У х в а л а

іменем україни

15 липня 2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Карпенко С.О., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Дніпропетровський меблевий комбінат», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, - Управління Пенсійного фонду України в Індустріальному районі м. Дніпропетровська, про зобов'язання видати уточнюючу довідку та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25 березня 2016 року позов задоволено частково.

Зобов'язано ПАТ «Дніпропетровський меблевий комбінат» видати ОСОБА_2 довідку, що уточнює особливий характер роботи з особливо шкідливими умовами праці за списком № 2 на посаді «Обробник виробів з деревини, які працюють із застосуванням лакофарбових матеріалів, які містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки, код 2230602а-163 14» в період з 6 листопада 1991 року по 8 жовтня 1999 року.

В решті вимог відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 червня 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано в частині зобов'язання ПАТ «Дніпропетровський меблевий комбінат» видати уточнюючу довідку, в цій частині вимог відмовлено.

У касаційній скарзі заявник порушує питання про скасування рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 червня 2016 року, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

За змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні судів першої та апеляційної інстанції чи відкинуті ними, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу та про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із безпідставності відмови відповідача видати позивачу уточнюючу довідку.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у цій частині вимог, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що матеріали справи не містять доказів роботи позивача у шкідливих умовах із застосуванням лакофарбових матеріалів, які містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки.

Доводи касаційної скарги і зміст оскаржуваного судового рішення не дають підстав для висновку про те, що судом апеляційної інстанції допущено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення справи, та зазначені доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись ст. 328 ЦПК України, суддя

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Дніпропетровський меблевий комбінат», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, - Управління Пенсійного фонду України в Індустріальному районі м. Дніпропетровська, про зобов'язання видати уточнюючу довідку та відшкодування моральної шкоди відмовити.

Копію ухвали разом з доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С.О.Карпенко