Справа № 465/3450/13 Головуючий у 1 інстанції: Мартьянова С.М.
Провадження № 22-ц/783/4047/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Н. О.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді: Шеремети Н.О.

суддів: Зверхановської Л.Д., Цяцяка Р.П.

секретаря: Цапа П.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» - ОСОБА_2 на рішення Франківського районного суду м. Львова від 27 березня 2014 року, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3 звернулась з позовом до Публічного акціонерного товариства «Кредобанк», ОСОБА_4 про визнання припиненою, починаючи з 28.04.2010 року, поруки ОСОБА_3 перед Публічним акціонерним товариством «Кредобанк», передбачену договором поруки від 29.02.2008 року, укладеним між Відкритим акціонерним товариством „Кредобанк, правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Кредобанк», ОСОБА_4 та ОСОБА_3, по виконанню ОСОБА_4 зобовязань за кредитним договором № 026 від 29.02.2008 року, укладеним між Відкритим акціонерним товариством «Кредобанк» та ОСОБА_4.

Оскаржуваним рішенням позов задоволено, визнано припиненою, починаючи з 28.04.2010 року, поруку ОСОБА_3 перед Публічним акціонерним товариством «Кредобанк» передбачену договором поруки від 29.02.2008 року, укладеним між Відкритим акціонерним товариством «Кредобанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Кредобанк», ОСОБА_4 та ОСОБА_3, по виконанню ОСОБА_4 зобовязань за кредитним договором № 026 від 29.02.2008 року, укладеним між Відкритим акціонерним товариством «Кредобанк» та ОСОБА_4. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» в користь ОСОБА_3 судовий збір в сумі 114.71 грн.

Рішення в апеляційному порядку оскаржив представник ПАТ «Кредобанк» - ОСОБА_2, вважає, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права при неповно з'ясованих обставинах, що мають значення для справи, а висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи. В апеляційній скарзі зазначає, що 29.02.2008 року між банком та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір № 026, яким позичальнику видано кредит у розмірі 510 000.00 доларів США, з відсотковою ставкою 15,5% річних, строком до 01.02.2023 року. З метою забезпечення виконання зобов»язань за кредитним договором № 026 від 29.02.2008 року, між банком та ОСОБА_3 було укладено договір поруки від 28.02.2008 року. У зв»язку зі зростанням курсу долара США позичальник неодноразово звертався до банку із заявами про зміну умов кредитування і з метою зменшення навантаження на позичальника, 28.04.2010 року, укладено додатковий договір № 1, відповідно до умов якого сторони підтвердили розмір заборгованості за кредитним договором в сумі 499415.82 долари США. Крім цього, вказана сума заборгованості за кредитним договором була конвертована в українську гривню за курсом долара США 1 долар США - 7,9651 гривень. У зв»язку з цим, розмір заборгованості за договором кредиту склав 3 977896.95 грн. На період з 28.04.2010 року до 31.03.2012 року розмір процентної ставки встановлено на рівні 13% річних, а з 01.04.2014 року до кінця терміну кредитування розмір процентної ставки встановлено на рівні 16% річних. Сума платежів позичальника за умовами кредитного договору без внесення до нього відповідних змін 28.04.2010 року за умови справного внесення платежів впродовж всього строку договору складала б 1 374 678.18 доларів США, що в гривневому еквіваленті за умови збереження до кінця терміну кредитування курсу долара США на рівні 12,94 грн. за 1 долар США становило б 14 964 077.68 грн. Загальна сума платежів позичальника за кредитним договором з урахуванням змін внесених згідно умов додаткового договору становитиме 9369193.92 грн., враховуючи сплачені вже платежі з моменту укладення договору кредиту до моменту внесення змін до нього. Таким чином сукупна вартість кредиту за кредитним договором без змін була б на 5594883.76 грн. більша, ніж з урахуванням змін, внесених додатковим договором до договору кредиту. А відтак, укладення додаткового договору №1 від 28.04.2010 року до кредитного договору між ПАТ «Кредобанк» та ОСОБА_4 не призвело до збільшення відповідальності ОСОБА_3, як поручителя, і судом першої інстанції безпідставно було застосовано до спірних правовідносин норму ч. 1 ст. 599 ЦК України. З наведених підстав апелянт просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Положеннями ст. 214 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їхнє підтвердження; які правовідносини сторін випливають зі встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Оскаржуване рішення суду не відповідає зазначеним вимогам.

Згідно із ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3, суд першої інстанції прийшов до висновку, що у зв»язку зі збільшенням відсоткової ставки за користування кредитними коштами збільшився обсяг відповідальності поручителя за кредитним договором №026, укладеним 29.02.2008 року між ПАТ «КРЕДОБАНК» та ОСОБА_4, що відповідно до ч.1 ст. 559 ЦК України є підставою для припинення поруки.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду з огляду на наступне.

Відповідно до ст. ст. 3, 4 ЦПК, ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до положень ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Частиною 3 ст.203 ЦК України визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Згідно з ч.1 ст. 628 ЦК України зміст договору, як угоди, складає сукупність визначених на розсуд сторін і погоджених ними умов, у яких закріплюються їхні права та обов»язки, що складають зміст договірного зобов»язання.

Статтею 553 ЦК України визначено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Обсяг зобов»язань поручителя визначається як умовами договору поруки , так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов»язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель (ч. ч. 1, 2 ст. 553 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст. 559 ЦК України порука припиняється, зокрема, у разі зміни зобов»язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Закон пов»язує припинення договору поруки із наявністю двох умов, а саме: внесення без згоди поручителя змін до основного зобов»язання та збільшення обсягу відповідальності поручителя внаслідок таких змін.

Судом першої інстанції встановлено, що 29 лютого 2008 року, між Відкритим акціонерним товариством «КРЕДОБАНК», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «КРЕДОБАНК» та ОСОБА_4, було укладено Кредитний договір № 026, відповідно до умов якого ОСОБА_4 було надано кредит в сумі 510000.00 доларів США строком до 01.02.2023 року із сплатою за користування кредитом 15,5 % річних.

На виконання пункту 6.1. кредитного договору №026 від 29.02.2008 року, між ВАТ «КРЕДОБАНК», ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було укладено договір поруки від 29.02.2008 року. Згідно із зазначеним договором поруки від 29.02.2008 року ОСОБА_3, як поручитель, зобов'язувалася відповідати перед ВАТ «КРЕДОБАНК» за виконання боржником, ОСОБА_4, зобов'язань в повному обсязі: повернення кредиту, сплати процентів та комісій за користування кредитом, сплати пені, штрафів, неустойок за кредитним договором № 026 від 29.02.2008 року. У п.4.6 Договору поруки від 29.02.2008р. зазначено, що порука згідно цього договору діє до повного виконання сторонами зобовязань по кредитному договору №026 від 29.02.2008 року.

Судом першої інстанції також встановлено, що 28.04.2010 року, між ПАТ «КРЕДОБАНК» та ОСОБА_4 було укладено додатковий договір №1 до кредитного договору №026 від 29.02.2008 року, за умовами якого між сторонами було узгоджено зміну валюти зобов'язання за кредитним договору №026 від 29.02.2008 року, а саме: встановлено заборгованість ОСОБА_4 перед ПАТ «КРЕДОБАНК» у розмірі 3977896.95 грн., що еквівалентно 499415.82 доларам США за курсом 7.9651 грн. за 1 долар США; змінено порядок повернення кредиту; змінено умови розрахунків між сторонами; а також змінено розмір процентів за користування кредитом, так, за користування кредитом, починаючи з 28.04.2010 р. до 31.03.2012 p. ОСОБА_4 мав сплачувати 13,0 %, що становить: 517126.60 грн. на рік, а з 01.04.2012 р. по 31.01.2023 р. - 16,0 %, що становить 636463.51 грн. на рік.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, який прийшов до вірного висновку про те, що між ПАТ «КРЕДОБАНК» і позичальником було укладено додаткову угоду до кредитного договору, за умовами якого збільшено розмір процентної ставки, починаючи з 01.04.2012 року.

У зв»язку з укладенням додаткового договору до кредитного договору №026, укладеного 29.02.2008 року, зміни до договору поруки, укладеного між ПАТ «КРЕДОБАНК» та ОСОБА_3, не вносилися, і збільшення відсоткової ставки за користування кредитними коштами з нею не погоджувалося, хоча п. 4.3 Договору поруки передбачено, що всі зміни і доповнення до цього Договору вносяться за взаємною згодою сторін і укладаються в письмовій формі.

Під «згодою поручителя» розуміється візування поручителем змін до основного договору шляхом поставлення підпису поручителя, або отримання його письмової згоди з такими змінами або шляхом обміну листами, повідомленнями або укладення з поручителем додаткової угоди до цього договору щодо внесення відповідних змін.

Разом з тим у матеріалах справи відсутні докази, що підвищення відсоткової ставки в період з 01.04.2012 р. по 31.01.2023 р. з 15.5% до 16,0 %, було погоджено з поручителем ОСОБА_3

І за таких обставин суд першої інстанції прийшов до висновку, що збільшення розміру процентів призвело збільшення відповідальності поручителя, таке збільшення розміру процентів з поручителем не погоджувалося, що відповідно до положень ч.1 ст. 559 ЦК України є підставою для припинення поруки.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Згідно правового висновку Верховного Суду України у спорі про визнання договору поруки припиненим від 21.11.2012 року по справі №6-134 цс 12, внесення без згоди поручителя змін до кредитного договору про зміну зобовязання, забезпеченого порукою, зокрема збільшення процентної ставки, що призвело до збільшення обсягу відповідальності як боржника, так і поручителя, є підставою для визнання поруки такою, що припинена.

Матеріалами справи встановлено, що у зв»язку зі зростанням курсу долара США позичальник ОСОБА_4 неодноразово звертався до ПАТ «КРЕДОБАНК» із заявами про зміну умов кредитування і з метою зменшення навантаження на позичальника, 28.04.2010 року, укладено додатковий договір № 1, відповідно до умов якого сторони підтвердили розмір заборгованості за кредитним договором в сумі 499415.82 долари США, вказана сума заборгованості за кредитним договором в доларах була конвертована в українську гривню за курсом долара США - 7,9651 гривень. У зв»язку з цим, розмір заборгованості за договором кредиту станом на момент укладення додаткового договору становив 3 977896.95 грн. На період з 28.04.2010 року до 31.03.2012 року розмір процентної ставки встановлено на рівні 13% річних, тобто, менший, ніж було встановлено кредитним договором, а починаючи з 01.04.2012 року до кінця терміну кредитування розмір процентної ставки додатковим договором №1 встановлено на рівні 16% річних.

Враховуючи збільшення курсу долара, те, що валюта кредитування була змінена з врахуванням курсу долара 7.9651, укладення додаткового договору №1 від 28.04.2010 року до кредитного договору між ПАТ «КРЕДОБАНК» та ОСОБА_4, яким з 01.04.2012 року було збільшено процентну ставку з «15.5%» до «16%», не призвело до збільшення відповідальності ОСОБА_3, як поручителя, і судом першої інстанції безпідставно було застосовано до спірних правовідносин норму ч. 1 ст. 599 ЦК України.

Задовольняючи позов ОСОБА_3, суд першої інстанції не врахував, що додатковий договір №1 до кредитного договору №026 від 29.02.2008 року, укладений 28.04.2010 року, яким було змінено валюту кредитування і збільшено процентну ставку з 15.5% до 16% починаючи з 01.04.2012 року, було укладено з врахуванням заяви ОСОБА_4 про зміну умов кредитування у зв»язку зі зміною курсу валюти і курс долара на момент внесення змін становив 7.9651 гривень.

Не врахував суд першої інстанції і те, що починаючи з 01.04.2012 року курс долара постійно змінювався в сторону збільшення, а розрахунок сукупної вартості кредиту, зазначений позивачкою у позовній заяві, і на який суд посилається в оскаржуваному рішенні, проведено нею з врахуванням курсу долара 5.05 грн., тобто, курсу долара на момент укладення кредитного договору, а не курсу долара, чинного на момент повернення кредитних коштів, внесення платежів.

За таких обставин колегія суддів не може погодитися з висновком суду першої інстанції про те, що укладення 28.04.2010 року додаткового договору №1 до кредитного договору №026 від 29.02.2008 року, яким було змінено валюту кредитування з долара на гривню, та змінено розмір процентів за користування кредитними коштами, а саме, 28.04.2010 року до 31.03.2012 року 13% , а з 01.04.2012 року 16%, призвело до збільшення обсягу відповідальності поручителя, ОСОБА_3

У звязку із наведеним, суд приходить до висновку, що укладення вказаної додаткової угоди до кредитного договору №026 від 28.02.2008 року, не призвело до збільшення загального розміру зобов'язання боржника перед кредитором та, як наслідок, не збільшило обсяг відповідальності ОСОБА_5 за договором поруки, що є підставою для відмови в задоволенні позову.

Відповідно до ч.1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення:1) неповне з»ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Враховуючи вищенаведене колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування оскаржуваного рішення суду та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_3 про припинення поруки за договором поруки від 29.02.2008 року, укладеним між ОСОБА_3 та ПАТ «КРЕДОБАНК».

Керуючись ст. 303, п.2 ч.1 ст. 307, ст.ст. 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» - ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Франківського районного суду м. Львова від 27 березня 2014 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_3 в задоволенні позову до ПАТ «КРЕДОБАНК» про припинення поруки за договором поруки від 29.02.2008 року, укладеним між ОСОБА_3 та ПАТ «КРЕДОБАНК».

Рішення суду набирає законної сили з моменту його проголошення, може бути оскаржене в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою апеляційного суду законної сили.

Головуючий: Шеремета Н.О.

Судді: Зверхановська Л.Д.

ОСОБА_6