не приймалось. Вона продовжувала користуватися своєю частиною житлового будинку та земельною ділянкою. В подальшому ОСОБА_3 стала власником житлового будинку по АДРЕСА_2.

Рішенням Коростенського міськвиконкому від 21 вересня 2011 року № 553 ОСОБА_3 дозволено замовити проектно-кошторисну документацію на реконструкцію житлового будинку за зазначеною адресою. ОСОБА_3 вирішила здійснювати реконструкцію домоволодіння шляхом знесення житлового будинку та побудови на його місці двоповерхового будинку.

У жовтні 2011 року було повністю зруйновано дане домоволодіння. Внаслідок знесення будинку була повністю зруйнована квартира позивача. Вважає, що ОСОБА_3 протиправно позбавила її квартири, земельної ділянки, чим порушила її конституційне право на власність та на житло. В результаті неправомірних дій ОСОБА_3, підробки документів, остання незаконно зареєструвала на себе право власності на весь житловий будинок по АДРЕСА_2.

Враховуючи вищевикладене та з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, позивач просила визнати приватизацію квартири № 4 та всього будинку АДРЕСА_2 ОСОБА_3 - незаконною;

скасувати розпорядження органу приватизації управління житлової політики Коростенської міської ради від 24 квітня 2009 року № 9833 та свідоцтво про право власності на житло за від 24 квітня 2009 року НОМЕР_3, видане ОСОБА_3;

визнати недійсним та скасувати рішення виконавчого комітету Коростенської міської ради від 07 жовтня 2009 року за № 560 про внесення змін в рішенні виконкому міської ради від 22 квітня 2009 року № 220;

визнати недійсним та скасувати рішення виконкому Коростенської міської ради від 21 вересня 2011 року № 553 про надання дозволу ОСОБА_3 на виготовлення проектно-кошторисної документації на реконструкцію житлового будинку по АДРЕСА_2;

визнати недійсним рішення Коростенської міської ради від 17 березня 2011 року в частині надання дозволу на приватизацію земельної ділянки площею 0,10 га по АДРЕСА_2 ОСОБА_3 для будівництва і обслуговування житла;

скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1, виданий ОСОБА_3 19 серпня 2011 року;

визнати недійсним рішення Коростенської міської ради від 07 липня 2011 року в частині надання дозволу ОСОБА_3 на приватизацію земельної ділянки площею 0,12 га по АДРЕСА_2 для садівництва;

скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, виданий ОСОБА_3 в 2011 році;

зобов'язати реєстраційну службу Коростенського міськрайонного управління юстиції анулювати запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 29 квітня 2009 року про реєстрацію права приватної власності за ОСОБА_3 на житловий будинок за зазначеною адресою, що входить до складу приміщень квартири № 4;

зобов'язати реєстраційну службу Коростенського міськрайонного управління юстиції зареєструвати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності на 40/100 частин в новозбудованому житловому будинку по АДРЕСА_2 за ОСОБА_2, відновивши її порушене право на частину вказаного домоволодіння.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 18 травня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 30 червня 2016 року, у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність у ОСОБА_2 права власності на 40/100 частини спірного житлового будинку та права користування земельною ділянкою по АДРЕСА_2.

Розпорядженням органу приватизації управління житлової політики Коростенської міської ради від 24 квітня 2009 року № 9833 та свідоцтвом про право власності на житло за від 24 квітня 2009 року НОМЕР_3, яке видане ОСОБА_3, права позивача не порушені, оскільки квартирою АДРЕСА_3, що становить 11/100 частини будинку розпорядилася територіальна громада Коростенської міської ради, як власник спірного житла.

Суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Доводи скарги висновки судів не спростовують та не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, крім того, зводяться до оцінки доказів, їх належності та допустимості, проте, в силу ст. 335 ЦПК України, суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 18 травня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 30 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Виконавчого комітету Коростенської міської ради, Коростенської міської ради, Реєстраційної служби Коростенського міськрайонного управління юстиції про визнання приватизації житлового приміщення незаконною та скасування рішень і розпоряджень.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ М.В. Демяносов