Справа № 59 Головуючий у 1 інстанції: Ковтуненко В.В.
Провадження № 22-ц/773/1085/16 Категорія: 59 Доповідач: Осіпук В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2016 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Осіпука В. В.,

суддів - Матвійчук Л. В., Здрилюк О. І.,

з участю секретаря Лимар Р. С.,

представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

третьої особи ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до Підгайцівської сільської ради Луцького району Волинської області, третя особа ОСОБА_4, про визнання незаконним та скасування рішення, за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_5 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01 червня 2016 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2016 року ОСОБА_5 звернувся в суд із зазначеним позовом. Вказував на те, що 3 квітня 2015 року рішенням № 45/7 Підгайцівської сільської ради Луцького району Волинської області йому було надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі площею 0,06 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в с. Підгайці Луцького району Волинської області.

Крім того зазначав, що через деякий час йому стало відомо про ту обставину, що рішенням № 10/7 Підгайцівської сільської ради від 11 жовтня 2011 року, передано у приватну власність ОСОБА_4, яка проживає в одному із ним будинку, для будівництва та обслуговування цього ж житлового будинку, господарських будівель і споруд, земельну ділянку площею 0,06 га.

Оскільки, біля зазначеного житлового будинку, є земельна ділянка площею меншою ніж 0,12 га, то просив суд ухвалити рішення, яким визнати незаконним та скасувати вказане рішення Підгайцівської сільської ради про надання у приватну власність земельної ділянки площею 0,06 га ОСОБА_4

24 березня 2016 року ухвалою Луцького міськрайонного суду до участі у справі залучено як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_4

Рішенням Луцького міськрайонного суду від 01 червня 2016 року відмовлено ОСОБА_5 у задоволенні його позову.

В поданій на рішення суду першої інстанції апеляційній скарзі позивач ОСОБА_5 просить його скасувати як незаконне, прийняте з порушенням норм матеріального права та ухвалити нове рішення, яким задоволити позов.

У письмовому запереченні на апеляційну скаргу третя особа ОСОБА_4 просить оскаржуване рішення залишити без змін.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга подана позивачем підлягає відхиленню з таких підстав.

Відмовляючи в позові, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржуване рішення органом виконавчої влади про надання земельної ділянки ОСОБА_4 було винесене згідно з вимогами ЗК України і жодних прав позивача ОСОБА_5 І при цьому порушено не було.

Такий висновок суду є правильний.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Правові підстави набуття громадянами і юридичними особами права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності визначено ч. 1 ст. 116 ЗК України. Такими підставами є рішення органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, передбачених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Встановлено і це підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що 11 жовтня 2011 року, на підставі заяви ОСОБА_4, Підгайцівською сільською радою Луцького району Волинської області прийнято рішення про передання їй у приватну власність земельної ділянки площею 0,06 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в с. Підгайці Луцького району (а. с. 4).

Межі вказаної земельної ділянки погоджені з суміжними землекористувачами в тому числі із позивачем ОСОБА_5, що оформлено актом від 25.04.2012 року з підписами суміжних землекористувачів, які засвідчені сільською радою (а. с. 82, 88).

04 грудня 2014 року ОСОБА_4, і виготовити необхідну технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), на зазначену земельну ділянку отримала свідоцтво про право власності на нерухоме майно, попередньо зареєструвавши це право 03.12.2014 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно в реєстраційній службі Луцького районного управління юстиції Волинської області (а. с. 12-13, 83-92).

Крім того встановлено, що рішенням № 45/7 Підгайцівської сільської ради Луцького району Волинської області від 03 квітня 2015 року дано дозвіл позивачу ОСОБА_5 на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,06 га для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд в с. Підгайці Луцького району (а. с. 3).

Згідно ч. 1 ст. 15, п. 10 ч. 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Наведені правові норми матеріального і процесуального права дають підстави для висновку, що судовому захисту підлягає лише порушене, невизнане або оспорюване право особи, як юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронюваного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Оскільки позивач ОСОБА_5 не був ні власником ні законним користувачем земельної ділянки площею 0,06 га, наданої у власність третій особі ОСОБА_4 рішенням Підгайцівської сільської ради від 11 жовтня 2011 року, яке він оспорює, а рішенням цієї ж сільської ради від 03.04.2015 року йому було надано лише дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі площею 0,06 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в с. Підгайці, то на думку колегії суддів він звернувся до відповідача з позовом за захистом неіснуючого права.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції цілком підставно і обґрунтовано прийняв рішення про відмову у позові.

Оскаржуване рішення ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає, а доводи апеляційної скарги не спростовують вірних висновків суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_5 відхилити, рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01 червня 2016 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді