Справа № 308/254/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2016 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області

в складі : головуючого судді Леміш О.М.,

при секретарі Химинець О.Я.,

з участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ужгороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ "Банк Таврика" в особі керівника банку, уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Соловйової Н.А, ВДВС Шевченківського РУЮ в м. Києві в особі керівника, Фонд гарантування вкладів, фізичних осіб про виконання судового рішення , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 М звернувся до суду з позовом до ПАТ "Банк Таврика" в особі керівника банку, уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Соловйової Н.А, ВДВС Шевченківського РУЮ в м. Києві в особі керівника, Фонд гарантування вкладів, фізичних осіб про виконання судового рішення.

Свій позов позивач мотивував тим, що в 2013 року йому було повернуто частину коштів вкладів, що були розміщені позивачем в банку «Таврика», строк яких закінчився до 01.01.2013 року.

07.03.2013 року Ужгородським міськрайонним судом було винесено рішення та видано виконавчий лист відповідно до якого зобов'язано стягнути з Публічного акціонерного товариства "Банк "Таврика" в особі відділення №23 Публічного акціонерного товариства "Банк "Таврика" м. Ужгород на користь ОСОБА_1 : суму не повернутого (не виплаченого) вкладу в розмірі 47044,55 доларів США, та 221,50 доларів США нарахованих відсотків, суму в кладу в розмірі 520,00 грн., суму в кладу в розмірі 10000,00 грн., 431,59 грн. та 3040,20 доларів США, та 11,07 грн., 15,75 доларів США нарахованих відсотків, згідно договорів укладених між сторонами. 27.12.2013 року ОСОБА_1 отримав повідомлення уповноваженої особи

Фонду Соловйової Н.А. про те , що йогокредиторська вимога включена до реєстру та підлягає задоволенню в сумі 414951 грн.01 коп. згідно 4-ої черговості.

Разом з тим, , відповідачем не вчинено жодних дій для виконання своїх вимог перед позивачем, рішення суду не виконано, що порушує права та інтереси позивача, а тому останній звернувся до суду та просив зобов"язати відповідачів виконати рішення суду .

В судовому засіданні позивач позов підтримав та просив суд такий задовільнити.

Відповідачі в судове засідання не з"явились , про час та місце розгляду справи повідомлялись. Так як, суд не має відомостей про причину неявки відповідачів, то розглядає справу на підставі наявних у ній даних чи доказів, що передбачено ч. 4 ст. 169 ЦПК України.

Суд, заслухавши позицію позивача , дослідивши матеріали справи, оцінивши належність та допустимість кожного доказу, приходить до висновку, що позов із наведених у ньому мотивів обґрунтований і підлягає до задоволення з таких підстав.

Так, у судовому засіданні встановлено, що на початку лютого 2013 року позивачу було повернуто частину коштів вкладів, що були розміщені позивачем в банку «Таврика», строк яких закінчився до 01.01.2013 року.

07.03.2013 року Ужгородським міськрайонним судом було винесено рішення та видано виконавчий лист відповідно до якого зобов'язано стягнути з Публічного акціонерного товариства "Банк "Таврика" в особі відділення №23 Публічного акціонерного товариства "Банк "Таврика" м. Ужгород на користь ОСОБА_1 : суму не повернутого (не виплаченого) вкладу в розмірі 47044,55 доларів США, що був розміщений ним згідно Договору банківського строкового вкладу "Пенсійний" від 07.12.2011 року та 221,50 доларів США нарахованих відсотків, суму в кладу в розмірі 520,00 грн., що був розміщений ним згідно Договору банківського строкового вкладу "Пенсійний" від 13.08.2012 року, а також розірвати (припинити) цей Договір; суму в кладу в розмірі 10000,00 грн., що був розміщений ним згідно Договору банківського строкового вкладу "Пенсійний" від 12.11.2012 року, а також розірвати (припинити) цей Договір; 431,59 грн. та 3040,20 доларів США, що були розміщені ним згідно Договору про відкриття карткового/карткових рахунку/рахунків та його/їх обслуговування №7217 та 11,07 грн., 15,75 доларів США нарахованих відсотків, а також розірвати (припинити) цей Договір.

28.03.2013 року позивачем була написана Кредиторська вимога на включення його в першу чергу на виплату коштів вкладів.

24 липня 2013 року позивачем було отримано повідомлення від 11.07.2013 р. № 4223/7 від 11.07.2013 р. АТ «Банк «Таврика», відповідно до якого заява ОСОБА_1 включена до реєстру акцептованих вимог та підлягає задоволенню в сумі 414951,01 грн. згідно 7-ї черговості.

23.09.2013 року Ужгородським міськрайонним судом було винесено рішення , яким Позов ОСОБА_1 про порушення прав при включенні в реєстр акцептованих кредиторів "АТ "Банк Таврика" та не повернення коштів задоволено частково . Відмінено рішення фонду гарантування вкладів фізичних осіб про включення ОСОБА_1 до реєстру акцептованих вимоги кредиторів 7-ї черговості виплати коштів вкладів. Зобов"язати фонд врахувати кредиторську вимогу ОСОБА_1 від 28.03.2013 року на виплату йому залишків коштів його вкладу та врахувати ту обставину , що ці кошти повинні були бути виплачені йому згідно до рішення Ужгородського міськрайонного суду від 07.03.2013 року по справі № 308/535/13-ц.

25.11.2013 року по вказаній справі Ужгородським міськрайонним судом винесено Додаткове рішення , згідно якого вищенаведене рішення доповнено наступним абзацом - Зобов"язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб виплатити ОСОБА_1 кошти залишків його вкладів в сумі 414951 грн.01 коп.

27.12.2013 року ОСОБА_1 отримав повідомлення уповноваженої особи

Фонду Соловйової Н.А. про те , що йогокредиторська вимога включена до реєстру та підлягає задоволенню в сумі 414951 грн.01 коп. згідно 4-ої черговості.

Однак, не зважаючи на наведене , відповідачем не вчинено жодних дій для виконання своїх вимог перед позивачем, рішення суду таким чином не виконано, що порушує права та інтереси позивача.

Згідно ч. 3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

За приписами ст.223 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Згідно зі ст.14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Аналіз вищенаведених норм закону дозволяє дійти висновку, що на конституційному рівні закріплений принцип обов'язковості судових рішень, який поширюється як на осіб, які брали участь у справі.

Набрання рішенням суду законної сили породжує наступні правові наслідки: вирішується спір між сторонами, рішення суду стає загальнообов'язковим, є незмінним та остаточним та може бути виконано примусово.Відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до частини другої ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

Згідно з частиною першою ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відтак грошовим слід вважати будь-яке зобов'язання, що складається, у тому числі, з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій відповідає кореспондуючий обов'язок боржника сплатити гроші на користь кредитора.

З урахуванням викладеного положення ст.625 ЦК України регулює зобов'язальні правовідносини, тобто поширюється на порушення грошового зобов'язання, яке існувало між сторонами до ухвалення рішення суду.

Згідно ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 14, 60, 88, 208, 209, 212-215, 218, 294 ЦПК України, суд -

РІШИВ:

Позовну заяву - задоволити.

Зобов"язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб , ПАТ "Банк Таврика" в особі керівника банку, уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Соловйової Н.А виплати ОСОБА_3 залишки коштів його вкладів в сумі 414951 грн. 01 коп згідно рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25.11.2013 року № 308/13018/13-ц з врахуванням індексу інфляції станом на 17.05.2016 року , на протязі семи днів з дня пред"явлення вимоги.

Стягнути з ПАТ "Банк Таврика" в особі керівника банку, уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Соловйової Н.А на користь держави суму судового збору в розмірі 551, 20 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

З повним рішенням суду сторони можуть ознайомитись 23.05.2016 року.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду Леміш О.М.