Справа № 463/6254/15-ц
Провадження № 2/463/687/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2016 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Головатого Р.Я.

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом Квартирно-експлуатаційного відділу м.Львова до Виконавчого комітету Львівської міської ради, ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи: Львівська міська рада, Департамент Житлового господарства Львівської міської ради, Військова прокуратура Західного регіону України, про визнання ордеру недійсним та виселення з житлового приміщення без надання іншого житлового приміщення, -

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду із позовом до відповідачів про визнання недійсним ордеру від 02.09.2013 №0000508, виданого ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на квартиру №7 будинку №16-Б на вул.Мечникова у м.Львові, виселення без надання іншого житлового приміщення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з квартири №7 в будинку №16-Б на вул.Мечникова у м.Львові.

Свої вимоги мотивує тим, що 18.08.2006 рішенням житлової комісії військової прокуратури Центрального регіону України №10 ОСОБА_2 розподілено службову квартиру АДРЕСА_1, на яку він отримав ордер.

Пунктом 19 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями визначено, що у разі переміщення військовослужбовців по службі, повязаного з переїздом в іншу місцевість, службові житлові приміщення, які вони займали за попереднім місцем служби, підлягають звільненню, якщо інше не передбачено законодавством.

При цьому, відповідно до п.3.1 Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями надання службових жилих приміщень військовослужбовцям та членам їх сімей провадиться після здачі ними жилої площі, яку вони займали за попереднім місцем служби (навчання).

ОСОБА_2 з 19.06.2009 проходив службу на посаді військового прокурора Дніпропетровського гарнізону та надану йому службову квартиру АДРЕСА_1 не здав, разом з тим, 02.08.2012 житловою комісією органів військової юстиції Львівського гарнізону при військовій прокуратурі Західного регіону України винесено рішення про закріплення виділеного службового жилого приміщення квартири АДРЕСА_2 за ОСОБА_2

29.04.2013 департамент житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради видав наказ №169, яким закріплено за ОСОБА_2 вказану службову квартиру.

02.09.2013 Виконавчим комітетом Львівської міської ради видано ордер на вказану квартиру як службову ОСОБА_2 та його дружині ОСОБА_3

Оскільки вищевказаний наказ прийнято всупереч вимогам ст.19 Конституції України, ст.ст.15, 121, 122 Житлового кодексу України, п.19 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями та п.3.1 Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, тому просить виданий на його підставі ордер від 02.09.2013 №0000508 визнати недійсним та у відповідності до вимог ст.117 Житлового Кодексу України виселити без надання іншого житлового приміщення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з квартири №7 в будинку №16-Б на вул.Мечникова у м.Львові.

Представник позивача ОСОБА_4 в судовому засіданні 16.02.2016 позовні вимоги підтримав. В останнє судове засідання представник позивача ОСОБА_5 не з'явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні 16.02.2016 проти позову заперечив. В останнє судове засідання не з'явився, разом з тим подав до суду нотаріально завірену заяву про визнання позовних вимог та просив їх задовольнити.

Представник ЛМР та виконавчого комітету ЛМР ОСОБА_6 в судовому засіданні 16.02.2016 проти позову заперечив. В останнє судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі.

Представник третьої особи Військової прокуратури Західного регіону України ОСОБА_7 в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі та просив позовні вимоги задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася повторно, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку, причин неявки суду не повідомила.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд встановив наступне.

Як вбачається з копії ордера №00593 на право на зайняття службового житлового приміщення від 25.10.2006 ОСОБА_2, який працює в прокуратурі ЦРУ, надано на час роботи на даній посаді службове приміщення у квартирі №99 будинку №99 по вул. Довнар-Запольського, 9 у м.Києві (а.с.45).

За вищевказаною адресою ОСОБА_2 зареєструвався у 2006 році (а.с.46).

Крім цього, наказом військового прокурора Західного регіону України від 27.06.2012 №32 Про надання службового жилого приміщення у м.Львові полковнику юстиції ОСОБА_2 надано виділену військовій прокуратурі Західного регіону України двокімнатну квартиру №7, жилою площею 39,6 кв.м, в будинку №16Б по вул.Мечникова у м.Львові першому заступнику військового прокурора Західного регіону України полковнику юстиції ОСОБА_2 на склад сім'ї 2 особи (а.с.5).

02.09.2013 виконавчим комітетом Львівської міської ради на підставі наказу директора департаменту ЖГ №169 від 29.04.2013 видано ордер на службове житлове приміщення №0000508 ОСОБА_2 з сімєю з двох осіб на право зайняття службового житлового приміщення житловою площею 39,6 кв.м, яке складається з двох кімнат у квартирі №7 на вул.Мечникова, 16-Б у м.Львові. Склад сім'ї: ОСОБА_2 основний, ОСОБА_3 дружина.

Разом з тим, відповідно до п.19 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями у разі переміщення військовослужбовців по службі, пов'язаного з переїздом в іншу місцевість, службові житлові приміщення, які вони займали за попереднім місцем служби, підлягають звільненню, якщо інше не передбачено законодавством.

Згідно з п.3.1 Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, в редакції чинній на момент видачі ордеру від 02.09.2013 №0000508, надання службових жилих приміщень військовослужбовцям та членам їх сімей провадиться після здачі ними жилої площі, яку вони займали за попереднім місцем служби (навчання).

Відповідно до ст.59 ЖК України ордер на жиле приміщення може бути визнано недійсним у судовому порядку у випадках подання громадянами не відповідаючих дійсності відомостей про потребу в поліпшенні житлових умов, порушення прав інших громадян або організацій на зазначене в ордері жиле приміщення, неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про надання жилого приміщення, а також в інших випадках порушення порядку і умов надання жилих приміщень. Вимогу про визнання ордера недійсним може бути заявлено протягом трьох років з дня його видачі.

За вказаних обставин, суд вважає встановленим, що ордер від 02.09.2013 №0000508 на службову квартиру №7 будинку №16-Б на вул.Мечникова у м.Львові видано ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з порушенням порядку та умов надання жилих приміщень, встановлених Порядком забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2006 р. №1081, та Інструкцією про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженою Наказом Міністерства Оборони України від 30.11.2011 №737, так як вказане службове приміщення надано без здачі ОСОБА_2 жилої площі, яку він займав за попереднім місцем служби - квартири №99 будинку №99 по вул. Довнар-Запольського, 9 у м.Києві.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині визнання недійсним ордеру від 02.09.2013 №0000508, виданого ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на квартиру №7 будинку №16-Б на вул.Мечникова у м.Львові є підставними та підлягають до задоволення.

Крім цього, відповідно до ст.117 ЖК України у разі визнання ордера на жиле приміщення недійсним внаслідок неправомірних дій осіб, які одержали ордер, вони підлягають виселенню без надання іншого жилого приміщення.

Оскільки ордер від 02.09.2013 №0000508 визнано недійсним у зв'язку з неправомірними діями ОСОБА_2, які полягали у порушенні порядку і умов надання жилих приміщень в частині не здачі ним жилої площі, яку він займав за попереднім місцем служби - квартири №99 будинку №99 по вул. Довнар-Запольського, 9 у м.Києві, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині виселення без надання іншого житлового приміщення ОСОБА_2 та члена його сім'ї ОСОБА_3 з квартири №7 в будинку №16-Б на вул.Мечникова у м.Львові також є підставними та підлягають до задоволення.

При цьому, задовольняючи позовні вимоги, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь позивача слід стягнути понесені позивачем та документально підтверджені (а.с.3) судові витрати по справі, що становлять 2436 грн. судового збору по 1218 грн. з кожного.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 197, 209, 212-215 ЦПК України, суд

вирішив:

позов задовольнити.

Визнати недійсним ордер від 02.09.2013 №0000508, виданий ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на квартиру №7 будинку №16-Б на вул.Мечникова у м.Львові.

Виселити без надання іншого житлового приміщення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з квартири №7 в будинку №16-Б на вул.Мечникова у м.Львові.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), ОСОБА_3 на користь Квартирно-експлуатаційного відділу м.Львова по 1218 грн. (одній тисячі двісті вісімнадцять гривень) судових витрат з кожного.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення до апеляційного суду Львівської області через Личаківський районний суд м.Львова.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Р.Я. Головатий