Справа № 158/923/16-ц
Провадження № 2/0158/349/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2016 року м. Ківерці

Ківерцівський районний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Корецької В.В.

при секретарі Оніщук Н.Є.

представника позивача - ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

третя особа ОСОБА_3

третя особа від ОСОБА_4 нотаріальної контори ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ківерці цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ОСОБА_2, третя особа яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_4 державна нотаріальна контора, ОСОБА_3, про скасування заяви про надання згоди на включення до кола спадкоємців сина спадкодавця та скасування заяви про прийняття спадщини за законом,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_8 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_7, ОСОБА_2, про скасування заяви про надання згоди на включення до кола спадкоємців сина спадкодавця та скасування заяви про прийняття спадщини за законом.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 09.08.1982 року померла його дружина, ОСОБА_9, яка до дня смерті була зареєстрована і проживала разом з ним в м. Ківерці, по вул. Київський провулок №1, 5, Волинської області.

Вказує, що він є єдиним спадкоємцем, який належним чином прийняв спадщину після смерті своєї дружини ОСОБА_8, інших спадкоємців немає.

Однак, при розгляді Ківерцівським районним судом Волинської області цивільної справи №158/237/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_8, ОСОБА_3, приватного нотаріуса ОСОБА_10 про визнання договору дарування недійсним, коли із ДНК була витребувана спадкова справа №483/2015 заведена після смерті ОСОБА_8, йому стало відомо, що 22.12.2015 року один із його синів, ОСОБА_11, який спадщини після смерті матері не приймав, подав заяву до ОСОБА_4 державної нотаріальної контори про надання згоди на включення до кола спадкоємців іншого сина спадкодавця, ОСОБА_2, який пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини.

На підставі цього, 22.12.2015 року ОСОБА_12 та ОСОБА_11 подали до ОСОБА_4 державної нотаріальної контори про видачу їм свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_8, у якій зазначили, що крім них інших спадкоємців немає, пережилого з подружжя немає, що не відповідає дійсності.

Тому просить суд визнати недійсною та скасувати заяву ОСОБА_7 від 22.12.2015 року №1152 у спадковій справі №483/2015, заведеній після смерті ОСОБА_8, яка померла 09.08.1982 року про надання згоди на включення до кола спадкоємців іншого сина спадкодавця, ОСОБА_2, який пропустив шестимісячний строк встановлений законом для прийняття спадщини, визнати недійсною та скасувати заяву ОСОБА_2 від 22.12.2015 року №1153 у спадковій справі №483/2015 та визнати ОСОБА_7 таким, що не прийняв спадщину, що залишилася по смерті ОСОБА_8, яка померла 09.08.1982 року.

Позивач ОСОБА_8 в попередньому судовому засіданні від 01.07.2016 року та його представник ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримали та просили його задоволити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_11 у судове засідання не зявився, подав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення /а.с.92/.

Відповідач ОСОБА_12 в судовому засіданні позов не визнав, просить відмовити у його задоволенні, також надав письмові заяви свідків, які підтверджують те, що останній проживав з 1981 по 1994 роки разом зі своєю матірю, після смерті останньої зі своєю сімєю проживав у материній половині будинку до 1994 року, однак пізніше переїхав у м. Світловодськ Кіровоградської області по направленню дружини /а.с.93-95/.

Представник третьої особи від ОСОБА_4 нотаріальної контори ОСОБА_5 у судовому засіданні висловила думку, щодо відмовлення у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що на момент смерті матері ОСОБА_8 - ОСОБА_11 проживав разом з нею, тому мав право на звернення до нотаріальної контори з відповідною заявою.

Третя особа ОСОБА_3 в судовому засіданні висловила думку про доцільність заявленого позову, оскільки як і позивач вважає що вищевказані дії відповідачів є неправомірними.

Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 548 ЦК України, для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Моментом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця. Відповідно до норми ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 550 ЦК УРСР строк для прийняття спадщини встановлений статтею 549 цього Кодексу, може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними. Спадщина може бути прийнята після закінчення зазначеного строку і без звернення до суду при наявності згоди на це всіх інших спадкоємців, які прийняли спадщину.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії І-ЕГ №355679 від 11.08.1982 року за актовим записом №94, ОСОБА_9 померла 09.08.1982 року /а.с.73/.

Після її смерті залишилось спадкове майно у вигляді домоволодіння (м. Ківерці, вул. 1-й Київський провулок, 5, Волинської області) до складу якого входить житловий будинок з відповідними та надвірними будівлями і спорудами.

Як вбачається з матеріалів спадкової справи №483/2015, 22.12.2015 року із заявою на включення до кола спадкоємців сина спадкодавця ОСОБА_2 звернувся ОСОБА_11 Також, відповідно до заяви №1154 від 22.12.2015 року ОСОБА_12 та ОСОБА_11 просили видати їм свідоцтво про право власності на спадкове майно /а.с.44-47/.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом ОСОБА_9 спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

В силу ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини

Згідно ч. 1 ч. 2 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Відповідно до ч. 2 ст. 1272 ЦП України за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до абз. 14 п. 2 ОСОБА_13 спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини.

В судовому засіданні встановлено, що на момент смерті ОСОБА_8 в даному будинку проживав ОСОБА_8 до теперішнього часу. Також встановлено і відповідно, і не заперечили сторони по справі, що ОСОБА_11 з 1980 року по 1986 рік навчався в Українському інституті інженерів водного господарства (зараз Національний університет водного господарства та природокористування), був зареєстрований та проживав в м. Рівне, щодо відмітки про реєстрацію в м. Ківерці, по вул. 1-й Київський провулок, 5, Волинської області пояснив, що відбулася помилка при заміні паспорта громадянина України і на, що він не звернув увагу. Окрім того встановлено, що ОСОБА_14 також на день смерті не проживав із спадкодавцем, що стверджується поданими в судовому засіданні самим відповідачем ОСОБА_14 заявами свідків, а також те, що ОСОБА_11 звернувся до нотаріуса з заявою про надання згоди про включення в коло спадкоємців ОСОБА_2І, як такий що пропустив шестимісячний строк для подання заяви на прийняття спадщини /а.с.45/.

Відтак, оскільки ОСОБА_11 не проживав на момент смерті із спадкодавцем ОСОБА_8 та пропустив строк прийняття спадщини, окрім того не звертався до суду щодо продовження судом даного строку, тому суд приходить до висновку що останній з підстав ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР не прийняв спадщини, а відповідно не мав правових підстав надавати згоди щодо включення до кола спадкоємців ОСОБА_2

Окрім того з матеріалів справи вбачається, що рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 15.07.1977 року шлюб між померлою ОСОБА_8 та ОСОБА_8 було розірвано /а.с.32/.

Разом з тим, з відповіді ДРАЦС вбачається, про відсутність у відділі актового запису про розірвання шлюбу ОСОБА_8 та ОСОБА_8

Відповідно до ст. 180 Кодексу про шлюбу та сімю України в редакції 1969 року реєстрація розірвання шлюбу на підставі рішення суду провадиться по пред'явленні подружжям або одним з них копії судового рішення, оскільки рішення Ківерцівського районного суду Волинської області не було ніким із подружжя ОСОБА_8 предявлене для реєстрації розірвання шлюбу, відтак слід вважати, що дане рішення не було виконане, та відповідно шлюб між ними не було розірвано /а.с.64/.

Тому суд, не бере до уваги твердження ОСОБА_2 про те, що позивач по справі ОСОБА_8 немає права на спадщину, як чоловік, після смерті дружини ОСОБА_8, яка померла 09.08.1982 року.

Відтак, з огляду на вищевикладене суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_8 до ОСОБА_7, ОСОБА_2, про скасування заяви про надання згоди на включення до кола спадкоємців сина спадкодавця та скасування заяви про прийняття спадщини за законом повністю.

Керуючись ст. ст. 3, 15, 16, 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України, ст. ст. 524, 525, 548, 549, 550 ЦК УРСР, ст. 180 Кодексу про шлюб та сімю (1969 року), ОСОБА_13 спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», ст. ст. 3, 118, 119, 120 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ОСОБА_2, третя особа яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_4 державна нотаріальна контора, ОСОБА_3, про скасування заяви про надання згоди на включення до кола спадкоємців сина спадкодавця та скасування заяви про прийняття спадщини за законом задовольнити.

Визнати недійсною та скасувати заяву ОСОБА_7 від 22.12.2015 року №1152 у спадковій справі №483/2015, заведеній після смерті ОСОБА_8, яка померла 09.08.1982 року про надання згоди на включення до кола спадкоємців іншого сина спадкодавця, ОСОБА_2, який пропустив шестимісячний строк встановлений законом для прийняття спадщини.

Визнати недійсною та скасувати заяву ОСОБА_2 від 22.12.2015 року №1153 у спадковій справі №483/2015, заведеній після смерті ОСОБА_8, яка померла 09.08.1982 року про прийняття спадщини за законом.

Визнати ОСОБА_7 таким, що не прийняв спадщину, що залишилася по смерті ОСОБА_8, яка померла 09.08.1982 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана через Ківерцівський районний суд до апеляційного суду у Волинській області протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб які були відсутні під час проголошення рішення, з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Ківерцівського районного суду В.В. Корецька