АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/987/16 Справа № 200/1838/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - Литвиненко І. Ю. Доповідач - Красвітна Т.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2016 року м. Дніпропетровськ

13 січня 2016 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого -

суддів:

при секретарі

Красвітної Т.П.

Котушенко С.П., Козлова С.П.

Порубай М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу по апеляційній скарзі ОСОБА_6 на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 липня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про визнання інформації неправдивою та правдивою, зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2015 року позивачка звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що відповідачка створила і поширила умисно неправдиву інформацію. А саме, що 03 серпня 1983 року бюро технічної інвентаризації за №412-9 зареєструвало за ОСОБА_8 по АДРЕСА_1 у складі: двох коридорів, трьох житлових кімнат, ванної кухні, мезонінуз погребом і оглядовим колодязем на земельній ділянці 462 кв.м. - у підписаному відповідачкою письмовому документі від 21 квітня 2004 року (позовній заяві), який введено нею у «цивільний обіг». Насправді ж, за №412-9 від 03 серпня 1983 року, за ОСОБА_8 за вказаною адресою було зареєстровано інше майно: саманний будинок 15,2 кв.м. житлової площі, який введено в експлуатацію у 1959 році, сарай, вбиральню, паркан дощатий, а на земельній ділянці площею 462 кв.м.; біля будинку ОСОБА_8 відсутній оглядовий колодязь, бо цей колодязь є частиною її, позивачки, будинку, тому що знаходиться поза межами ділянки площею 462 кв.м., яку відведено для обслуговування будинку ОСОБА_8, чому доказом є план та документи на колодязь, як на частину її, позивачки, будинку. У зв'язку з тим, що створена і поширена відповідачкою інформація порушує права позивачки на достовірність інформації щодо неї і її власності (приналежності до її будинку - оглядового колодязя) та завдає їй шкоди тим, відповідачка перешкоджає їй у доступі до колодязя, позивачка, на підставі ст.ст. 277, 280 ЦК України, просила визнати неправдивою створену та поширену відповідачкою ОСОБА_7 інформацію про те, що 03 серпня 1983 року БТІ зареєстрував під № 421-9 за ОСОБА_8 право на не введений в експлуатацію будинок АДРЕСА_1, у складі: двох коридорів, трьох житлових кімнат, ванної кухні, мезоніну з погребом і оглядовим колодязем на земельній ділянці 462 кв.м. по провулку Абхазському у м. Дніпропетровську на підставі договору купівлі-продажу від 01 серпня 1983 року; визнати правдивою інформацію про те, що за адресою: АДРЕСА_1, на підставі договору купівлі-продажу від 01 серпня 1983 року КП Дніпропетровське БТІ 03 серпня 1983 року під № 1412-9 зареєструвало за ОСОБА_10 права на будинок саманний житловою площею 15,2 кв.м., сарай, вбиральню, забор дощатий; визнати правдивою інформацію про те, що оглядовий колодязь знаходився поза межами земельної ділянки 462 кв.м., відведеної для обслуговування зареєстрованого за ОСОБА_8 саманного будинку і є приналежністю належної їй на праві власності частини АДРЕСА_2; зобов'язати відповідачку спростувати створену та поширену нею неправдиву інформацію шляхом відкликання її письмового документу від 21 квітня 2004 року, як недостовірного.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 липня 2015 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 відмовлено у повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 02.06.2004 року, яке набрало законної сили, визнано дійсним договір купівлі-продажу будинку АДРЕСА_1, укладений 26.02.2004 року між ОСОБА_8 та ОСОБА_7; визнано за ОСОБА_7 право власності на будинок АДРЕСА_1.

Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 листопада 2013 року, яка залишена без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 03.07.2014 року, ОСОБА_6 відмовлено у задоволенні позовних вимог до комунального підприємства „Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації", управління Держземагенства у Дніпропетровській області, третя особа ОСОБА_7, про наступне:

- визнання протиправними дії відповідача КП „Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації" з реєстрації за ОСОБА_7прав приватної власності на будинок АДРЕСА_1 в більшому обсязі приміщень і прав, ніж були зареєстровані за продавцем зазначеного будинку, та зі зміною складу споруд і площі шляхом включення до зареєстрованих прав права на не введені в експлуатацію прибудови та споруди включно з самочинно збудованими, а також дії зі збільшення площі земельної ділянки для обслуговування будинку. Визнати недійсними технічні паспорти на будинок від 02.08.2002р., 22.04.2004р. до яких не прийняті в експлуатацію приміщення та споруди незавершеного будівництва включно з самочинно забудованими включені як нерухомі об'єкти та/або їх частини та в яких збільшено до 501 кв.м та /або 496 кв.м площу земельної ділянки під садибою. Визнати нечинним з дати винесення реєстраційний запис № 6541179 від 08 липня 2004р. про таку реєстрацію не набутих за законом прав;

- визнання протиправними дії відповідача БТІ з приєднання при виготовленні техпаспортів від 02.08.2002 p., 22.04.2004 р. та всіх наступних на вищевказаний саманний будинок до відведеної для обслуговування вищевказаного саманного будинку земельної ділянки 462 кв.м самозахопленого проїзду спільного користування між садибами АДРЕСА_1 площею 35 кв.м, 39 кв.м.;

- визнання протиправними дії відповідача Управління Державного земельного кадастру в м.Дніпропетровську з неправильного формування кадастрової ділянки шляхом об'єднання в ній ділянки 462 кв.м для обслуговування саманного будинку АДРЕСА_1 та самозахопленого власницею зазначеного будинку проїзду спільного користування між будинками АДРЕСА_1, а також дії з внесення до Державного земельного кадастру зазначеної ділянки в зазначених межах площею 0,0496 га. Визнати недійсним запис №04532 від 26 березня 2012р. в Державному земельному кадастрі України про географічні координати та площу вказаної кадастрової ділянки. Зобов'язати відповідача надати належно посвідчену копію облікової картки та інвентарної справи на зазначену кадастрову ділянку для дослідження і долучення до матеріалів справи;

- зобов'язання відповідачів БТІ, Управління ДЗК в м.Дніпропетровську виготовити за свій рахунок нову документацію, в якій вилучити з меж ділянки під садибою АДРЕСА_1 безпідставно включені до площі останньої 35 кв. м проїзду спільного користування між будинками АДРЕСА_1 зазначеного провулку, вказати зазначені 35 кв.м проїзду неподільним цілим з рештою зазначеного комунального проїзду та протягом одного місяця подати судові звіт про виконання цього рішення (а.с. 45-61).

Судом встановлено, що між сторонами протягом тривалого часу існує спір щодо суміжного землекористування. Крім того, зважаючи на зміст позовної заяви у справі що розглядається, між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 наявний спір щодо права власності та користування оглядовим колодязем, що на цей час розташований на території домоволодіння відповідачки по пров. Абхазькому, 6 в м. Дніпропетровську.

Колегія звертає увагу, що з даним позовом позивачка звернулась на підставі ст.ст. 277, 280 ЦК України.

Відповідно до вимог п. 5 ст. 3 ЦК України, загальними засадами цивільного судочинства є судовий захист цивільного права та інтересу.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ч.ч. 1, 4 ст. 277 ЦК України, фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування недостовірної інформації; спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію.

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам у їх сукупності, - місцевий суд правильно встановив фактичні обставини справи та дійшов законного і обгрунтованого висновку по відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Твердження позивачки про належність їй на праві власності оглядового колодязя є недоведеним; відповідна позовна вимога ОСОБА_6 не заявлена.

Позовні вимоги про визнання інформації правдивою та неправдивою не підлягають задоволенню, оскільки судом не встановлено факту порушення права позивачки на користування оглядовим колодязем. Крім того, наведений спосіб захисту права власності чинним законодавством України не передбачений. Діючим законодавством України також не встановлено такого способу захисту цивільних прав, як відкликання позовної заяви іншої особи.

Місцевий суд дійшов правильного висновку про відсутність підстав для зобов'язання відповідачки спростувати викладену нею у позовній заяві від 21 квітня 2004 року інформацію про те, що ОСОБА_7 купила у ОСОБА_8 будинок АДРЕСА_1, до якого відносяться, зокрема, погреб з оглядовим колодязем (а.с. 21). Судом не встановлено порушень особистих немайнових прав позивачки у наслідок поширення вищевказаної інформації.

Крім того, викладена у позовній заяві ОСОБА_7 зазначена інформація не може бути спростована на підставі ст. 277 ЦК України, оскільки дана інформація стосується предмету позову у справі Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська за №4524/2004 за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_8 про визнання дійсним договору купівлі-продажу будинку АДРЕСА_1.

Отже, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування районним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, враховуючи положення ст. 303 ЦПК України, колегія дійшла висновку, що оскаржуване судове рішення ухвалено у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, тому підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - відхилити.

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 липня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, протягом двадцяти днів може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді