УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2016 року Приморський районний суд міста Одеса

у складі: головуючого судді Загороднюка В.І.

при секретарі Міневич Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за договором позики в розмірі 2500000 гривень.

Позивач звернувся до суду з заявою про забезпечення позову шляхом накладання арешту на квартиру АДРЕСА_1, нежилі підвальні приміщення № 503 в будинку № 48 по вул. Рішельєвській в м.Одесі та 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 мотивуючи тим, що оскільки відповідач уникає виконання зобовязань є підстави вважати, що єдиним дієвим засобом повернення грошових коштів за договором позики є звернення стягнення на належне відповідачу майно. Вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може значно утруднити чи взагалі зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч.3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-який стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до розяснень, що надані в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернула з такою заявою позовним вимогам.

Проаналізувавши зміст позовних вимог ОСОБА_1, розглянувши заяву про вжиття заходів забезпечення позову, виходячи із співмірності заходів забезпечення позову заявленим позовним вимогам і відповідності видів забезпечення позову позовним вимогам, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання судового рішення.

Керуючись ст.ст.151-153 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1, нежилі підвальні приміщення № 503 в будинку № 48 по вул. Рішельєвській в м.Одесі та 1/2 частину квартири АДРЕСА_2, що належить ОСОБА_2.

Копію даної ухвали для виконання направити Державному реєстратору прав на нерухоме майно.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвалу суду може бути оскаржено, про що протягом пяти днів з дня проголошення подається апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя

08.08.2016