Справа № 755/6448/16-ц
ДОДАТКОВЕ Р І Ш Е Н Н Я
"08" серпня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді Виниченко Л.М.,
за участі секретаря Худякова Н.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа: Відділ опіки та піклування Солом'янської районної у місті Києві державної адміністрації про визначення місця проживання малолітньої дитини,-
Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 14 липня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа: Відділ опіки та піклування Солом'янської районної у місті Києві державної адміністрації про визначення місця проживання малолітньої дитини задоволено частково.

Даним рішенням визначено місце проживання малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, з матір'ю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянки України. В решті позовних вимог відмовлено.

Представник відповідача ОСОБА_2 подав заяву про ухвалення додаткового рішення у даній справі, зазначаючи про те, що при ухваленні рішення не вирішено питання розподілу судових витрат.

В судове засідання сторони та представник третьої особи не з'явилися, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, що відповідно до положень ч. 3 ст. 220 ЦПК України не перешкоджає розгляду заяви.

Суд, вивчивши заяву та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

При постановленні рішення судом не було вирішено питання про розподіл судових витрат між сторонами.

Статтею 79 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

З матеріалів справи убачається, що за заявленими вимогами предметом спору було визначення місця проживання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з матір'ю - позивачем ОСОБА_3 за зареєстрований місцем проживання дитини.

Отже, вимоги являються немайнового характеру, за якими відповідно положень ст. 4 Закону України «Про судовий збір» на час пред'явлення позову встановлено розмір ставки судового збору 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, що складає 551 грн. 20 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

При подачі позовної заяви позивачем було сплачено 551 грн. 20 коп. судового збору в дохід держави, що підтверджується квитанцією ПАТ «ПриватБанк» від 11.04.2016 р. (а.с. 1).

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове

рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

За викладених обставин заява представника відповідача ОСОБА_2 знайшла своє підтвердження в судовому засіданні, у зв'язку з чим підлягає задоволенню, при цьому з відповідача на користь позивача, відповідно до положень ст. ст. 79, 81, 88 ЦПК України необхідно стягнути понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 551 грн. 20 коп.

Керуючись ст. 220 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судовий збір в сумі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя