Справа № 583/1650/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2016 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого Олійник О.В.,

за участю секретаря Наливайкіної Н.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Охтирка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 у справах дітей Охтирської районної державної адміністрації Сумської області, третя особа орган опіки та піклування виконавчого комітету Охтирської міської ради, про відібрання дитини та передачу матері,

ВСТАНОВИВ:

20 травня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що рішенням Охтирського міськрайонного суду від 16.02.2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 14.04.2016 року, визначено місцем проживання малолітнього ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання його матері ОСОБА_1, за адресою: вул. Лесі Українки, 81, м. Охтирка, Сумська область. Однак ОСОБА_2 умисно не виконує рішення суду та продовжує незаконно утримувати сина за своїм місцем проживанням.

В звязку з чим, просить відібрати малолітнього сину у ОСОБА_2 та негайно передати їй, як матері дитини, для проживання ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, з підстав викладених у позовній заяві, просили задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_6 в судовому засіданні проти позову заперечували, мотивуючи тим, що ОСОБА_2 не вчиняє ніяких дій для невиконання рішення суду, на яке посилається позивач, оскільки як батько він не може чинити насильство щодо своєї дитини, а навпаки робить все для того, щоб захистити сина ОСОБА_7 від неправомірних дій інших осіб, в тому числі ОСОБА_1 Звернення позивача до поліції, служби у справах дітей та органу опіки та піклування, намагання позивачки забрати сина собі всупереч волі дитини не свідчать про реальне бажання позивача піклуватися про свою дитину, а лише провокують конфліктну ситуацію між сторонами, що негативно відображається на психологічному стані дитини.

Крім того, посилаються на відсутність правових підстав для задоволення позову, зокрема, на те, що позивач та її представник не навели суду правову норму, відповідно до якої подали позов.

Представник відповідача ОСОБА_3 у справах дітей Охтирської районної державної адміністрації в судовому засіданні позов визнала частково в частині передання дитини матері згідно рішення суду, однак вважає, що відібрання дитини всупереч її волі матері не відповідає інтересам дитини. В послідуючому послалася на розсуд суду при вирішенні позову.

Представник третьої особи - виконкому Охтирської міської ради в судовому засіданні вважає, що рішення суду, яким визначено місце проживання дитини, повинно виконуватися, однак для відібрання дитини підстав немає, так як відсутня загроза для дитини в разі її проживання з батьком. В звязку з цим вважає, що позов підлягає частковому задоволенню в частині передачі дитини матері.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що з 05.06.2010 року по 10.12.2015 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі.

18.05.2008 року народився син ОСОБА_7, батьками якого є ОСОБА_2, ОСОБА_8 (в послідуючому ОСОБА_2) І.В.

01 вересня 2015 року позивач разом зі своїми дітьми виїхала з будинку №29 по вул. Комунарів в с. Веселий Гай Охтирського району, в якому проживали однією сім'єю з відповідачем, та стала проживати у своєї матері ОСОБА_8 в Охтирці по вул. Лесі Українки, 81.

13.10.2015 року відповідач ОСОБА_2 забрав сина до себе, і з цього часу малолітній ОСОБА_4 проживає окремо від матері та сестри разом із батьком.

22.10.2016 року позивач звернулася до Охтирського міськрайонного суду із позовом про визначення місця проживання дитини з матірю.

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 16.02.2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 14.04.2016 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20.07.2016 року, визначено місцем проживання малолітнього ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання його матері ОСОБА_1 за адресою: Сумська область, м. Охтирка, вул. Лесі Українки, 81. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місцем проживання малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом із батьком ОСОБА_2 за адресою: Сумська область, Охтирський район, с. Зелений Гай, вул. Комунарів, 29, відмовлено (а.с. 8-11, 12-13).

З пояснень сторін в судовому засіданні та пояснень свідка ОСОБА_9 вбачається, що 05.05.2016 року позивач намагалася забрати сина зі школи с.Високе Охтирського району згідно рішення суду, яке вступило в законну силу, однак їй це не вдалося, оскільки дитина почала кричати, а учні разом із вчителькою ОСОБА_9 перешкодили у цьому, забравши дитину із транспортного засобу позивачки, після чого одразу ж на виклик вчительки приїхав відповідач і відвіз дитину додому.

Позивач в судовому засіданні пояснила, що в момент, коли діти разом з вчителькою витягували ОСОБА_4 з машини, дитині були завдані тілесні ушкодження у вигляді синців.

Відповідач навпаки стверджує, що побоїв дитині завдала саме ОСОБА_1, після чого він звернувся із заявою до міліції та за рішенням суду відомості про порушення громадського порядку ОСОБА_1 та її родичів ОСОБА_8, ОСОБА_10 були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Крім того, під час судового розгляду справи, за домовленістю сторін, позивач ОСОБА_1 28.07.2016 року приїхала до місця проживання відповідача з метою забрати дитину, однак ОСОБА_4 не вийшов до неї. Ці події відбувалися у присутності представника ОСОБА_3 у справах дітей Охтирської РДА та працівників Височанської сільської ради, які були запрошені відповідачем.

Відповідно до ч. 2 ст. 154 СК України батьки мають право звертатися до суду, органів державної влади, органів місцевого самоврядування та громадських організацій за захистом прав та інтересів дитини.

Відповідно до ч.1 ст.162 СК України якщо один із батьків або інша особа самочинно, без згоди другого з батьків чи інших осіб, з якими на підставі закону чи рішення суду проживала малолітня дитина, змінить місце проживання, у тому числі способом її викрадення, суд за позовом заінтересованої особи має право негайно постановити рішення про відібрання дитини і повернення її тому, з ким вона проживала.

Відповідно до ч.2 ст.162 СК України, дитина не може бути повернута лише тоді, коли залишення її за попереднім місцем проживання створюватиме реальну небезпеку для її життя та здоров'я.

Судом не встановлено фактів, які б свідчили, що проживання дитини з матірю створюватиме реальну небезпеку для її життя та здоров'я.

Із матеріалів справи вбачається, що за фактом спроби матері забрати дитину до себе за рішенням суду ведеться перевірка органами поліції (а.с.53), підозра станом на день прийняття рішення судом не предявлена.

Згідно довідки Охтирської ЦРЛ від 01.07.2016 року, ОСОБА_4 знаходиться під наглядом лікаря невролога, що свідчить про вразливість дитини.

Таким чином, враховуючи, що дитина в даний час проживає з батьком та знаходиться під його впливом, внаслідок спорів батьків щодо місця проживання дитини їй завдається психологічна шкода.

Відповідно до принципу 6 Декларації прав дитини прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН від 20 листопада 1959 року, проголошено, що малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю.

Незважаючи на бажання дитини проживати з батьком, суди трьох інстанцій при визначенні місця проживання дитини з матірю, виходили з віку та інтересів дитини, періоду окремого проживання з батьком, який є незначним, існування можливих факторів стороннього впливу на думку дитини та відсутності обставин, за яких малолітня дитина має бути розлучена із матірю.

За таких обставин, враховуючи, що у справі знайшов підтвердження факт неможливості з боку матері без судового втручання повернути сина, суд вважає, що є підстави для задоволення позову.

Враховуючи, що ОСОБА_3 в справах дітей Охтирської районної державної адміністрації не є належним відповідачем у справі, судові витрати понесені позивачем підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_2

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.10, 11, 209, 212, 214-215, 217, 218 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Відібрати ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, у батька ОСОБА_2 та передати його матері ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Допустити негайне виконання рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Сумської області через Охтирський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О.В. Олійник