АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/2851/16 Головуючий 1 інст. - Оксененко В.А
Категорія: договірні
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2016 року Апеляційний суд Харківської області у складі:

головуючого Кругової С.С.,

суддів Зазулинської Т.П.,

Міненкової Н.О.

секретарів Прологаєвої А.Д., Шпарага О.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на заочне рішення Московського районного суду м. Харкова від 24 грудня 2015 року за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення грошових коштів,-

в с т а н о в и в :

У жовтні 2015 року позивач звернувся з позовом в якому просив стягнути з відповідача на його користь суму боргу у розмірі 36000 грн., штрафні санкції у вигляді пені за безпідставне списання грошових коштів в сумі 8078 грн., інфляційні витрати в сумі 277,22 грн., суму 3% річних у розмірі 458,63 грн. та судові витрати у розмірі 6000 грн.

Заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 24 грудня 2015 року позов задоволено.

Не погоджуючись з заочним рішенням ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати заочне рішення суду першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що рішення суду ухвалено без урахування пояснень відповідача, з порушенням норм матеріального та процесуального права, за недоведеністю обставин, що мають значення для справи

Суд всупереч вимогам закону, не прийняв до уваги той факт, що позивачем не було надано достатніх допустимих доказів та відповідачу не було надано можливості надати заперечення обґрунтованості доказам у справі.

Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, що з'явилися , обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, щоособа яка безпідставно набула майно без достатньої правової підстави повинна повернути це майно , проценти і сплатити штрафні санкції.

З таким висновком суду, судова колегія погоджується, з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено.

Позивач у справі є держателем електронного платіжного засобу-платіжної картки НОМЕР_1 р. Станом на 24.04.2015 р. на його картковому рахунку обліковувався залишок грошових коштів в сумі 24 498, 40 гр.

24 квітня 2015 року ним здійснено декілька операцій з використання платіжної картки в банкоматі ПАТ «ПриватБанка», розташованого в м.Харкові, пр.. 50 річчя ВЛКСМ, 74 м.Харкова: зняття готівкою грошей у сумі 8000 грн., 8000 грн., 8000 грн., 400 грн., всього на загальну суму 24 400 гр.

01.05.2015 р. при перевірці стану карткового рахунку ним з*ясовано, що Банком списано додатково 36 000 грн. На його запит відповідач повідомив, що позивач 24.04.2015 р. у зв*язку з помилкою в роботі банкомату отримав на 36 000 гр. більше (замість гривневих купюр номіналом 200 гривен банкомат видав 500-гривневі купюри.

Позивач, звернувшись до суду з вимогами щодо визнання незаконним списання Банком 36000 гр., стверджував, що 24.04.2015 р. ним через банкомат КБ «Приватбанк» було знято та отримано лише 24 400 гр.

Відповідно до ст.1212 ЦК України, яка визначає загальні положення про зобов'язання у зв'язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави:

особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

За приписом статті 1214 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов'язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна.

У разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними (стаття 536 цього Кодексу). У свою чергу, статтею 536 цього Кодексу передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Крім того, ст..32.3.2 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» у разі помилкового переказу з рахунка неналежного платника, що стався з вини банку, цей банк зобов*язаний переказати відповідну суму переказу за рахунок власних коштів на рахунок неналежного платника, а також сплатити неналежному платнику пеню у розмірі процентної ставки, що встановлена цим банком по короткострокових кредитах, за кожний день, починаючи від дня помилкового переказу до дня повернення суми переказу на рахунок неналежного платника, якщо інша відповідальність не передбачена договором.

Розмір відсоткової ставки «Приватбанку» по короткострокових кредитах становить 52,84%, тому, розміру штрафних санкції у вигляді пені за безпідставне списання грошей за 155 днів прострочки з період з 24.04.2015 р. по 25.09.2015 р. становить 8078 гр.; інфляційні витрати, виходячи зі сукупного індексу інфляції 1.008 за період з 25.04.2015 р. по 25.09.2015 р. становить 277 гр. 22 коп.; 3% річних за цей період становить 458 гр. 63 коп.

Отже, суд першої інстанції правильно дійшов висновку про задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги не є суттєвми і не спростовують висновків суду.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов*язана довесті ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно приписів статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Матеріали справи не містять беззаперечних доказів про отримання позивачем зайвих 36000 грн. Представник відповідача до суду апеляційної інстанції надав письмові пояснення і службові записки в яких зазначено про помилкове завантаження банкомату замість 200 грн. купюр купюрами по 500 грн., що свідчить лише про допущені помилки при завантажені цього банкомату і не підтверджує факту що саме позивач отримав надлишкову суму.

Також не можна вважати доведеним цей факт з огляду на пояснення представника відповідача, що позивач отримував в цьому банкоматі гроші, оскільки не надано суду для системного аналізу доказів щодо інших отримувачів грошових коштів.

Крім того, представник відповідача надаючи суду апеляційної інстанції нові докази не довів, що неподання їх до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Про розгляд справи представник відповідача був повімовлений на 24 грудня 2015 року, але в судове засідання не з"явився.

Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Згідно ч.1 ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Виходячи з вищевикладеного, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає компенсація витрат на правову допомогу. Суд першої інстанції правильно дійшов висновку про стягнення компенсації витрат на правову допомогу.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - відхилити.

Заочне рішення Московського районного суду м. Харкова від 24 грудня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий С.С. Кругова

Судді Т.П. Зазулинська

Н.О. Міненкова