АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2016 року Апеляційний суд м. Києва

у складі:

головуючого Вербової І.М.

суддів Поливач Л.Д.

Чобіток А.О.

при секретарі Литвиненку Р.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за заявою публічного акціонерного товариства «Марфін Банк» про роз'яснення рішення суду у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Морський транспортний банк» до ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою Петришиної Анни Миколаївни в інтересах публічного акціонерного товариства «Марфін Банк» на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 3 червня 2016 року, -

у с т а н о в и в :

Заочним рішення Святошинського районного суду м. Києва від 22 березня 2010 року позов ВАТ «Морський транспортний банк» задоволено: стягнуто з ОСОБА_2 на користь позивача заборгованість за кредитним договором у сумі 201 646,32 доларів США, що за курсом НБУ становить 1 612 793,17 грн. та 189 385,20 грн.; судовий збір у сумі 1700,00 грн. і витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 120,00 грн., а всього 1 803 998,37 грн. (а. с. 96-97).

У травні 2016 року представник ПАТ «Марфін Банк» (правонаступник ВАТ «Морський транспортний банк») звернулася до суду з заявою про роз'яснення рішення суду від 22 березня 2010 року.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 3 червня 2016 року відмовлено у задоволенні вказаної заяви.

В апеляційній скарзі представником позивача ставиться питання про скасування ухвали суду у зв'язку з тим, що вона суперечить вимогам матеріального та процесуального закону, та постановлення нової ухвали, якою надати роз'яснення щодо порядку виконання рішення суду, сума заборгованості за яким була розрахована в іноземній валюті (доларах США).

Представник позивача посилається на ті обставини, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову в задоволенні заяви, оскільки банк просить роз'яснити резолютивну частину рішення, не змінюючи тексту резолютивної частини. Зазначає, що вказаний еквівалент в національній валюті за курсом НБУ не змінює рішення щодо стягнення боргу в іноземній валюті.

В суді апеляційної інстанції представник ПАТ «Марфін Банк» - Петришина А.М. апеляційну скаргу підтримала та просила її задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив, у зв'язку із чим колегія суддів вважала за можливе слухати справу у його відсутність на підставі ч. 2 ст. 305 ЦПК України.

Перевіривши законність оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення виходячи з наступного.

Заочним рішення Святошинського районного суду м. Києва від 22 березня 2010 року позов ВАТ «Морський транспортний банк» задоволено: стягнуто з ОСОБА_2 на користь позивача заборгованість за кредитним договором у сумі 201 646,32 доларів США, що за курсом НБУ становить

_____________________________________________________

Справа № 759/6836/16-ц

№ апеляційного провадження 22-ц/796/10056/2016

Головуючий у суді першої інстанції: Морозов М.О.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Вербова І.М.

1 612 793,17 грн. та 189 385,20 грн.; судовий збір у сумі 1700,00 грн. і витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 120,00 грн., а всього 1 803 998,37 грн. (а. с. 96-97).

26 серпня 2010 року представник ВАТ «Морський транспортний банк» отримав виконавчий лист (а. с. 101).

Згідно з ч. 1 ст. 221 ЦПК України якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Відповідно до ст. 34 Закону «Про виконавче провадження» у разі якщо резолютивна частина рішення, викладена у виконавчому документі, є незрозумілою, державний виконавець, а також сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про роз'яснення відповідного рішення чи змісту документа.

Відмовляючи представнику ПАТ «Марфін Банк» у задоволенні заяви про роз'яснення рішення суду, суд першої інстанції вірно виходив з того, що заочне рішення Святошинського районного суду м. Києва від 22 березня 2010 року викладене чітко, повно, в межах позовних вимог та у відповідності до прохальної частини позову, і не може викликати труднощі при його розумінні.

Як роз'яснено у п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» відповідно до ст. 221 ЦПК України роз'яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз'яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до виконання.

Отже, діюче процесуальне законодавство зазначає, що рішення суду повинно бути зрозумілим.

Зрозумілість судового рішення полягає в тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення.

Роз'яснення інших частин рішення (крім резолютивної) не має правового значення, оскільки вони не мають обов'язкового характеру.

Зі змісту заочного рішення суду від 22 березня 2010 року вбачається, що судом зазначено, які грошові суми, за який період та з яких підстав, в тому числі з розрахуванням в іноземній валюті відповідно до чинного законодавства України, підлягають стягненню, що підтверджує висновок судупро те, що рішення є чітким і зрозумілим для виконання, не містить протиріч, не допускає неоднозначного тлумачення, а тому відсутні підстави для роз'яснення останнього.

Таким чином, висновки суду першої інстанції про відмову в роз'ясненні рішення суду є обґрунтованими та відповідають дійсним обставинам справи, у зв'язку з чим колегія суддів погоджується з ними.

Крім того, судом вірно зазначено, що положення ст. 221 ЦПК України регламентує процедуру роз'яснення рішення суду, а не роз'яснення порядку його виконання.

Доводи апеляційної скарги жодним чином не спростовують законних і обґрунтованих висновків суду та не беруться до уваги судом апеляційної інстанції.

Постановлена судом ухвала відповідає вимогам процесуального закону і не може бути скасована з підстав, наведених в апеляційній скарзі.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення ухвали без змін.

Керуючись статтями 303, 307, 312, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Петришиної Анни Миколаївни в інтересах публічного акціонерного товариства «Марфін Банк» відхилити.

Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 3 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий І.М. Вербова

Судді: Л.Д. Поливач

А.О. Чобіток