Справа № 675/442/16-ц
Провадження № 2/675/201/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" червня 2016 р. Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі головуючої - судді Янішевської О. С., при секретарі Кущуку А. О.,

з участю позивачки ОСОБА_1,

представника третьої особи на стороні відповідача без самостійних вимог Копинця П. Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізяславі справу за позовом ОСОБА_1 до Ізяславської районної державної адміністрації про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання права на земельну ділянку в порядку спадкування. В ході судового розгляду позивачка змінила позовні вимоги, просить визнати її право на земельну частку (пай) в порядку спадкування, мотивуючи це тим, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 рідної матері позивачки ОСОБА_4 відкрилась спадщина, що складається, зокрема, з права приватної власності на земельну ділянку (частку (пай), яка розташована на території Білівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області, на яку ОСОБА_1 має право як спадкоємець за заповітом, однак через те, що державний акт на право приватної власності на земельну ділянку був виданий після смерті спадкодавця, позивачка позбавлена можливості оформити свої спадкові права, хоча спадщину прийняла у встановленому законом порядку.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала.

Представник відповідача Ізяславської районної державної адміністрації в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просив справу розглядати за його відсутності, проти заявлених вимог не заперечував.

Представник третьої особи на стороні відповідача без самостійних вимог - Відділу Держгеокадастру в Ізяславському районі - Копинець П. Ю. в судовому засіданні заявлені вимоги визнав.

Допитавши сторони, перевіривши матеріали справи, суд знаходить, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть, копія якого додана до матеріалів справи.

В зв'язку з тим, що спадкодавець помер у 2001 році, а спадкоємець фактично прийняв спадщину у той же час, суд приходить до висновку, що до даних правовідносин необхідно застосувати норми Цивільного Кодексу України в редакції 1963 року.

Згідно вимог ст. 527 Цивільного Кодексу України в редакції 1963 року спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця.

Відповідно до ст. 529 Цивільного Кодексу України в редакції 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти, дружина і батьки померлого.

ОСОБА_1 являється рідною дочкою померлої ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвами про народження, про одруження, копії яких додані до матеріалів справи.

За таких обставин ОСОБА_1 являється спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 та прийняла спадщину у встановленому законом порядку, що підтверджується копією спадкової справи № 564/2002 від 21 листопада 2002 року, доданою до матеріалів справи.

Згідно ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Повноваження в галузі земельних відносин визначені у главах 2 та 3 Земельного кодексу України.

Згідно ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом:

а) визнання прав;

б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав;

в) визнання угоди недійсною;

г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування;

ґ) відшкодування заподіяних збитків;

д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Відповідно до п. 17 Перехідних положень Земельного Кодексу України сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

За життя ОСОБА_4 набула право на земельну частку (пай), на підтвердження чого отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 відповідно до розпорядження Ізяславської районної державної адміністрації № 154 від 17 січня 1996 року, що підтверджується листом Відділу Держгеокадастру в Ізяславському районі № 9-28-99.5-1383/0/15-16 від 22 червня 2016 року, доданим до матеріалів справи.

Згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2, копія якого додана до матеріалів справи, вказаний державний акт виданий 15 січня 2002 року, тобто після смерті ОСОБА_4, в тому, що ОСОБА_4 на підставі рішення 15 сесії 23 скликання Білівської сільської ради від 04 вересня 2001 року передається у приватну власність земельна ділянка.

З довідки архівного відділу Ізяславської районної державної адміністрації № 82/01-23 від 05 квітня 2016 року встановлено, що у протоколі 15 сесії 23 скликання Білівської сільської ради від 04 вересня 2001 року відсутнє рішення про передачу у приватну власність ОСОБА_4 земельної ділянки.

Таким чином, проаналізувавши наведені докази, суд приходить до висновку, що за життя ОСОБА_4 не набула права на земельну ділянку, разом з тим за життя ОСОБА_4 набула право на земельну частку (пай).

Відповідно до ч. 1 ст. 1218 Цивільного Кодексу України в редакції 2003 року до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, ОСОБА_1 успадкувала право ОСОБА_4 на земельну частку (пай).

Керуючись ст. ст. 131, 152, Перехідними положеннями ЗК України, Указом Президента України від 08. 08. 1995 року № 720/ 95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», ст. ст. 527, 529, 534, 548, 549 ЦК України в редакції 1963 року, п. 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України в редакції 2003 року, Постановою № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», ст.ст. 10, 11, 57, 58, 59, 60, 62, 63, 64, 79, 81, 88, 209, 212, 213, 214, 215, 218, 223, 292, 294, 296 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати право ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жительки с. Припутні Ізяславського району Хмельницької області, як спадкоємця за заповітом після смерті ОСОБА_4, котра померла ІНФОРМАЦІЯ_2, на земельну частку (пай) в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі в КСП «Слава» на території Білівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області, розміром 2, 43 га, яка належала померлій ОСОБА_4 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 відповідно до розпорядження Ізяславської районної державної адміністрації № 154 від 17 січня 1996 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Хмельницької області через Ізяславський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О. С. Янішевська